Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1118/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000306 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000306 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

В клопотанні слідчий посилався на те, що у невстановлений час у невстановленому місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: мідного кабелю: 26.01.2018 року приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , побачив недобудований житловий приватний будинок, на території якого знаходилось приміщення електрощитової трансформатора КТПГС 250/10-0,4. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, з метою подолання перешкоди для вчинення злочину, переліз через паркан, таким чином потрапив на прибудинкову територію вищевказаного будинку, де шляхом пошкодження замка, відчинив двері та проник в інше приміщення, електрощитової, яке належало ОСОБА_7 , в якому почав вчиняти безпосередні дії, спрямовані на викрадення майна, а саме розрізати обмотки мідного дроту комплектуючих частин трансформатору, загальною вартістю 400 гривень.

Однак ОСОБА_6 не довів свій злочинний умисел до кінця, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки взявши кабелі в руку та пройшовши до виходу із електрощитової, був виявлений власником будинку ОСОБА_7 , та в подальшому був затриманий на місці вчинення злочину із викраденим майном.

Під час досудового розслідування, в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Білицька, 72-А, у присутності підозрюваного ОСОБА_6 було виявлено та вилучено наступні речі: 2 рукавиці білого кольору, 1 викрутка з жовтою ручкою, 1 розвідний ключ, 1 молоток з чорною ручкою, 1 кухонний ніж з дерев`яною ручкою, 1 щітка по металу, 1 мобільний телефон марки "nokia" imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 - зі слів ОСОБА_6 вище виявлене належить йому.

Посилаючись на те, що вилучені речі визнані речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000306 від 26.01.2018 року, слідчий вніс слідчому судді клопотання про арешт такого майна.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання. Пояснив, що вилучене майно, має доказове значення в даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом та знаряддям злочину, а відтак є необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно.

Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування прокурора, вивчивши доводи клопотання про арешт майна та долучених до нього письмових доказів, прийшов до висновку про його часткове задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що майно, яке слідчий просить арештувати (крім мобільного телефону), підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1, ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження як об`єкта кримінально-протиправних дій та знарядь їх вчинення.

При цьому, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на телефон, який був вилучений у ОСОБА_6 під час огляду місця події, оскільки мобільний телефон не є речовим доказом вчинення останнім кримінального правопорушення, оскільки такий телефон не був знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення та не є об`єктом кримінально протиправних дій чи річчю, набутою кримінально протиправним шляхом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000306 від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 26.01.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Білицька,72-А, а саме:

- 2 рукавиці білого кольору,

- 1 викрутка з жовтою ручкою,

- 1 розвідний ключ,

- 1 молоток з чорною ручкою,

- 1 кухонний ніж з дерев`яною ручкою,

- 1 щітка по металу,

- 1 запобіжник з іншими суміжними предметами,

- 5 металевих деталей та алюмінієві проводи довжиною близько 6 метрів.

В решті вимог ухвали слідчому відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні №0000306 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1