Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3124/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за матеріалами кримінального провадження № 0000425 від 19.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що зазначене вище клопотання слідчого підлягає поверненню за таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

До повноважень слідчого судді суду належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Приписами ч. 2 ст. 132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Нормами чинного КПК України зазначено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо підсудності вищевказаного клопотання Подільському районному суду м. Києва слідчий суддя керується ч. 1 ст. 38 КПК України, згідно якої законодавець визначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться саме слідчими підрозділами органів Національної поліції, органів безпеки, органами, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, а не іншими підрозділами (наприклад, відділом карного розшуку, відділом захисту економіки, тощо, що входять до складу відповідного органу юридичної особи).

Як вбачається з наданого до клопотання витягу з ЄРДР, органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні №0000425 від 19.01.2018 р, в межах якого подано вищевказане клопотання, є саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження якого розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

На необхідність розгляду справ «судом, встановленим законом» в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово звертав увагу в своїх прецедентних рішеннях Європейський суд з прав людини (у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, у справі «Коем та інші проти Бельгії» (Coeme and Others v. Belgium), заява №№ 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, у справі Кембелл і Фелл проти Сполученого Королівства від 28.06.1984 р., у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07. 2006 р., у справі «Верітас проти України» від 13.11.2008 р.), зазначаючи, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Безпосередньо в рішеннях у справі «Сокуренко і Стригун проти України» та у справі «Верітас проти України» Європейським судом з прав людини було визнано навіть перевищення повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 при прийнятті процесуального рішення в ході розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

А відтак, слідчий суддя вважає, що вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_2 є не підсудним ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки воно є підсудним ІНФОРМАЦІЯ_5 (тобто, за місцем знаходження органу досудового розслідування, яким є саме ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у зв`язку з чим, останнє не може бути призначено до розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України. Одними з таких засад є верховенство права та законність (п. 1 - 2 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ та норми національного законодавства, вищевказане клопотання підлягає поверненню слідчому, який звернувся з даним клопотанням (за аналогією процесуального закону відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України), у зв`язку з його за непідсудністю Подільському районному суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Повернути клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за матеріалами кримінального провадження № 0000425 від 19.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1