Справа № 760/4799/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000166 від 09.03.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 09.03.2017 року, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2018р. на частки у статутному капіталі юридичних осіб, а саме: ТОВ «Федкомінвест-Україна» () в розмірі 542 000 грн., ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» () в розмірі 113 452 044,74 грн., ТОВ «Тіс-руда» () в розмірі 29 332 551 грн., ТОВ «Тіс-зерно» () в розмірі 183126407,06 грн., ТОВ «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049 грн., ТОВ «Тіс-контейнерний термінал» () в розмірі 47 534 282,46 грн., ТОВ «Тіс-вугілля» () в розмірі 65 425 590,55 грн., ТОВ «Атіс» () в розмірі 5428 грн., ТОВ «Тіс-15 причал» () в розмірі 549 439,30 грн., ТОВ «Тіс14 причал» () в розмірі 655 417,90 грн.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, зазначивши,що висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_4 , не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини. Крім того, адвокат посилався на те, що в цьому кримінальному провадженні не було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 в порядку, передбаченому КПК України, а факт складення повідомлення про підозру, без належного її вручення, свідчить про те, що ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.

Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився та направив суду свої письмові заперечення.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливій конфіскації як виду покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2018 року накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_4 , а саме на частки у статутному капіталі юридичних осіб: ТОВ «Федкомінвест-Україна» () в розмірі 542 000 грн., ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» () в розмірі 113 452 044,74 грн., ТОВ «Тіс-руда» () в розмірі 29 332 551 грн., ТОВ «Тіс-зерно» () в розмірі 183126407,06 грн., ТОВ «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049 грн., ТОВ «Тіс-контейнерний термінал» () в розмірі 47 534 282,46 грн., ТОВ «Тіс-вугілля» () в розмірі 65 425 590,55 грн., ТОВ «Атіс» () в розмірі 5428 грн., ТОВ «Тіс-15 причал» () в розмірі 549 439,30 грн., ТОВ «Тіс14 причал» () в розмірі 655 417,90 грн., з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Орган досудового розслідування під час розгляду, 07.02.2018р., клопотання про накладення арешту на майно посилався на те, що ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадження і в подальшому до нього може бути застосовані конфіскація як вид покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У ч. 1 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частина 3 ст. 111 КПК України визначає, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У главі 11, зокрема, в ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У частині 7 цієї статті передбачено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

З матеріалів справи вбачається та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що місцезнаходження ОСОБА_4 відомо та він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру НАБ України був направлений запит про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Князівства Монако.

На день накладення арешту на майно та на день розгляду клопотання про скасування арешту майна від Компетентних органів князівства Монако відомостей про те, що ОСОБА_6 відмовляється від отримання будь-яких документів, проте доказів на підтвердження цього не надано. Крім того, будь-які інші, передбачені вимогами КПК України, заходи для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, службовими особами НАБУ не здійсненні.

З наведеного вбачається, що в такому випадку ОСОБА_4 у порядку передбаченому статтями 276-279 КПК України, не повідомлено про підозру в спосіб, передбачений цим Кодексом.

У такому випадку ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні. Посилання на те, що його майно підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є передчасним, тому арешт на майно (корпоративні права) накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2018р. на частки у статутному капіталі юридичних осіб.

Керуючись статтями 42, 111, 131, 132, 135, 136, 167, 278, 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000166 від 09.03.2017р. задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2018р. на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві власності, а саме: частки у статутному капіталі наступних юридичних осіб:

- ТОВ «Федкомінвест-Україна» () в розмірі 542 000 грн.;

- ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» () в розмірі 113 452 044,74 грн.;

- ТОВ «Тіс-руда» () в розмірі 29 332 551 грн.;

- ТОВ «Тіс-зерно» () в розмірі 183126407,06 грн.;

- ТОВ «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049 грн.;

- ТОВ «Тіс-контейнерний термінал» () в розмірі 47 534 282,46 грн.;

- ТОВ «Тіс-вугілля» () в розмірі 65 425 590,55 грн.;

- ТОВ «Атіс» () в розмірі 5428 грн.;

- ТОВ «Тіс-15 причал» () в розмірі 549 439,30 грн.;

- ТОВ «Тіс14 причал» () в розмірі 655 417,90 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1