У Х В А Л А
31.01.2018 Справа №607/12579/17

Номер провадження 1-кп/607/232/2018

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0002751 від 20 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що лягли в основу обрання та подальшого продовження їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , просять у його задоволенні відмовити змінивши даний запобіжний захід на домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, визначених у ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , просять у його задоволенні відмовити змінивши даний запобіжний захід на інший більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, визначених у ст. 177 КПК України. Крім цього, просять врахувати, що у обвинуваченого ОСОБА_7 на утриманні знаходиться тяжко хвора матір. Також захисник ОСОБА_5 вказував на те, що клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою його підзахисному вручене менше ніж за три години до його розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до ухвал слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2017 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження продовжувався ухвалою суду та закінчується 02 лютого 2018 року о 23 год. 59 хв.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч.2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Таким чином, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у разі визнання їх винуватими у злочині, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан їх здоров`я; дані, що характеризують їх особу; те, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться ще одне кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304, ч.3 ст. 357 КК України та два кримінальних провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України та за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що вони обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності.

Крім того, суд вважає, що прокурор також довів наявність ризику того, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, зможуть вплинути на потерпілого та свідків.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачені можуть ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинувачених, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на строк, що не перевищує 60 днів до 30 березня 2018 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на інший більш м`який до задоволення не підлягає.

Доводи захисника ОСОБА_9 з приводу того, що клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою вручене його підзахисному менше ніж за три години до судового розгляду, спростовується розпискою ОСОБА_7 , згідно якої вказане клопотання йому вручене о 11 год. 20 хв.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 30 березня 2018 року о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 із тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження №0002751 від 20 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, відкласти до 12 год. 15 хв. 01 березня 2018 року, про що повідомити учасників.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити Начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова, для відому.
Головуючий суддяОСОБА_1