Справа № 739/718/17
Провадження № 1-кп/739/66/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000454 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпотівка Конотопського району Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, на утриманні три малолітні дитини, раніше судимого:

- 13 грудня 2012 року Коропським районним судом Чернігівської області за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 19 січня 2016 року Коропським районним судом Чернігівської області за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України із застосування статті 69 КК України до 150 годин громадських робіт, покарання повністю не відбуте, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбаченого частиною першою статті 162, частиною другою статті 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25 грудня 2016 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом витягання металевої скоби запірного пристрою вхідних дверей, проник до належного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно викрав належні їй гроші у сумі 3 000 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Також, 25 грудня 2016 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , умисно, таємно викрав речі ОСОБА_8 , який проживає в даному будинку, а саме: карниз алюмінієвий кругло-паличний довжиною 1,2 м., вартістю 51 грн.; пластмасове відро ємністю 5 л., вартістю 16 грн. 83 коп.; дорожню сумку YHS, вартістю 75 грн. 60 коп.; зимову куртку (пуховик) Campany, вартістю 1 037 грн. 50 коп.; футболку adidas, розмір XL, вартістю 50 грн.; футболку, розмір XL, вартістю 65 грн. 00 коп.; зимові спортивні штани вартістю 250 грн., шкіряні зимові кросівки adidas, 42 розміру, вартістю 300 грн., кросівки adidas, 42 розміру, вартістю 220 грн.; зимову куртку (пуховик) Broadway Sports, розміру XL, вартістю 200 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2 615 грн. 93 коп.

Також, 25 грудня 2016 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , побачивши як ОСОБА_4 , шляхом витягання металевої скоби запірного пристрою вхідних дверей, відчинив двері до житлового будинку ОСОБА_6 , переслідуючи мету незаконного проникнення до житла, не маючи на те законних підстав та всупереч волі власника, незаконно проник до приміщення вищевказаного будинку, чим порушив конституційне право ОСОБА_6 на недоторканість житла.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи засудженим 19 січня 2016 року Коропським районним судом Чернігівської області за частиною третьою статті 185 КК України до 150 годин громадських робіт, перебуваючи на обліку в Новгород-Сіверському районному відділ кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області ( з 03 січня 2017 року Новгород-Сіверський сектор пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України), будучи ознайомленим під розпис з умовами, терміном та порядком відбування покарання, постановою про визначення днів явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, попередженим про кримінальну відповідальність за частиною другою статті 389 КК України, за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин ухилявся від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт за наступних обставин.

Згідно пункту 9 частини другої статті 129, частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, серед іншого фізичними особами.

У порушення зазначених вимог ОСОБА_5 , достовірно знаючи про обов`язковість виконання вироку, після відпрацювання у серпні 2016 року 12 годин громадських робіт, у вересні 2016 року, в Новгород-Сіверському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, розташованому за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Козацька, 27, куди його було направлено районним сектором з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією) для подального відбування покарання, не відпрацював 52 години з запланованих згідно графіку робіт 88 годин на цей місяць, не вийшовши без поважних причин на громадські роботи 5, 12, 13, 14, 15, 16, 19, 23, 26, 27, 28, 29 та 30 вересня 2016 року.

Продовжуючи дії, направлені на ухилення від виконанян призначеного йому судом покарання, ОСОБА_5 у жовтні 2016 року жодного разу не з`явився для відпрацювання громадських робіт у Новгород-Сіверському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, розташованому за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Козацька, 27, та не відпрацював жодної години із запланованих 50 годин (3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18 та 19 жовтня 2016 року).

Загалом ОСОБА_5 за вироком суду не віпрацював 102 години громадських робіт з передбачених 150 годин.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, передбачених чатсиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України визнав повністю та дав показання про те, що 25 грудня 2016 року, вранці, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_5 прийшов до господарства своєї знайомої ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку. Далі він виявив, що вхідні двері до будинку замкнені. Тоді він витяг запірну скобу з дверей, зайшов до будинку ОСОБА_6 , де в одній з кімнат із валізи забрав 3 000 грн. Потім вийшов з будинку, вставив скобу назад і пішов додому. Вказані грошові кошти витратив на власні потреби. Вже йдучи від будинку ОСОБА_6 він показав викрадені гроші ОСОБА_5 . Чи заходив останній до будинку ОСОБА_6 не знає, останній участі у викраденні грошей не приймав. Далі вони поїхали до магазину де він придбав мобільний телефон та продукти харчування.

