Справа № 473/3289/17
Номер провадження1-кп/473/278/2017
ВИРОК
іменем України
"19" жовтня 2017 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, не одруженого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_1 , судимого:
16 липня 2010 року Малиновським судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки;
02 листопада 2011 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.296, ч.1 ст.162, ст.70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, який звільнився 03 липня 2014 року на підставі Закону України Про амністію;
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
29 серпня 2017 року біля 17 год. 30 хвил. ОСОБА_5 , зайшов до магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по АДРЕСА_2 , купити для себе продукти харчування. Далі, ОСОБА_5 , перебуваючи один у відділі кондитерських виробів магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 виявив, що в шухляді, розташованої за прилавком, лежать грошові кошти, після чого вирішив скоїти крадіжку грошових коштів. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів таємно викрав грошові кошти в сумі 400 грн., які належать ФОП ОСОБА_6 чим заподіяв останньому матеріальний збиток на вказану суму. викраденими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, кримінальна відповідальність за який передбачена за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.
19 жовтня 2017 року між представником потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе в скоєні вищевказаного злочину визнав повністю.
У судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілої підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді
Прокурор у судовому засіданні при затвердження угоди про примирення не заперечував.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між представником потерплої ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Під час судового засідання, встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, відсутність матеріальних збитків, завданих злочином, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
Суд вважає, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання зазначене в угоді, так як він щиро покаявся в скоєні злочину, добровільно відшкодував завдані потерпілим збитки.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення від 19 довтня 2017 року підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та, на підставі угоди про примирення, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя Вознесенського міськрайонного суду

Миколаївської області ОСОБА_1