Справа № 615/962/17
Провадження № 1-кп/615/108/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000066 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, що має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонер 3-ї групи з дитинства, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки середньомісячний сукупний дохід його сім`ї є вищим від прожиткового мінімуму для сім`ї, у порушення ст.ст.4,7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», умисно, з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї шляхом обману, 17.05.2016 року та 01.11.2016 року надав до управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області документи із недостовірними відомостями щодо розміру своїх доходів.

У наданих документах ОСОБА_5 приховав факт отримання ним заробітної плати з квітня по червень 2016 року включно за роботу у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Валківської районної державної адміністрації Харківської області.

Внаслідок таких дій ОСОБА_5 було зайво нараховано та сплачено з Державного бюджету України державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на загальну суму 2870,88 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів грошовими коштами по виплаті державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на загальну суму 2870,88 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно не повідомив Управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації про працевлаштування через необізнаність Законів, але добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки. Просив звільнити від відбування покарання, посилаючись на п.п. в,г ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Представник потерпілого ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності, підтримала клопотання обвинуваченого. Вказала, що дійсно ОСОБА_5 добровільно відшкодував надмірно виплачені грошові кошти по виплаті державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на загальну суму 2870,88 грн.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися в шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України.

Судом досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не судимий. Згідно даних пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї групи з дитинства, довічно.

Згідно висновку органу пробації ОСОБА_5 не одружений, проживає у власному будинку. Має матір ОСОБА_7 , 1946 р.н., яка проживає окремо та двох доньок ОСОБА_8 , 2004 р.н., ОСОБА_8 , 2009 р.н. Старша донька проживає разом з батьком, а менша знаходиться на утриманні матері. Зі слів обвинуваченого, матері вдома не буває. Старшу доньку забезпечує повністю та піклується про неї. Має бажання також піклуватися й про меншу доньку, надавши їй належне виховання та опіку. Алкогольні чи наркотичні речовини не вживає. Веде соціально-прийнятий суспільством спосіб життя. Проживає за рахунок пенсії по інвалідності з дитинства ІІІ групи та пільг по втраті годувальника, веде підсобне господарство. Освіта середньотехнічна. Друзів з антисоціальною поведінкою не має. Згідно характеристики Валківської міської ради компрометуючих матеріалів на ОСОБА_8 не надходило.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує визнання вини у вчиненому, добровільне відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не виявлено.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, враховує встановлені обставини кримінального провадження, а також поведінку обвинуваченого під час і після вчинення злочину, вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.190 КК України.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі п.п. в,г ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», проти задоволення якого інші учасники судового провадження не заперечували, підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України та ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» особи, визнані винними у вчинені злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.

Згідно п.п. в,г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які не позбавлені батьківських прав, на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років; яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами третьої групи.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує, зокрема, за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

За ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Злочин, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься з урахуванням вимог ст.12 КК України до умисних злочинів невеликої тяжкості.

Із досліджених доказів слідує, що обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого ВРАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 02.

Крім того, згідно даних пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї групи з дитинства, довічно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування п.п. в,г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,371,374,376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ч.2 ст.86 КК України, п.п. в,г ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1