У подальшому, того ж дня, у вечірній час, він пішов до своєї знайомої, яка проживає в АДРЕСА_2 аби випити горілки. Там нікого не виявив, двері до будинку були незамкнені. Тоді він взяв виявлені в будинку штани, куртку, пластикове відро, кросівки, футболки та інші речі і все це відніс до свого будинку. Під час вчинення даної крадіжки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після викриття вказані речі він повернув їх власнику. Обвинувачений заявив, що у вчиненому щиро кається, свою поведінку засуджує, під час досудового розслідування сприяв розкриттю злочинів та розповів про всі подробиці їх вчинення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 162 КК України визнав повністю, при цьому вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України визнав частково та дав показання про те, що 25 грудня 2016 року, вранці, вони з ОСОБА_4 пішли до ОСОБА_6 , щоб позичити в неї гроші. Прийшовши до господарства останньої він залишився у дворі, а ОСОБА_4 пішов до будинку. Далі побачив, як ОСОБА_4 відірвав замок на вхідних дверях та зайшов до будинку. Він зрозумів, що ОСОБА_6 вдома немає. За кілька хвилин він, незважаючи на відсутність дозволу власниці, незаконно проник до будинку ОСОБА_6 через відкриті ОСОБА_4 двері. Там він бачив, як останній діставав з валізи гроші. Далі вони з ОСОБА_4 вийшли з будинку і останній показав йому викрадені гроші. Потім вони викликали таксі та поїхали.

Також обвинувачений розповів, що у січні 2016 року його було засуджено до відбуття громадських робіт тривалістю 150 годин. Вказаний вирок набрав законної сили і його було направлено для відпрацювання до Понорницької селищної ради Коропського району, де він на той час проживав. У вказаній селищній раді він відпрацьовував загалом десь 100 годин, але чому в табелях обліку робочого часу це не відображено йому не відомо. Обвинувачений заявив, що підтвердити факт відпрацювання може Понорницький селищний голова. У подальшому він переїхав жити до м. Новгорода-Сіверського і відповідно відпрацьовував громадські роботи за новим місцем проживання в територіальному центрі надання соціальних послуг починаючи з серпня 2016 року. Там протягом серпня-вересня 2016 року він відпрацював приблизно 40 годин, відповідно невідпрацьованими залишилися 10 годин. У жовтні 2016 року на відпрацювання громадських робіт він не виходив взагалі, оскільки «запив», тобто вживав спиртні напої.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України, а обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, обвинувачені погоджуються з кваліфікацією вчинених ними діянь, прокурор та потерпіла ОСОБА_6 не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин вчинення вказаних злочинів, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, який ставиться в провину ОСОБА_5 та злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України, які ставляться в провину обвинуваченому ОСОБА_4 , винуватості обвинувачених у вчиненні даних злочинів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням доказів, поданих на підтвердження факту вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України, дослідженням матеріалів щодо процесуальних витрат, речових доказів та матеріалів, які характеризують обвинувачених. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З приводу обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України судом було досліджено наступні докази.

Так, допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 дав показання про те, що він обіймає посаду Понорницького селищного голови. У квітні минулого року до селищної ради з кримінально-виконавчої інспекції надійшли документи про направлення обвинуваченого ОСОБА_5 для відбування громадських робіт. Після того, приблизно за тиждень до селищної ради з`явився й сам ОСОБА_5 . Було складено графік відпрацювання, визначено перелік робіт, які мав виконувати останній та проведено інструктаж з техніки безпеки. Спершу ОСОБА_5 для відпрацювання не з`являвся про що було повідомлено кримінально-виконавчу інспекцію, співробітники якого спілкувалися з ОСОБА_5 з цього приводу. Згодом ОСОБА_5 прибув до селищної ради зі своєю матір`ю та запевнив, що буде відпрацьовувати. Наступного дня ОСОБА_5 прибув на відпрацювання разом зі своїми друзями. Йому було доручено виконання робіт з благоустрою селища. Він розпочав роботу, однак потім кудись зник не відпрацювавши й години. Після цього ОСОБА_5 був направлений для відпрацювання до дитячого садка, де він мав виконувати роботи по господарству. Там ОСОБА_5 лише приступив до виконання робіт після чого знову зник і більше не з`являвся. Таким чином ОСОБА_5 хоча тричі й розпочинав відпрацювання, однак фактично жодної години громадських робіт не відпрацьовував, у зв`язку з чим були складені табелі обліку виходу на роботу в яких вказано про не відпрацювання ОСОБА_5 громадських робіт без поважних причин. Ці табелі були передані до кримінально-виконавчої інспекції.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 дала показання про те, що вона обіймає посаду секретаря Понорницької селищної ради. У їхній раді визначено перелік видів робіт, які виконують особи, що відбувають громадські роботи. Минулого року до їхньої ради для відпрацювання громадських робіт було направлено обвинуваченого ОСОБА_5 , однак останній до відпрацювання фактично не приступив. Селищний голова, який контролює виконання громадських робіт, попереджав його про відповідальність за ухилення від виконання громадських робіт. Згодом прибула матір ОСОБА_5 , яка просила не повідомляти про це інспекцію та запевнила, що її син буде відпрацьовувати громадські роботи. Згодом селищний голова сказав їй, що ОСОБА_5 громадські роботи не відпрацьовував про що вона зазначила у відповідних табелях виходу на роботу.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 дала показання про те, що вона обіймає посаду завідувача дитячого садка Понорницької селищної ради. На території їхнього селища раніше проживав ОСОБА_5 . Минулого року навесні останній був направлений селищним головою до дитячого садка для відбування громадських робіт. ОСОБА_5 мав складати дрова. Останній приступив до виконання робіт, однак далі кудись зник і більше не приходив. Про це вона повідомила селищному голові. Жодних документів про невіпрацювання вона не складала.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 дав показання про те, що до квітня 2017 року він працював заступником директора Новгород-Сіверського територіального центру з соціального обслуговування населення. До його обов`язків входило здійснення контролю за відбування особами громадських робіт. У серпні 2016 року до їхньої установи для відпрацювання громадських робіт був направлений обвинувачений ОСОБА_5 . Йому було визначено роботи, які він мав виконувати, складено графік відпрацювання та проведено інструктаж з техніки безпеки. У подальшому в серпні та вересня 2016 року ОСОБА_5 фактично відпрацював 48 годин, після чого у жовтні 2016 року взагалі не з`являвся для відпрацювання. Про це було повідомлено до кримінально-виконавчої інспекції. Причини невиходу ОСОБА_5 для відпрацювання громадських робіт йому не відомі.

