Справа № 594/1235/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

потерпілого : ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві справу щодо кримінального провадження, внесеного 04 жовтня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000363, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоназарівка Білогірського району Амурської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

в с т а н о в и в :
04 жовтня 2017 року біля 16 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на земельній ділянці, що прилягає до господарства по АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, та бажаючи і, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс останньому три удари долонею правої руки по задній частині голови, в область потилиці та задньої поверхні шиї, а також один удар долонею правої руки по обличчю зліва, тим самим завдавши йому фізичного болю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає. При цьому, суду показав, що дійсно 04 жовтня 2017 р. біля 16 год. прийшов на належну йому земельну ділянку, яку віддав у користування сім`ї потерпілого. Оскільки на такій перебували потерпілий та його мати, висловив останній своє незадоволення тим, що вони користуючись його земельною ділянкою, не виконують досягнутих між ними домовленостей та не дають йому молока, таким чином користуючись городом безоплатно. З цього приводу між ними виникла сварка, в ході якої потерпілий намагався його вдарити, вхопивши за одяг. Коли його відштовхнув то ОСОБА_7 впав на землю, при цьому наніс йому рукою один удар в потилицю. Після чого місце події покинув. Заявлений потерпілим цивільний позов визнав.
Покази обвинуваченого щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення в ході судового розгляду були спростовані.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 04 жовтня 2017 року біля 16 год. знаходився на земельній ділянці, яка належить членам його сім`ї та яка межує з земельною ділянкою, що перебуває у власності обвинуваченого, та яку він їм надав у користування. В цей час прийшов обвинувачений, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 почав звинувачувати його та його матір у тому, що вони не платять йому за користування городом. При цьому, вів себе агресивно, та вдарив його кілька разів. Очевидцем цього була ОСОБА_9 , яка вимагала, щоб обвинувачений не бив його.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що будучи очевидцем конфлікту, який був між потерпілим та обвинуваченим, бачила, як ОСОБА_6 біг за ОСОБА_5 , вдарив його, від чого той впав на землю, намагався його підняти, хапаючи за одян та при цьому кричав : «Я содат ти солдат». Поведінка обвинуваченого була агресивною, тому неодноразово вимагала, щоб він припинив свої дії по відношенні до потерпілого. Адже всі знають, що він є інвалідом. Особисто втрутитися у конфлікт не могла, так як знаходилася на іншому березі ріки, яка розділяє їх городи. А тому, побігла додому і зателефонувала ОСОБА_10 і попросила її повідомити про цю подію матір потерпілого.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що отримавши дзвінок від ОСОБА_9 одразу ж повідомила мати потерпілого.

Свідк ОСОБА_11 , мати потерпілого, суду показала, що під час конфлікту між сином та ОСОБА_6 не була присутня, і про подію знає виключно зі слів сина. Також показала, що з обвинуваченим з серпня місяця 2017 року перебуває у неприязних відносинах такий, надавши у користування їй свій город, почав вимагати від неї, щоб вона давала йому за це молоко.

З висновку експерта № 141 від 05 жовтня 2017 р. слідує, що у потерпілого ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

За таких обставин, оцінивши всі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 умисно наніс удари потерпілому ОСОБА_5 , які завдали йому фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального діяння, яке є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає один, не працює, офіційних джерел доходу не має, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, крім того, мотиви злочину, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, спосіб, кількість, характер і локалізацію нанесених ударів, обізнаність обвинуваченого щодо незадовільного стану здоров`я потерпілого, наявності у такого статусу інваліда, наслідки злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, визнання обвинуваченим цивільного позову.

Обставиною, яка б обтяжували покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обставинами суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з наведеного вище, думки прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді 200 годин громадських робіт, думки потерпілої сторони, які просили суд обрати щодо обвинуваченого міру покарання відповідно до санції ч. 1 ст. 126 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання відповідно до санкції ч. 1 ст.126 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого щодо стягнення 3000 грн. моральної шкоди суд знаходить таким, що підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, характер взаємовідносин між ним та обвинуваченим, причини і наслідки неправомірних дій останнього, та приходить до висновку, що сума в розмірі 3000 грн. є достатньою компенсацією за спричинені моральні страждання.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 126 КК України, призначивши покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3000 ( три тисячі ) грн. моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: