Справа № 590/694/17
Провадження № 1-кп/592/423/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої -адвоката ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Привокзальне, Ямпільського району, Сумської області, гр-на України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.07.2011 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки. Перегляд вироку, постановою Ямпільського райсуду від 23.04.2012 року скасований іспитовий строк і направлений для відбуття міри покарання. Прибув 30.05.2012 року в Шосткинську ВК № 66. Звільнився 10.06.2014 року на підставі ст.4 п.а Закону України Про амністію в 2014 році,

-за ч.4 ст.187, п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Привокзальне, Ямпільського району, Сумської області, гр-на України, українця, з середньою-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-за ч.4 ст.187, п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29.03.2017 року, близько 13:00 год., ОСОБА_11 прийшов в гості до свого товариша ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , де удвох розпивали спиртні напої, в ході розпиття яких ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_10 здійснити розбійний напад на раніше їм знайому мешканку селища Привокзальне, суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_12 з метою заволодіння грошовими коштами у виді виручки, які вона щовечора возила з торгового кіоску до себе додому через лісомугу, достовірно знаючи маршрут її руху, запропонувавши напасти на неї в лісосмузі де оглушити якимсь предметом і забрати грошові кошти.

На що ОСОБА_10 погодився та спланували напад того ж вечора. Після чого ОСОБА_11 пішов до себе додому.

Того ж вечора, 29.03.2017 року, близько 19:15 год., ОСОБА_11 прийшов додому до ОСОБА_10 за вищевказаною адресою щоб здійснити задумане.

В свою чергу ОСОБА_10 , у своєму сараї знайшов дерев`яний держак від лопати і передав його ОСОБА_11 щоб той за допомогою цього держака наніс удар по потерпілій ОСОБА_12 та оглушив її з метою безперешкодного заволодіння грошовими коштами.

Узгодивши свої дії, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 направились в лісосмугу де планували вчинити напад на потерпілу.

При цьому ОСОБА_11 поніс із собою держак від лопати, а ОСОБА_10 по дорозі, біля покинутої естакади, підібрав і взяв із собою половинку білої силікатної цеглини з метою її застосування у разі, якщо під час нападу на потерпілу щось піде не за їхнім планом.

Прийшовши в лісосмугу, по якій потерпіла щовечора їздила додому, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сховались за деревами біля ґрунтової дороги, неподалік від будинку АДРЕСА_3 де проживала потерпіла ОСОБА_12 .

Побачивши потерпілу яка їхала на велосипеді по ґрунтовій дорозі через дану лісосмугу, вони пропустили її вперед, після чого, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_11 першим побіг за нею і наздогнавши позаду та забігши з лівого боку, вчинив напад з метою заволодіння майном потерпілої, поєднаний з насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілої та наніс один удар держаком від лопати в ділянку затилка ОСОБА_12 , на голові якої була зимова жіноча шапка, від чого потерпіла впала з велосипеду на правий бік, шапка злетіла у неї з голови і до них підбіг ОСОБА_10 з цеглиною в руці.

Коли потерпіла спробувала піднятись ставши на коліна та впершись руками в землю, із-за світла, яке доходило від ліхтарів на стовпах розташованих біля житлових будинків, впізнала нападників назвавши їх по прізвищам і іменам та сказала щоб вони її не чіпали і забирали все, що в неї є.

Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи можливість заволодіти грошовими коштами потерпілої та втекти з місця злочину, оскільки вона не чинила їм ніякого опору і сумка з грошима лежала на землі, та таким чином довести свій злочинний намір до кінця, але щоб не бути викритими та з метою приховати вчинений розбійний напад, навіть не намагаючись спочатку знайти грошові кошти якими хотіли заволодіти, вийшли за межі своєї домовленості та вступили між собою в попередню змову на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій, з корисливих мотивів, та з метою приховування вчиненого розбійного нападу, що вказує на узгодженість їх дій, які доповнювали та продовжували один одного, внаслідок чого ОСОБА_11 почувши, що потерпіла впізнала їх, підбіг до неї і наніс декілька сильних ударів держаком від лопати по волосяному покрову голови, від чого держак лопати розламався на три уламки, два з яких /уламок середньої частини та уламок верхньої частини/ держака залишились лежати на узбіччі де наносились удари, а третій уламок з округлим кінцем, за який ОСОБА_11 тримав його у руках, він викинув в сторону на декілька метрів.

В цей час ОСОБА_10 , тримаючи цеглину в одній руці наніс багаточисельні удари в праву скроневу частину голови потерпілої, яка в цей момент ще стояла на колінках, а потім впала та перевернулась на спину обличчям вверх. Наносячи удари однією рукою половинкою цеглини, рука у ОСОБА_10 замліла, після чого він взяв цеглину обома руками щоб зробити свої удари значно сильнішими і замахуючись нею із-за голови наніс ще декілька сильних ударів цеглиною близько 6-7 ударів в ту ж саму область скроні, під час нанесення яких, від удару об цеглину він пошкодив пальця на своїй руці від чого цеглина випала у нього з рук.

Та у цей момент почули, що потерпіла почала хрипіти, та знепритомніла.

Далі ОСОБА_10 наказав ОСОБА_11 , який стояв поруч щоб той позакидав речі потерпілої в лісосмугу і ОСОБА_11 виконуючи цю вказівку закинув клітчату сумку з цигарками, картонні ящики та велосипед потерпілої в лісосмугу щоб їх не було видно з дороги і коли повернувся назад до ОСОБА_10 , то разом з ним, за руки відтягнули непритомну потерпілу ОСОБА_12 в глибину лісосмуги щоб її не було видно з дороги.

І тільки після того, як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заподіяли потерпілій множинні тілесні ушкодження в області голови несумісні з життям і відтягнули непритомну потерпілу в глибину лісосмуги, повернулись до того місця де збили її з велосипеда і діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_10 підібрав там жіночу сумочку коричневого кольору, яка лежала на землі і поклавши її собі за пазуху, разом з ОСОБА_11 зникли з місця скоєння злочину і по дорозі, неподалік залізничного мосту ОСОБА_10 передивившись вміст сумочки знайшов там грошові кошти в сумі близько 7000 грн., та ваучери поповнення рахунків номерів операторів мобільного зв`язку, які поклав собі в кишеню, а саму сумочку з рештою речей та рештою грошових коштів, які не знайшов, закинув в кущі розташовані уздовж залізничної колії, де вона вподальшому була виявлена та вилучена співробітниками поліції під час слідчого експерименту з ОСОБА_11 . Половину виявлених грошових коштів та ваучерів поповнення рахунку мобільного зв`язку ОСОБА_10 у себе вдома віддав ОСОБА_11 разом з яким у той же вечір поїхали в смт. Ямпіль, Сумської області де розпорядились частиною вказаних грошових коштів на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок вищезазначених суспільного-небезпечних дій, які розпочались з розбійного нападу та закінчились умисним вбивством потерпілої з корисливих мотивів, з метою приховування цього розбійного нападу та вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 , а саме: жіночою сумочкою коричневого кольору з написом Ginge, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 114 грн.; в якій знаходились грошові кошти в сумі 19 500 грн.; ваучери для поповнення рахунків номерів мобільних операторів мобільного зв`язку України на суму 475 грн.; гаманець коричневого кольору вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 60 грн.; гаманець чорного кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 22 грн.; гаманець синього кольору вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 12 грн.; пара рукавичок зеленого кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 35 грн.; ампули кулькові для ручки 9 шт. (1 грн./шт) на суму 9 грн.; два набори металевих булавок 20 шт., вартістю ( 5 грн./набір) на суму 10 грн.; ручка кулькова, вартістю 3 грн.; іконки 4 шт., а всього заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 20 240 грн.

Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спільними діями заподіяли потерпілій ОСОБА_12 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичного експерта у виді: рани в правій скроневій ділянці з переходом на лобну ділянку справа (1), на волосистій частині голови (8); рани верхньої повіки на фоні синця та крововилив у склеру правого ока. Садна на задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу; відкритої проникаючої черепно-мозкової травми. Забою головного мозку важкого ступеню. Обширного вдавленого уламкового перелому правої лобно-скроневої- тім`яної ділянки, з проникненням уламків інтрацеребрально. Обширної забійно-скальпованої рани правої лобно-скроневої-тім`яної ділянки голови. Постравматичний менінгоенцефаліт.

Тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, обширного вдавленого уламкового перелому правої лобно-скроневої-тімяної ділянки, з проникненням уламків інтрацеребрально, обширної забійно-скальпованої рани правої лобно-скроневої-тімяної ділянки голови, з розвитком постравматичного менінгоенцефалу по ступеню тяжкості кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя.

Тілесні ушкодження у вигляді ран волосистої частини голови по ступеню тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тілесне ушкодження у вигляді садна на задній поверхні в проекції ліктьового суглобу по ступеню тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

29.03.2017 року, після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_12 без свідомості була доставлена до Ямпільської ЦРЛ, де не приходячи в свідомість померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Смерть потерпілої ОСОБА_12 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми, що включає множинні рани голови, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови у лобній, скроневій справа, тім`яних, частково потиличній ділянках, розмізчення скроневого м`язу справа, відкритий перелом скроневої та лобної кісток справа з переходом на задню стінку орбіти та пірамідку скроневої кістки справа, забій-розмізчення правої півкулі головного мозку, що ускладнилися набряком тканини та оболонок головного мозку, розвитком посттравматичного менінгоенцефаліту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.4 ст.187, п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України винним себе визнав частково, а саме визнав свою вину за ч.4 ст.187 КК та взагалі не визнав вину за п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК і по суті показав, що 29.03.2017 року у денний час він прийшов додому до свого друга ОСОБА_10 , якого знає з дитинства де удвох вживали спиртні напої, після чого він запропонував ОСОБА_10 дергонуть сумочку потерпілої ОСОБА_12 у якої при собі по його розрахункам повинні бути грошові кошти, які вона возила з собою додому з кіоску де торгувала. На цю пропозицію ОСОБА_10 погодився і вони вирішили напасти на потерпілу того ж вечора в лісосмузі через яку потерпіла їздить на велосипеді з кіоску додому. Ввечері, близько 20 години, як і домовлялись він прийшов до ОСОБА_10 , який взяв у себе в сараї дерев`яний держак від лопати за допомогою якого вони вирішили оглушити потерпілу, збити її з велосипеда та забрати кошти і передав йому. Після чого вони прийшли в лісосмугу та сховались за деревами. Від місця де сховались до будинку потерпілої було близько 50-70 метрів. Почекавши хвилин 15-20 побачили потерпілу яка їхала по цій лісосмузі на велосипеді. Пропустивши її вперед, він вискочив із-за дерева, наздогнав потерпілу і вдарив її держаком від лопати в область затилка чи шиї, точно не бачив куди попав і потерпіла впала на правий бік. Палка зламалась на три частини. Палкою він вдарив тільки один раз. Озирнувшись по сторонам та коли повернувся до потерпілої, то ОСОБА_10 вже наносив удари потерпілій по голові, як йому здалось цеглиною. Скільки ОСОБА_10 наніс ударів сказати не може. По дорозі він не бачив щоб ОСОБА_10 брав цеглину. Потерпіла впізнала їх, оскільки назвала по прізвищам. Він відкинув в сторону велосипед і сумку клітчату потерпілої. ОСОБА_10 наносив удари цеглиною, а він наніс тільки один удар держаком від лопати, збивши потерпілу з велосипеда. Потім він з ОСОБА_10 відтягнули потерпілу в лісосмугу щоб не було видно з дороги. Далі ОСОБА_10 підняв с землі і поклав собі за пазуху жіночу сумочку коричневого кольору. По дорозі, біля залізничної колії ОСОБА_10 переглянув вміст цієї сумочки і дістав з неї гроші, а сумочку закинув у кущі, розташовані уздовж залізниці. Після чого вони пішли додому до ОСОБА_10 де той дав йому 3500 грн., які забрав з сумочки потерпілої. Після чого вони на попутках поїхали в смт.Ямпіль. А наступного дня він був затриманий співробітниками поліції.

Вину свою не визнає в умисному вбивстві, зазначивши, що він не бажав смерті потерпілої і не хотів її вбивати та коли вони з ОСОБА_10 відтягнули потерпілу з дороги в лісосмугу, то вона хрипіла і була живою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.4 ст.187, п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України винним себе визнав частково, також визнав свою вину за ч.4 ст.187 КК та взагалі не визнав своєї вини за п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК і по суті показав, що 29.03.2017 року у денний час до нього прийшов ОСОБА_11 з яким вони стали розпивати спиртні напої, під час розпиття яких ОСОБА_11 запропонував йому забрати грошові кошти у ОСОБА_12 напавши на неї в лісосмузі по якій вона їздить додому із свого кіоску. Нападати вирішили того ж вечора. Далі ОСОБА_11 пішов до себе додому, а ввечері як і домовлялись прийшов до нього. В своєму сараї він знайшов держак від лопати і передав ОСОБА_11 щоб ним оглушити потерпілу. Після чого вони пішли в лісосмугу. По дорозі, проходячи мимо покинутої естакади він підібрав і взяв із собою половинку білої силікатної цеглини щоб у разі потреби застосувати її при нападі на потерпілу. В лісосмузі вони сховались за дерева біля ґрунтової дороги по якій повинна була їхати потерпіла. Почекавши трохи, вони побачили потерпілу ОСОБА_12 , яка їхала на велосипеді. Пропустивши її вперед, ОСОБА_11 погнався за нею і наздогнавши вдарив держаком від лопати по затилку від чого потерпіла впала на землю на правий бік. Він теж підбіг до них тримаючи половинку цегли в руці. Потерпіла впізнала їх і сказала ОСОБА_13 та ОСОБА_14 шо ви робите. ОСОБА_11 наніс їй декілька ударів держаком від лопати по голові коли вона стояла на колінках і держак розламався на декілька частин. Після чого він наніс декілька ударів цеглою по голові потерпілої і та впала та перевернулась на спину обличчям вверх. Після чого він наніс ще декілька ударів цеглою в область скроні та ока тримаючи цеглу однією рукою, потім взяв цеглу двома руками і наніс ще близько 6-7 ударів по голові. В цей момент об цеглину він пошкодив свого пальця, тому цеглина випала з рук. Далі він сказав щоб ОСОБА_11 взяв цеглину і добивав потерпілу. Що він мав на увазі під цими словами суду не пояснив. ОСОБА_11 взяв цеглину і наніс декілька ударів по голові потерпілої. Він сказав щоб ОСОБА_11 закинув сумку, картонні ящики та велосипед потерпілої в лісосмугу і коли той це зробив, вони удвох взяли потерпілу за руки і відтягнули в лісосмугу від дороги, після чого повернулись назад де він підібрав с землі жіночу сумочку коричневого кольору, яка належала потерпілій і лежала на землі після падіння з велосипеда та поклав її собі за пазуху. Далі він з ОСОБА_11 пішли додому. По дорозі, поблизу залізничного мосту він передивися вміст сумочки, знайшов там грошові кошти близько 7000 грн. та ваучери поповнення рахунку мобільного зв`язку і поклав собі в кишеню, а сумочку з рештою речей закинув у кущі, розташовані уздовж залізничної лінії. Прийшли до нього додому де він віддав ОСОБА_11 половину грошових коштів, які знайшов в сумочці потерпілої та половину ваучерів поповнення рахунку і перевдягнувшись поїхали з ОСОБА_11 в смт.Ямпіль.

Вину свою не визнав в умисному вбивстві, зазначивши, що також не бажав смерті потерпілої і не мав наміру вбивати її і коли вони залишали потерпілу, то вона хрипіла і дихала.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина доказується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла по кримінальному провадженню ОСОБА_6 суду показала, що загибла ОСОБА_12 є її матір`ю. Мати займалась підприємницькою діяльністю і торгувала в кіоску в селищі Привокзальне, Ямпільського району. З матір`ю вона спілкувалась по телефону щодня по багато разів. Так, 29.03.2017 року близько 19:45 год. мати зателефонувала їй і сказала, що все добре і вона їде додому. Після 21 години її чоловіку подзвонили на мобільний і сказали, що бабушку знайшли у лісі. Вона разом із своєю дочкою та зятем одразу ж приїхали на місце злочину. Мати лежала у лісі метрів за 20 від дороги. Її сумку та велосипед також закинули в ліс подалі від дороги. Коли вона підійшла, то мати хрипіла. Вона підняла їй голову і спитала хто це зробив. Мати тихо сказала ОСОБА_14 . Вона попросила уточнити, якщо це ОСОБА_14 , то щоб вона зжала їй руку і мати зжала руку. Потім приїхала швидка і мати забрали в лікарню. Померла мати в лікарні не приходячи у свідомість. Мати ОСОБА_14 багато років працювала в кіоску її матері. Із сумочки матері пропало 7 000 грн., а ще 12 000 грн. обвинувачені в сумочці вони не знайшли.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що загибла ОСОБА_12 є його дружиною. Дружина торгувала у кіоску в селищі Привокзальне, Ямпільського району. Торгувала вона до 20 години і десь о 20:30 години приїжджала додому на велосипеді. 29.03.2017 року він чекав дружину до 21 години але її не було. На душі було не спокійно, тому він пішов до кіоску, який вже був закритий. Повертаючись додому через лісосмугу почув як хтось хрипить. Посвітивши ліхтариком побачив дружину, яка лежала окривавлена та вся голова була в крові. Мобільного телефону у нього не було, тому він спочатку побіг на залізничний вокзал подзвонити, але там не дали зателефонувати, тому він побіг до свого сусіда ОСОБА_16 від якого викликав поліцію та швидку. Дружина виручку возила додому щовечора.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що проживає в селищі Привокзальне, Ямпільського району. 29.03.2017 року, ввечері йому постукав ОСОБА_15 та розповів, що знайшов свою дружину у лісі. Після чого він разом з ним пішли на місце злочину. Там побачив окривавлену ОСОБА_12 у якої була побита вся голова. Її велосипед був в стороні. Потім повернувся додому і викликав поліцію і зустрічав їх на дорозі. Коли поліція почала оглядати місце події, то на узбіччі біля дороги в лісосмузі він бачив половину цеглини в крові, крім того, також поліція знайшла палку в крові.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 29.03.2017 року близько 21 години він їхав з батьком ОСОБА_13 на своєму автомобілі ВАЗ з селища Привокзальне в смт.Ямпіль. По дорозі він підібрав раніше йому знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і підвіз в смт.Ямпіль. По дорозі хлопці були веселі, шуткували, балакали начебто нічого не відбулось. Вони були випившими. В смт.Ямпіль він їх висадив і більше не бачив.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що працювала продавцем у кіоску ОСОБА_12 29.03.2017 року у неї був вихідний. А 30.03.2017 року коли вранці прийшла на роботу в кіоск то від поліції дізналась що трапилось з ОСОБА_12 . Виручку з кіоску ОСОБА_12 забирала із собою додому. ОСОБА_13 часто заходив в кіоск і вона неодноразово давала йому хліб в борг.

Крім показань потерпілої та свідків, вина обвинувачених також доказується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, згідно висновків судово-медичного експерта від 20.04.2017 року та від 31.05.2017 року потерпілій ОСОБА_12 вищезазначеними суспільно-небезпечними спільними діяннями обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у виді: рани в правій скроневій ділянці з переходом на лобну ділянку справа (1), на волосистій частині голови (8); рани верхньої повіки на фоні синця та крововилив у склеру правого ока. Садна на задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу; відкритої проникаючої черепно-мозкової травми. Розчавлення головного мозку важкого ступеню. Забою головного мозку важкого ступеню. Обширного вдавленого уламкового перелому правої лобно-скроневої- тім`яної ділянки, з проникненням уламків інтрацеребрально. Обширної забійно-скальпованої рани правої лобно-скроневої-тім`яної ділянки голови. Постравматичний менінгоенцефаліт.

Тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, обширного вдавленого уламкового перелому правої лобно-скроневої-тімяної ділянки, з проникненням уламків інтрацеребрально, обширної забійно-скальпованої рани правої лобно-скроневої-тімяної ділянки голови, з розвитком постравматичного менінгоенцефалу по ступеню тяжкості кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя.

Тілесні ушкодження у вигляді ран волосистої частини голови по ступеню тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тілесне ушкодження у вигляді садна на задній поверхні в проекції ліктьового суглобу по ступеню тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Смерть потерпілої ОСОБА_12 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми, що включає множинні рани голови, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови у лобній, скроневій справа, тім`яних, частково потиличній ділянках, розмізчення скроневого м`язу справа, відкритий перелом скроневої та лобної кісток справа з переходом на задню стінку орбіти та пірамідку скроневої кістки справа, забій-розмізчення правої півкулі головного мозку, що ускладнилися набряком тканини та оболонок головного мозку, розвитком посттравматичного менінгоенцефаліту. /т.2 а.с.82-86/

Крім того, з описової частини висновку експерта від 20.04.2017 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_12 була доставлена до Ямпільської ЦРЛ 29.03.2017 року в 23:50 год. без свідомості. Загальний стан вкрай важкий. 30.03.2017 року хвора перебуває без свідомості, загальний стан тяжкий. 31.03.2017 року загальний стан вкрай важкий. Свідомість відсутня. 01.04.2017 року стан вкрай важкий. 02.04.2017 року стан хворої вкрай важкий. 03.04.2017 року загальний стан стабільно важкий. Зрачок на світло не реагує. 04.04.2017 року 19.04.2017 року стан хворої стабільно вкрай тяжкий. Свідомість порушена по типу коми. Тони серця приглушені. На больові подразники не реагує. 20.04.2017 року, 12:30 год. серцебиття та дихання відсутнє. 20.04.2017 року в 13:10 год. констатовано біологічну смерть. /т.2 а.с.83-84/

Таким чином, з даного висновку вбачається, що потерпіла ОСОБА_12 після отриманих тілесних ушкоджень була доставлена в лікарню у вкрай тяжкому стані без свідомості. Протягом лікування у свідомість не приходила, перебувала в стані коми, не виходячи з якої померла через 21 день.

З цього можна зробити висновок, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спільними діями заподіяли потерпілій тілесні ушкодження на жіттєво важливому органі голові несумісні з життям, внаслідок чого не приходячи у свідомість та перебуваючи в стані коми вона померла через 21 день в лікарні, тому обвинувачені в даному випадку повністю виконали об`єктивну сторону умисного вбивства.

І між настанням смерті потерпілої та діяннями обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 існує причинний зв`язок, оскільки смерть потерпілої була необхідним наслідком їхніх спільних дій та смерть наступила саме від тілесних ушкоджень, які були завдані спільними діями обвинувачених.

Тому в даному випадку часовий проміжок часу, через який настала смерть потерпілої не впливає на кваліфікацію умисного вбивства, оскільки потерпілій були завдані тілесні ушкодження не сумісні з життям.

З протоколу слідчого експерименту від 30.03.2017 року, проведеного з підозрюваним ОСОБА_11 та переглянутого судом під час судового засідання диску з відеозаписом цієї слідчої дії вбачається, що він за участю понятих, свого захисника та інших учасників слідчої дії прибули в селище Привокзальне, Ямпільського району, на місце вчинення злочину, де він провів всіх учасників в лісосмугу та показавши рукою на дерева зазначив, що за цими деревами він та ОСОБА_10 сховались і чекали потерпілу. І коли та на велосипеді проїхала мимо них, то він наздогнав її і наніс один удар держаком від лопати в ділянку затилка, показавши механізм нанесення удару на макеті, при цьому показав місце де саме наносив удар та пояснив, що точно не бачив куди саме прийшовся удар, в затилок чи шию. Потерпіла впала з велосипеду на правий бік, перевернулась на спину обличчям вверх. До них підбіг ОСОБА_10 і у нього в руці була половинка цеглини. Далі ОСОБА_10 наніс 1-2 удари цеглиною по голові потерпілої і вона їх впізнала. Коли ОСОБА_10 наносив удари цеглиною, він стояв поруч. Потім ОСОБА_10 сказав щоб він відкинув велосипед, сумку та картонні ящики потерпілої в кущі, що він і зробив. ОСОБА_10 продовжував наносити удари цеглиною. Далі він з ОСОБА_10 взяли потерпілу за руки і відтягнули її з дороги в лісосмугу щоб не було видно. Після того, як відтягнули потерпілу, ОСОБА_10 вернувся на місце де її збили з велосипеда і підняв там жіночу сумочку, належну потерпілій та поклав собі за пазуху. На запитання слідчого відповів, що він не намагався зупинити ОСОБА_10 коли той бив потерпілу цеглиною по голові. По дорозі додому, біля залізничного мосту, ОСОБА_10 перебрав вміст сумочки та забрав звідти гроші, а сумочку закинув у кущі. При цьому ОСОБА_11 вказав рукою на кущі, куди викинули сумочку і співробітники поліції за його вказівкою виявили та вилучили в цих кущах вказану жіночу сумочку коричневого кольору, належну потерпілій ОСОБА_12 . Далі пояснив, що коли вони прийшли до ОСОБА_10 додому, то той дав йому 3 000 грн. /т.2 а.с.185 (диск); а.с.194-210(протокол)/

Аналізуючи протокол слідчого експерименту та диск з відеозаписом з ОСОБА_11 , а також його показання дані суду під час судового засідання вбачається, що в суді він намагався викривити свої показання, а саме: під час слідчого експерименту він вказував, що після того, як він збив потерпілу з велосипеда держаком від лопати, то до нього підбіг ОСОБА_10 тримаючи половинку цеглини в руці, а в судовому засіданні показав, що не бачив у ОСОБА_10 цеглини не в момент коли вони ще йшли до лісосмуги та не в момент коли ОСОБА_10 підбіг до нього та потерпілої і він не бачив чим саме ОСОБА_10 наносив удари по голові потерпілої і що потім йому тільки здалось, що це була цеглина.

Крім того, під час слідчого експерименту він зазначав, що коли ОСОБА_10 наніс потерпілій перші два удари цеглиною по голові, то потерпіла впізнала їх, назвавши по іменам, а під час допиту в судовому засіданні показав, що дізнався про те, що потерпіла впізнала їх тільки тоді, коли після всіх подій йшли з ОСОБА_10 додому і останній сказав йому, що потерпіла впізнала їх.

Суд, розцінює таке викривлення показань обвинуваченим ОСОБА_11 , як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.115 КК з метою уникнення відповідальності за цей злочин, та перекладення всієї вини на ОСОБА_10 .

Згідно висновку судово-медичного експерта від 31.05.2017 року, складеного після проведення з обвинуваченим ОСОБА_11 слідчого експерименту обставини, продемонстровані підозрюваним ОСОБА_11 під час проведення вищезазначеного слідчого експерименту можливо припустити, що тілесні ушкодження у потерпілої (окрім пошкодження задньої стінки піхви) могли утворитись при обставинах зазначених ОСОБА_11 і механізм утворення тілесних ушкоджень частково відповідає продемонстрованим ним під час слідчого експерименту від 30.03.2017 року. /т.2 а.с.87-88/

З протоколу слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_10 та переглянутого судом під час судового засідання диску з відеозаписом цієї слідчої дії вбачається, що ОСОБА_10 у присутності свого захисника, понятих, та інших учасників слідчого дії прибули в селище Привокзальне, Ямпільського району, на місце вчинення злочину де ОСОБА_10 розказав, що ОСОБА_11 прийшов до нього додому і запропонував пограбувати ОСОБА_12 і він погодився. Вирішили забрати грошові кошти. Він взяв держак від лопати і дав ОСОБА_11 щоб оглушити потерпілу, а сам по дорозі біля естакади взяв половинку білої силікатної цеглини. Далі він провів всіх учасників в лісосмугу, де вказав рукою на дерева та пояснив, що за цими деревами він з ОСОБА_11 сховались і чекали потерпілу. Далі він провів всіх на виїзд з лісосмуги, звідки візуально видно будинок потерпілої і пояснив, що на цьому місці ОСОБА_11 наздогнав потерпілу ззаду і наніс їй удар держаком від лопати по затилку від чого та впала з велосипеда на правий бік. Він теж підбіг до них з цеглиною в руці. Після падіння потерпіла встала на колінка обличчям вниз. Потерпіла впізнала їх, коли стояла обличчям вниз і назвала по прізвищам. Після чого, ОСОБА_11 першим підійшов до неї і почав бити держаком від лопати в ділянку затилка. Скільки наніс ударів не знає. Від цих ударів держак розламався на декілька частин. Він також почав наносити удари цеглиною по голові потерпілої. Бив цеглиною спочатку однією рукою, а потім двома. Тримаючи цеглину в одній руці наніс близько 5-6 ударів і коли рука притомилась, то взяв цеглину двома руками і наніс ще близько 7 ударів. Спочатку потерпіла лежала обличчям вниз, а потім перевернулась на спину обличчям вверх і він наніс їй ще декілька ударів цеглиною в область правого ока, скільки саме ударів сказати не зміг, але зазначив, що удари були чисельні. Також він сказав щоб ОСОБА_11 позакидав сумку, картонні ящики та велосипед потерпілої подалі від дороги в лісосмугу, що ОСОБА_11 і зробив. Коли бив цеглиною двома руками, то об цеглину пошкодив свого пальця і цеглина випала з рук. Потерпіла почала хрипіти. Коли цеглина випала у нього з рук, то він наступив на руку потерпілій і сказав ОСОБА_11 давай, добивай. (Що він мав на увазі під цими словами, на запитання суду пояснити не зміг). ОСОБА_11 взяв цеглину і наніс ще декілька ударів по голові потерпілої. Потім він з ОСОБА_11 відтягнули потерпілу від дороги, щоб її менше хто бачив. Після чого він підняв жіночу сумочку, яка лежала на землі і поклав собі за пазуху. Біля залізниці виявив ув сумочці гроші більше 7000 грн., сумочку закинув у кущі і коли прийшли до нього додому, то половину цих грошей він віддав ОСОБА_11 /т.3 а.с.3-21/

Згідно висновку судово-медичного експерта від 31.05.2017 року, складеного після проведення з підозрюваним ОСОБА_10 слідчого експерименту обставини, продемонстровані підозрюваним ОСОБА_10 під час проведення вищезазначеного слідчого експерименту можливо припустити, що тілесні ушкодження у потерпілої (окрім пошкодження задньої стінки піхви) могли утворитись при обставинах зазначених ОСОБА_10 і механізм утворення тілесних ушкоджень частково відповідає продемонстрованим ним під час слідчого експерименту від 31.03.2017 року (під час слідчого експерименту не відображено механізм утворення тілесних ушкоджень у вигляді розриву слизової оболонки, множинні садна і крововилив по задній стінці піхви). /т.2 а.с.87-88/

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що під час слідчих експериментів ніякого тиску на них не чинилось, все показували і розказували добровільно.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні дав такі ж самі показання, не змінюючи їх.

Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_10 в частині того, що ОСОБА_11 після нанесення першого удару держаком від лопати по затилку потерпілої та збивши її з велосипеда наніс ще декілька ударів цим держаком по голові потерпілої, коли та стояла на колінках та впізнала їх правдивими, оскільки ці показання ОСОБА_10 давав як під час слідчого експерименту, так і в судовому засіданні.

Частиною 4 ст.95 КПК України передбачено, що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Згідно ч.1 ст.95 КПК показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим…
Тобто, вказаною нормою закону передбачена заборона враховувати показання підозрюваного, обвинуваченого надані виключно під час їх допиту.
А в даному випадку, суд бере за основу не самі показання підозрюваного ОСОБА_10 , а його роз`яснення надані під час слідчого експерименту, в ході якого він підводив учасників слідчої дії на певне місце, вказував на це місце та надавав роз`яснення, що саме там відбувалось, оскільки у відповідності з ч.1 ст.240 КПК слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Тому суд має право брати як доказ відомості надані підозрюваним під час слідчого експерименту.
Показання надані обвинуваченим ОСОБА_10 під час слідчого експерименту в частині того, що ОСОБА_11 збивши потерпілу з велосипеду наніс їй ще декілька ударів держаком від лопати по голові також підтверджуються висновком судово-цитологічної експертизи де в описовій частині зазначено, що з місця події було вилучено три фрагменти дерев`яної палиці (держака від лопати) і на фрагменті з середньої частини цього держака були виявлені волокна, схожі на волосся. /т.2 а.с. 127 на звороті/
З чого суд робить висновок, що обвинувачений ОСОБА_11 наніс декілька ударів держаком від лопати по волосяній частині голови потерпілої, тому на уламку держака залишилось її волосся, яке не могло бути там залишене після першого удару держаком по затилку потерпілої, коли вона їхала ще на велосипеді, оскільки в цей момент вона була ще в зимовий шапці через яку волосся на держаку б не залишилось, а коли ОСОБА_11 наносив удари держаком по волосяному покрову голови потерпілої стоячої на колінках, то потерпіла була вже без шапки, яка злетіла з голови при падінні.
Крім того, суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_11 в тій частині, що держак від лопати розламався на декілька уламків після першого удару, коли він збивав потерпілу з велосипеда, оскільки якби це відповідало дійсності, то всі три уламки лежали б на проїзній частині ґрунтової дороги де був нанесений удар, а так уламки були виявлені та вилучені на узбіччі, тобто в тому місці де як вказав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 наносив удари держаком і один уламок з округленим кінцем, за який ОСОБА_11 тримав його в руках був виявлений за декілька метрів в стороні, що свідчить про те, що цей уламок ОСОБА_11 викинув в сторону, а два інших уламка від цього ж держака залишились на тому місці де бив потерпілу.

Тому ці обставини підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_10 , що ОСОБА_11 бив потерпілу держаком від лопати, коли та стояла на колінках.

Тобто, показання ОСОБА_10 в тій частині, що ОСОБА_11 наніс потерпілій декілька ударів держаком по голові коли та стояла на колінках також підтверджуються висновком вищезазначеної цитологічної експертизи де в описовій частині вказано, що на середньому уламку держака були виявлені волокна схожі на волосся.

Також обвинувачений ОСОБА_10 як в судовому засіданні, так на слідчому експерименті вказував, що після того, як цеглина випала у нього з рук, то ОСОБА_11 підняв її і наніс декілька ударів по голові потерпілої, однак сам ОСОБА_11 спростовує, що брав цю цеглину в руки і наносив нею удари, а інших будь-яких доказів цьому стороною обвинувачення надано не було, що може піддавати сумніву показання ОСОБА_10 в цій частині, а згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому в даному випадку всі сумніви щодо нанесення ОСОБА_11 ударів цеглиною повинні тлумачитичсь на його користь, у зв`язку з чим суд виключає з обвинувачення ОСОБА_11 такі дії, як нанесення ним ударів цеглиної по голові потерпілої ОСОБА_12 .

Крім того, суд вважає за потрібне виключити з обвинувачення пред`явленого ОСОБА_10 та ОСОБА_19 заподіяння ними потерпілій ОСОБА_12 такого тілесного ушкодження, як розрив слизової оболонки, множинні садна і крововиливи по задній стінці піхви, оскільки органами досудового розслідування не встановлено і стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів які б підтверджували, що дане тілесне ушкодження спричинили саме обвинувачені чи воно могло утворитись саме від дій обвинувачених, т.я, у висновку судово-медичного експерта зазначено, що дані ушкодження індивідуальних ознак травмуючих предметів (предмету) не несуть. Однак враховуючи їх локалізацію, не виключається можливість їх утворення при насильницьких статевих зносинах. Під час слідчих експериментів з підозрюваними не відображено механізм утворення тілесних ушкоджень у вигляді розриву слизової оболонки, множинні садна і крововилив по задній стінці піхви). /т.2 а.с.80; 87-88; 89-89-а/

Судово-медичних даних, а також тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів-промежини, які б вказували на статевий акт в природній та неприродній формі на трупі ОСОБА_12 не виявлено. /т.2 а.с.86 на звороті/

Згідно протоколу огляду місця події від 29.03.2017 року на місці події, на яке в подальшому вказали обвинувачені при слідчому експерименті були виявлені чисельні плями бурого кольору схожі на кров, половинка цеглини з плямами бурого кольору також схожими на кров біля якої було два уламки палиці зі слідами бурого кольороу, а ще один уламок з кінцем округлої форми був виявлений за декілька метрів від цих двох уламків та цеглини (що підтверджує висновки суду, що два уламки держака від лопати залишились в місці нанесення ударів держаком та цеглиною, а один уламок держака з кінцем округлої форми ОСОБА_11 викинув в сторону), також була виявлена шапка потерпілої, велосипед та інші речі потерпілої, що співпадає з проведеними слідчими експериментами з обвинуваченими в ході яких вони на місці показали і розказали де саме наносили удари по потерпілій і куди саме ОСОБА_11 закинув велосипед потерпілої та інші речі. /т.2 а.с.3-19/

Прокурором в якості доказів обвинувачення були надані суду протоколи обшуків за місцем мешкання обвинувачених, в ході яких у ОСОБА_11 були вилучені черевики та курточка зі слідами бурого кольору, а у ОСОБА_10 було вилучено двоє штанів, на одних з яких також сліди бурого кольору і також прокурором були надані висновки судово-медичних цитологічних експертиз по цим речам, а також висновки цитологічних експертиз по крові з трьох фрагментів дерев`яної палиці, вилученої при огляді місця події, жіночого джемпера потерпілої, відрізку марлевого бинта зі змивом речовини бурого кольору з місця події, сукні потерпілої, кофти темно-сірого кольору потерпілої, жилету потерпілої, куртки потерпілої, пари калош потерпілої, шапки потерпілої, светр обвинуваченого ОСОБА_19 і як зазначила прокурор ці письмові докази підтверджують вину обвинувачених. /т.2 а.с.48-54; 55-61; 110-113; 114-117; 118-121; 126-155; 188-191/

У відповідності з вимогами ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Однак, у вказаних висновках цитологічних експертиз, експерт зазначив, що на курточці, черевиках та штанях сліди бурого кольору є кров`ю людини і якщо ця кров походить від однієї людини на кожній переліченій речі, то вона може належати як потерпілій ОСОБА_12 , так і обвинуваченому ОСОБА_10 , а якщо ця кров походить від двох або більше осіб, можливе змішування крові ОСОБА_12 із кров`ю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Тобто, всі перелічені висновки цитологічних експертиз є вірогідними і такими, що ніяким чином не прямо і не опосередковано не підтверджують існування чи відсутності обставин, що підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню в частині наявності або відсутності винуватості саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тому не можуть бути враховані судом при постановленні вироку і суд визнає їх неналежними доказами.

Згідно висновку товарознавчого експерта була встановлена вартість майна потерпілої ОСОБА_12 , яким заволоділи обвинувачені та яке вони потім викинули. /т.2 а.с.91-102/

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_11 вбачається, що будь-якими психічними захворюваннями він не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_11 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. /т.3 а.с.48-50/

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_10 він також не страждав будь-якими психічними захворюваннями, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_10 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. /т.3 а.с.62/

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені висновки судово-медичного експерта, психіатричних експертиз та обставини встановлені судом по кримінальному провадженню, Суд доходить висновку, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх діянь (наносячи багаточисельні удари палкою та цеглиною в життєво важливий орган голову), передбачали їх суспільно небезпечні наслідки (що після таких ударів в голову може настати смерть) і хоча не бажали, (з їх слів), настання смерті, але свідомо припускали її настання, виходячи з характеру та тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень виключно в життєве важливий орган голову, тому ці їх дії свідчать про вчинення умисного вбивства потерпілої з непрямим(евентуальним)умислом та про спрямованість їх дій на виконання об`єктивної сторони умисного вбивства.

Однак, та обставина, як вчинення вбивства з непрямим (евентуальним) умислом ніяк не впливає на правильність кваліфікації дій обвинувачених, тому не є підставою для задоволення заяви сторони захисту про ексцес виконавця ОСОБА_20 щодо умисного вбивства, оскільки ОСОБА_11 хоча і не доведено, що наносив удари цеглиною, але він приймав безпосередню участь у виконанні об`єктивної сторони умисного вбивства, т.я. після того, як потерпіла впізнала їх, то ОСОБА_11 наніс декілька ударів держаком від лопати по голові потерпілої доки держак не розламався на три частини, після чого стояв поруч з ОСОБА_10 і бачив як той наносив чисельні удари цеглиною виключно в голову потерпілої, але не зупинив його, за вказівкою ОСОБА_20 позакидав сумку, картонні ящики та велосипед потерпілої подалі від дороги щоб їх не було видно, також після того, як ОСОБА_10 закінчив наносити удари цеглиною по голові потерпілої допоміг йому відтягнути за руки непритомну потерпілу від дороги в лісосмугу щоб її також не було видно з дороги.

Всі ці дії свідчать про попередню змову на умисне вбивство, яка виникла раптово між обвинуваченими після того, як потерпіла впізнала їх, тому з метою приховати вчинений розбійний напад вони вчинили суспільно-небезпечні дії щодо позбавлення життя потерпілої.

Таким чином, вважати, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , завдаючи багаточисельні удари держаком від лопати та половинкою білої /силікатної/ цегли в життєве важливий орган голову, не мали умислу на вбивство потерпілої, не має підстав.

За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілій, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, якими група вважала необхідним для реалізації умислу.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, … дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187 КК).
Колегія суддів вважає, що є доведеним корисливий умисел обвинувачених, оскільки вони позбавляючи життя ОСОБА_12 бажали одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе.
Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази на які йде посилання у вироку, суд визнає об`єктивними та допустимими.

Стороною захисту допустимість доказів, на які йде посилання у вироку не оспорювалась.

Таким чином, наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_12 за попередньою змовою, із заподіянням їй тяжких тілесних ушкоджень та вчинили умисне вбивство потерпілої за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів та з метою приховування розбійного нападу.

Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд кваліфікує дії обвинувачених наступним чином:

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує:

- за ч.4 ст.187 КК України, т.я. він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто вчинив розбій, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
-за п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України, т.я. він вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин /розбійний напад/, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд теж кваліфікує:
- за ч.4 ст.187 КК України, т.я. він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто вчинив розбій, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
-за п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України, т.я. він вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин /розбійний напад/, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання, суд на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 суд не знаходить.

Суд не може визнати в якості обставини, що пом`якшує покарання щире розкаяння винного як зазначено в обвинувальному акті, оскільки під час судового розгляду щирого розкаяння не відбулось, своїми показаннями обвинувачений ОСОБА_10 намагався уникнути відповідальності за вчинене вбивство, тому суд доходить висновку, що він не розкаявся у вчиненому.

Обставинами, які обтяжують його покарання є вчинення злочину, щодо особи похилого віку, у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 суд теж не знаходить.

Суд також не може визнати в якості обставини, що пом`якшує покарання щире розкаяння винного як зазначено в обвинувальному акті, оскільки під час судового розгляду щирого розкаяння з його боку теж не відбулось, своїми показаннями обвинувачений ОСОБА_11 намагався перекласти вину щодо умисного вбивства на ОСОБА_10 з метою уникнення відповідальності за цей злочин, тому суд доходить висновку, що він не розкаявся у вчиненому.

Обставинами, які обтяжують його покарання є вчинення злочину, щодо особи похилого віку, у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили два особливо тяжких злочини, у ході яких для доведення своєї корисної мети до кінця умисно позбавили життя людини, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_10 має не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість за тяжкий злочин, ОСОБА_11 хоча і має погашені судимості, але раніше засуджувався до кримінального покарання, в тому числі і за ухилення від відбування вироку, що характеризує як особу схильну до вчинення умисних злочинів, також враховуючи зухвалість та безжалісність з якими вони вбивали потерпілу /кількість ударів держаком від лопати та цеглиною виключно в голову/, те, що дане вбивство відбулось у невеличкому селищі, що викликало великий суспільний резонанс серед мешканців цього селища, вбили потерпілу поблизу її будинку і непритомне тіло холоднокровно відтягнули подалі в лісосмугу щоб не було видно з дороги і в подальшому поїхали в смт.Ямпіль гуляти та вживати спиртні напої на викрадені у потерпілої грошові кошти, також враховуючи думку потерпілої ОСОБА_6 , яка наполягає на призначенні довічного позбавлення волі, тому за таких обставин суд не вважає за можливе застосувати до обвинувачених позбавлення волі на певний строк та дійшов висновку, що за наведених обставин обвинувачені заслуговують на найсуворіший вид покарання у виді довічного позбавлення волі та тільки саме це покарання буде необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

По кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинувачених на її користь завданої матеріальної шкоди в сумі 24 436,14 грн., яка виразилась у придбанні медикаментів, доки мати знаходилась в лікарні, витрат на поховання та грошових коштів в сумі 7000 грн., якими заволоділи обвинувачені під час вчинених злочинних дій, а також просила стягнути на її користь 500 000 грн., в якості відшкодування завданої моральної шкоди із-за втрати матері, моральних страждань, які довелось пережити та переживає до теперішнього часу у зв`язку з цим.

Обвинувачений ОСОБА_10 вказаний позов визнав у повному обсязі як матеріальну, так і моральну шкоду визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_11 позов визнав частково, а саме повністю визнав матеріальну шкоду у розмірі 24 436,14 грн., а спричинення ним моральної шкоди не визнав взагалі.

Позов, підтриманий цивільним позивачем ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі, оскільки завдана матеріальна шкода обвинуваченими не оспорюється і крім того, повністю підтверджується наданими позивачкою чеками на придбання ліків та витрат на поховання.

Спричинення потерпілій моральної шкоди також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки як сама позивачка, так і її сім`я зазнала значної втрати у житті, оскільки позивачка втратила рідну матір, що доставляло та до теперішнього часу доставляє як їй, так і всій її родині масу страждань і переживань із-за втрати рідної людини, тому на думку суду заявлений розмір моральної шкоди 500 000 грн. підлягає відшкодуванню в повному обсязі з обох обвинувачених.

Крім того, прокурором був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_12 в умовах стаціонару Ямпільської районної лікарні у розмірі 20 408, 61 грн.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнали даний позов у повному обсязі, крім того, цей позов підтверджується довідкою ЦРЛ про понесені витрати, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності з вимогами ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строк ув`язнення оскільки вони засуджені до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до них було застосовано попереднє ув`язнення в період часу до ОСОБА_10 з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року включно, а ОСОБА_11 з 30.03.2017 року по 18.12.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не зважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність призначення їм покарання у виді довічного позбавлення волі.