Також судом в ході судового розгляду було досліджено наступні письмові докази:

- вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2016 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та із застосуванням статті 69 КК України призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт (міститься в особовій справі);

- розпорядження про виконання вироку Коропського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2016 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт (міститься в особовій справі);

- направлення засудженого ОСОБА_5 до Понорницької селищної ради для відбування покарання у виді громадських робіт строком 150 годин (міститься в особовій справі);

- підписка ОСОБА_5 від 04 квітня 2016 року про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт (міститься в особовій справі);

- розпорядження №4 від 05 квітня 2016 року про закріплення ОСОБА_9 відповідальною особою за відбування засудженим ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт (міститься в особовій справі);

- графіки виходу засудженого ОСОБА_5 для виконання громадських робіт у квітні та травні 2016 року згідно яких останній мав відпрацювати у квітні 72 години та у травні 76 годин, виконуючи роботи з прибирання узбіч, ринку, площі, дитячого майданчика селища Понорниця (міститься в особовій справі);

- графіки виходу засудженого ОСОБА_5 для виконання громадських робіт у червні та липні 2016 року згідно яких останній мав відпрацювати у червні 72 години та у липні 74 години (міститься в особовій справі);

- табелі виходу засудженого ОСОБА_5 на роботу за квітень, травень, червень та липень 2016 року з яких вбачається, що останній не відпрацював протягом вказаних місяців без поважних причин жодної години (міститься в особовій справі);

- Супровідний лист про направлення особової справи ОСОБА_5 за місцем його проживання до Новгород-Сіверського РВ КВІ від 09 серпня 2016 року (міститься в особовій справі);

- направлення засудженого ОСОБА_5 до територіального районного центру надання соціальних послуг для відбування покарання у виді громадських робіт строком 150 годин (міститься в особовій справі);

- графіки виходу засудженого ОСОБА_5 для виконання громадських робіт у серпні, вересні та жовтні 2016 року згідно яких останній мав відпрацювати у серпні 12 години, у вересні 88 годин та у жовтня 50 годин, надаючи соціальні послуги (міститься в особовій справі);

- табелі відпрацювання засудженим ОСОБА_5 за серпень, вересень та жовтень 2016 року з яких вбачається, що останній у серпні відпрацював 12 годин з 12 запланованих, у вересні відпрацював 36 годин з 88 запланованих, а у жовтні взагалі не відпрацьовував громадські роботи (міститься в особовій справі);

- подання кримінально-виконавчої інспекції Новгород-Сіверського району про вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за частиною другою статті 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (а.с. 91-92).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, з точки зору їх достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття рішення щодо наявності в діях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України суд враховує, що сам обвинувачений визнав той факт, що у серпні, вересні та жовтні 2016 року він відпрацював лише 48 годин громадських робіт, при цьому не відпрацював 102 години. Вказане підтверджується табелями відпрацювання ОСОБА_5 громадських робіт за серпень-жовтень 2016 року та показаннями свідка ОСОБА_12 .

