Справа № 755/1767/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі трьох професійних суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0015106 від 08 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Унгени, Молдавія, українця, громадянина України, з вищою освітою, інваліда другої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
01 лютого 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Також заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а отже з урахуванням можливого строку позбавлення волі, може переховуватись від суду, крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, також маючи інформацію про адреси та номери телефонів свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може впливати на них. Окрім того, з урахуванням насильницького характеру злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , прокурор просить не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 , без конкретизації та викладу чітких відомостей, заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки обвинувачений вину у вчиненні злочину не визнає. Просить повернути обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування. Також вважає, що прокурором не підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, просить зважити на те, що злочину він не вчиняв, є спокійною людиною та інвалідом другої групи, не має намірів впливати на свідків. Скаржиться на стан здоров`я, але не потребує медичного огляду та надання допомоги.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Щодо доводів сторони захисту про те, що обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору, оскільки обвинувачений не визнає вини у вчиненні кримінального правопорушення, то суд враховує таке.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
Поняття "обвинувачення" для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення.
Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
У цьому випадку, виходячи з конкретних обставин справи, ступінь "детальності" інформування обвинуваченого є достатнім для повного розуміння ним суті висунутого проти нього обвинувачення, який є достатнім для підготовки адекватного захисту.
Разом із цим, доводи захисника про невизнання обвинуваченим своєї вини, як підстава для повернення обвинувального акта, не заслуговують на увагу, оскільки не можуть бути предметом судової перевірки на стадії підготовчого судового засідання.
Ці питання підлягають вирішенню лише на стадії судового розгляду, в тому числі шляхом реалізації прокурором своїх повноважень щодо зміни, доповнення обвинувачення або відмови від підтримання державного обвинувачення.
Тобто, стороною захисту, у супереч положень ст. ст. 22, 26, 91, 92 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, не було надано, у відповідності до норм ст.ст. 85, 86 КПК України, належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про те, що обвинувальний акт суперечить положенням КПК України. Викладені ж підстави повернення обвинувального акта до переліку, регламентованого п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України не віднесені та є такими, що підлягають оцінці судом у нарадчій кімнаті при постановлені кінцевого судового рішення у справі, та можуть слугувати підставою для виправдання обвинуваченого, у зв`язку з чим суд, вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
У підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 ч. 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 ч. 1 вказаної статті.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисне вбивство.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, є інвалідом другої групи.
На цей час свідки в даному кримінальному провадженні не допитані, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив смерть потерпілої, за який передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах 2 місяців.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , який пов`язаний із застосуванням насильства, що потягло за собою загибель людини.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 291, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015106 від 08 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 11 на 16 лютого 2018 року о 14 годині 00 хвилин.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.04.2018 р.

У судове засідання викликати сторін та учасників кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09:00 год. 09.02.2018 р.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3