Як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 26.10.2017 року норма ч.5 ст.72 КК про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих, які засуджені до довічного позбавлення волі.

Даний строк підлягає зарахуванню день за два по день постановлення вироку суду, незважаючи на те, що Законом № 2046-VIII від 18.05.2017 року були внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України і було визначено, що строк попереднього ув`язення зараховується день за день, оскільки у відповідності з вимогами ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи,та згідно ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а зміни до ч.5 ст.72 КК були прийняті під час попереднього ув`язення обвинувачених, тому до них повинна застосовуватись редакція цієї норми закону, яка діяла до внесення зазначених змін.

Враховуючи, що суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим міру покарання у виді довічного позбавлення волі, тому обраний відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.128, 129, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.187 КК України 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

за п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_10 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 31.03.2017 року з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення оскільки він засуджений до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до нього було застосовано попереднє ув`язнення в період часу з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.187 КК України 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

за п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_11 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 30.03.2017 року з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення оскільки він засуджений до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до нього було застосовано попереднє ув`язнення в період часу з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 солідарно матеріальну шкоду у розмірі 24 436,14 грн. та в дольовому порядку моральну шкоду у розмірі 500 000 грн., стягнувши з кожного по 250 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь Фінансового управління Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області солідарно витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_12 у розмірі 20 408, 61 грн.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 31.03.2017 р. (справа №590/340/17, провадження № 1-кс/590/72/17), від 31.03.2017 р. (справа №590/341/17, провадження № 1-кс/590/73/17), від 04.04.2017 р. (справа №590/337/17, провадження № 1-кс/590/76/17) після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази:

- сумку коричневого кольору, гаманець коричневого кольору з чотирма іконами, картку поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Lifie» на 25 грн., гаманець синього кольору з записками, зв`язку з булавками 17 шот., горошок у поліетиленовому пакеті; пачку з порошком, зв`язку з кульковими ампулами у кількості 9 шт. паспорт на ім`я ОСОБА_15 , банківську картку№ НОМЕР_1 , плитку з шоколадом у поліетиленовому пакеті повернути ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 80-81);

- пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_15 , ідентифікаційний код ОСОБА_15 , свідоцтво про загальнообов`язкове соціальне страхування, паспорт на ім`я ОСОБА_12 , свідоцтво про загальнообов`язкове соціальне страхування, передані під розписку ОСОБА_6 , залишити їй. (т. 2 а.с. 80-81);

- грошові кошти: 40 купюр номіналом по 200 грн., 9 купюр номіналом по 500 грн. у сумі 12500 грн., передані на відповідальне зберігання до Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк», Акт прийому-передачі майна на зберігання від 09.06.2017 р. (т. 2 а.с. 82,83) повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- ваучери картки поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Vodafone» номіналом 50 грн. (серійні номери НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ); ваучер картки поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар» номіналом 50 грн. (серійний номер НОМЕР_5 ), передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції № 005387 від 30.05.2017 р. (т. 2 а.с. 40, 41) повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- ваучери картки поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Vodafone» номіналом 50 грн., (серійні номери НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ); ваучер картки поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар» номіналом 50 грн. (серійний номер НОМЕР_8 , передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції № 005388 від 30.05.2017 р. (т. 2 а.с. 53, 54) повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- футляр для окулярів чорного кольору, пластмасовий маркер з ковпачком чорного кольору, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції № 005390 (т. 2 а.с. 91, 92) - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- грошові кошти в сумі 1542 грн., вилучені у ОСОБА_11 та передані на відповідальне зберігання до Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк», Акт прийому-передачі майна на зберігання від 09.06.2017 р. (т. 2 а.с. 38,39) звернути у рахунок відшкодування цивільного позову на користь ОСОБА_6 ;

- грошові кошти в сумі 35 грн., вилучені у ОСОБА_10 та передані на відповідальне зберігання до Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк», Акт прийому-передачі майна на зберігання від 09.06.2017 р. (2. 2 а.с. 39, 55) звернути у рахунок відшкодування цивільного позову ОСОБА_6 ;

- банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 ; мобільний телефон Samsung, model: GT-C3212, серійний номер: НОМЕР_11 (IMEI НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ) без задньої кришки корпусу з батареєю живлення та сім карткою оператора мобільного оператору «Київстар», передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції № 005388 від 30.05.2017 р. (Т. 2 а.с. 53, 54) повернутиОСОБА_10 ;

- светр сірого кольору, штани чорного кольору, труси чорного кольору, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції № 005408 (т. 2 а.с. 42, 43) повернути ОСОБА_11

- зразки крові ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; краї нігтьових пластинок (лівої та правої руки) ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - 6 паперових конвертів; змив з правої та лівої руки ОСОБА_11 - 2 поліетиленових конверта; волокна, схожі з волоссям вилучені з фрагмента № 2 дерев`яної палки - один конверт; витяжка слідів поту та витяжка слідів крові людини - два конверта; витяжка слідів крові людини та мікроволокна схожі на волосся - два конверта; контроль марлі - один конверт; частина змиву на марлевий тампон і на скельце, мазок - відбиток з статевого члену та уретральний вміст ОСОБА_11 , вміст піхви ОСОБА_12 - три конверта; витяжки зі слідами крові людини зі штанів ОСОБА_11 - один конверт; витяжки зі слідами крові людини зі балонової куртки ОСОБА_11 - один конверт; витяжки зі слідами крові людини з пари взуття ОСОБА_11 - один конверт; частина змива (марлевий тампон на склі) з статевого члена, уретрального вмісту ОСОБА_10 - два конверта; витяжка слідів крові людини зі штанів ОСОБА_10 - один конверт, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції № 005406 (Т. 2 а.с. 84, 85) знищити.

-оптичні носії інформації CD-R диски «PATRON» у кількості 4 шт. (т. 2 а.с.86, 87-90), які були долучені до кримінального провадження залишити у кримінальному провадженні;

- передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції № 005410 (т. 2 а.с. 93, 94): зразок речовини бурого кольору на марлевому тампоні із зразком марлевого тампону; частина силікатної цегли білого кольору, розміром 11x10 см., з нашаруванням речовини бурого кольору; три частини дерев`яної палиці від сільськогосподарського інвентаря з нашаруванням речовини бурого кольору; недопалок цигарки з фільтром з написом «Вlue» знищити;

-пару калош коричневого кольору з міхом білого кольору, куртка темного кольору, шапка з нашаруванням речовини бурого кольору- повернути потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3