Водночас обвинувачений дав показання про те, що він відпрацював приблизно 100 годин громадських робіт протягом квітня-липня 2016 року у Понорницькій селищній раді. Дані показання обвинуваченого у судовому засіданні були спростовані показаннями свідка ОСОБА_9 , на якого було покладено обов`язок здійснювати контроль за відпрацюванням громадських робіт ОСОБА_5 в Понорницькій селищній раді, показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також табелями відпрацювання ОСОБА_5 громадських робіт за квітень-липень 2016 року, з яких вбачається, що у вказаний період останній жодної години громадських робіт не відпрацював. Відповідно суд розцінює вказані показання обвинуваченого як неправдиві і відкидає їх. При цьому факт умисного ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування 102 годин громадських робіт, призначених йому вироком судом, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Обвинувачення ОСОБА_5 в тому, що він не відпрацював 4 години громадських робіт 28 серпня 2016 року, а також 4 години громадських робіт 22 вересня 2016 року в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли, оскільки з досліджених у судовому засіданні табелів відпрацювання ОСОБА_5 громадських робіт за серпень-вересень 2016 року та показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що як 28 серпня, так і 22 вересня 2016 року ОСОБА_5 відпрацював загалом 8 годин громадських робіт, відповідно в цій частині обвинувачення є необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені частиною першою статті 162, частиною другою статті 389 КК України і його дії правильно кваліфіковані як незаконне проникнення до житла та ухилення від відбування громадських робіт особою засудженою до цього покарання.

Також суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини передбачені частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України і його дії правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а також як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які належать до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів відповідно; особу обвинуваченого, який притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтями 178, 184 КУпАП, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочинів, що відповідно до статті 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання, та вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України щодо особи похилого віку, а також вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

Крім цього суд враховує досудову доповідь органу з питань пробації відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного злочину є високим і його виправлення неможливе без застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строки в межах санкцій частини другої статті 185 та частини третьої статті 185 КК України відповідно, оскільки саме такі покарання є необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі необхідно обраховувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 162, частиною другою статті 389 КК України суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які належать до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП; за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має трьох малолітніх дітей, які на даний час перебувають в реабілітаційному центрі, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує відсутність передбачених статтею 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання, вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 162 КК України щодо особи похилого віку та рецидив злочинів, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

Крім цього суд враховує досудову доповідь органу з питань пробації відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 повторного злочину є високим і його виправлення неможливе без застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 162 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини першої статті 162 КК України, а за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої частиною другою статті 389 КК України, оскільки саме такі покарання є необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

На підставі частини першої статті 70 КК України, враховуючи роз`яснення, що містяться у пункті 22 постанови пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вчинених злочинів обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити остаточне покарання за даним вироком у виді арешту шляхом поглинення меншу суворого покарання штрафу, більш суворим - арештом.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком у виді арешту, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2016 року у виді громадських робіт строком 150 (сто пятдесят) годин, яке відповідно до статті 72 КК України слід перевести у покарання у виді арешту та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту.
Строк відбування ОСОБА_5 покарання у арешту необхідно обраховувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

З приводу процесуальних витрат, здійснених у ході досудового розслідування на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 1 089 грн. 00 коп. суд враховує, що дані витрати здійснені у зв`язку з розслідування злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 тому ці витрати підлягають стягненню саме з нього.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: особову справу №13/2016, CD-диск з відеозаписом з камери відео спостереження та уривок газети залишити в матеріалах справи; мобільний телефон Sigma mobile X-treme IT67, коробку до телефону, гарантійний талон, новорічний хвилястий дощик та новорічні вогники підлягають конфіскації як майно одержане внаслідок вчинення злочину; карниз кругло-палочний, пластмасове відро ємністю 5 л., сумку дорожню, зимову куртку чорного кольору, футболку в смужку, футболку чорно-жовтого кольору, спортивні штани, кросівки чорного кольору, осінню куртку залишити у володінні їх власника ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України і призначити йому покарання:

- за частиною другою статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці;

- за частиною третьою статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 162, частиною другою статті 389 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною першою статті 162 КК України у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень;

- за частиною другою статті 389 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за даним вироком у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2016 року у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин, яке за правилами статті 72 КК України перевести у покарання у виді арешту, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців 10 (десять) днів.
Строк відбування ОСОБА_5 покарання у виді арешту рахувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 1 089 (одна тисяча вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- особову справу №13/2016, CD-диск з відеозаписом з камери відео спостереження та уривок газети залишити в матеріалах справи;

- мобільний телефон Sigma mobile X-treme IT67, коробку до телефону, гарантійний талон, новорічний хвилястий дощик та новорічні вогники конфіскувати;

- карниз кругло-палочний, пластмасове відро ємністю 5 л., сумку дорожню, зимову куртку чорного кольору, футболку в смужку, футболку чорно-жовтого кольору, спортивні штани, кросівки чорного кольору, осінню куртку залишити у володінні їх власника ОСОБА_8 .

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1