Провадження № 1 КП-200-428-17
Справа №200/7863/17
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровськ, громадянки України, яка має незакінчену вищу освіту, неодружена, пенсіонерка, інвалід ІІІ групи по загальному захворюванню, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004610 від 18.11.2016, -

ВСТАНОВИВ:

18листопада 2016 року, приблизно о 18 год. 33 хв., ОСОБА_5 знаходячись на автостоянці, розташованій за адресою: м.Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, 118, маючи умисел на поширення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху автостоянки, яка розташована біля буд. АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що поширена інформація є неправдивою, розуміючи, що такі повідомлення викликають обстановку страху у населення, порушуючи громадську безпеку, зателефонувала зі свого мобільного телефону „Nокіа 101, imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картою оператора «Лайф» НОМЕР_3 , операторові „102 і повідомила про підготовку вибуху автостоянки, яка розташована біля буд. АДРЕСА_3 , чим відволікла правоохоронні органи від виконання своїх службових обов`язків.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинувачену ОСОБА_5 винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а її умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими судом у судовому засіданні.
Поясненнями обвинуваченої ОСОБА_5 , яка вину визнала повністю та пояснила, що 18.11.2016, о 18 год., вона поверталась до дому та проходила повз автостоянку, яка розташована в м.Дніпро на пр-ті Богдана Хмельницького біля будинку 118. В цей момент повз неї проїхав автомобіль, який її зачепив. Дівчина водій та охоронець автостоянки почали її ображати. Вона обурилась і зателефонувала на лінію «102» та повідомила, що на автостоянці відбудеться теракт та вибух. Вона повідомила неправдиву інформацію, бо ніякий теракт вона вчиняти не планувала. В скоєному щиро кається і просить суворо не наказувати.
А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:
- роздруківкою повідомлення, відповідно якого 18.11.2016 об 18 год. 23 хв. оператору «102» надійшло повідомлення від гр-ки ОСОБА_5 , що вона підірве автостоянку, яка розташована на пр-ті Героїв Сталінграду, 118, у м.Дніпро (а.с.4);
- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів № 1811/-3 від 18.11.2016, відповідно якого була оглянута автомобільна стоянка біля «БК «Шинник» за адресоюою: м.Дніпро пр-т Богдана Хмельницького, 118, на момент огляду вибухонебезпечних об`єктів, предметів, речовин не виявлено (а.с.5);
- протоколом огляду від 18.11.2016, відповідно якого було оглянуто мобільний телефон „Nокіа 101, imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою оператора «Лайф» НОМЕР_3 , який добровільно видала обвинувачена ОСОБА_5 . В ході огляду вхідних та вихідних дзвінків встановлено, що 18.11.2016 приблизно о 18 год. 33 хв. зафіксовано вихідний дзвінок на номер «102» (а.с.6);
- протоколом огляду диска та прослуховування аудізапису від 12.01.2017, відповідно якого обвинувачена ОСОБА_5 після прослуховування аудіозапису у файлах: 660m18, 20m18, 60m18 впізнала свій голос та з впевненістю вказала, що вона пам`ятає, що телефонувала на лінію «102» та повідомила, що підірве автостоянку біля БК «Шинник» (а.с.78-82);
- висновком експерта № 32/7.2/7 від 03.02.2017, відповідно якого мовлення диктора у фонограмах розмов, зафіксованих у файлах: 660m18.wav, 0m18.wav, на наданому на дослідженні диску для лазерних систем зчитування Vebatim®DVD-R 4.7 GB 16xspeedvitesse 120 minі яке позначено умовним індексом «А» у протоколі огляду диска та прослуховування аудіозапису від 12.01.2017 належить гр. ОСОБА_5 (а.с.88-93);
- висновком судово-психіатричної експертизи №98 від 11.05.2017, відповідно якого ОСОБА_5 хронічними психічними захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованого їй діяння не страждала та у теперішній час не страждає. Виявляла раніше та виявляє на теперішній час психічний та поведінковий розлад внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період, що відноситься до інкримінованого їй діяння, ОСОБА_5 могла віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час також може віддавати собі звітв своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.106-109).
Суд вважає вину ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, правильно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Відповідно до ст.349 КПК України, інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення не досліджені в судовому засіданні, у зв`язку з визнанням їх дослідження недоцільним, оскільки ОСОБА_5 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин та фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 віднесено до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченої, якавперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку з діагнозом:«Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», інвалід ІІІ групи по загальному захворюванню, позитивно характеризується за місцем мешкання. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією частини 1 статті 259 Кримінального кодексу України. Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину та особу обвинуваченої, яка в скоєному щиро розкаюється, є пенсіонеркою та інвалідом 111 групи, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбаченихп.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені фоноскопічноїекспертизи по кримінальній справі, які відповідно наданого розрахунку складають суму 2641 грн. 20 коп., суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченої, вважає необхідним покласти їх на обвинувачену в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши її відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Речові докази:
-мобільний телефон „Nокіа 101, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора «Лайф» НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області,- повернути власнику ОСОБА_5 ;

- 2 дискидля лазерних систем зчитування, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у сумі 2641 грн. 20 коп.
На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська