Справа № 138/2740/16-к
Провадження №11-кп/772/708/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора , який брав участь у розгляді судом перешої інстанції ОСОБА_6 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2017 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області,
громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.12.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 204 КК України до штрафу в дохід держави в розмірі 23800 грн.,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.
Речові докази: два поліетиленових пакети НДЕКЦ № 2219062 та № 1945580, які згідно акту прийому-передачі від 15.07.2016 зберігаються на складі ТОВ «Укрпротторг», вирішено знищити.
Скасовано арешт автомобіля марки «Ореl Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , законним володільцем якого на праві довіреності серії НАМ № 740883 є ОСОБА_7 , накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2016. Повернути законному володільцю ОСОБА_7 автомобіль марки «Ореl Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Судові витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1320 (одна тисяча триста двадцять) грн. 60 коп.вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

встановив:

Вироком встановлено, що на початку червня 2016 року ОСОБА_7 за невстановлених обставин у невстановлених осіб, порушуючи порядок обігу підакцизних товарів, установлений Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиртом етиловим, коньячним, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» від 19.12.1995 та постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», незаконно придбав з метою збуту без належних документів, які посвідчують якість та відповідність товару ДСТУ України, 60 упаковок незаконно виготовлених алкогольних напоїв під виглядом горілки іноземного виробництва торгової марки «Wodka Gorbatschow» ємкістю по 3 літра кожна без марок акцизного податку та без маркування українською мовою, які помістив до автомобіля марки «Опель Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1 , та 04.06.2016 на вказаному автомобілі незаконно транспортував з метою збуту.

Згідно висновку експерта за результатами судової експертизи № 157 від 13.07.2016 рідини, які знаходяться в упаковках з маркуванням «Wodka Gorbatschow», вилучені з місця події 04.06.2016, є спиртовмісними рідинами, водно-спиртовими сумішами, які можливо віднести до міцного алкогольного напою горілка. Досліджувані зразки рідин не відповідають вимогам діючих ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови» та ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», про що свідчать невідповідне маркування на паперовій коробці (відсутність назви та адреси виробника, складу напою, позначки стандарту, поміщено в коробки раніше, ніж розлито в пакети) або ж відсутність етикетки у вигляді ярлика з нанесенням повної інформації про продукцію, невідповідність міцності напою, яка зазначена на паперовій коробці.

У своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 ставить питання про скасування вирока Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2017 року в частині незастосування спеціальної конфіскації та просить ухвалити новий вирок, яким застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави автомобіль «Ореl Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області. Вимоги своєї апеляційної скарги мотивує тим, що законним володільцем зазначеного автомобіля є ОСОБА_7 , який використовував автомобіль як засіб вчинення злочину. Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 використовує вказаний автомобіль як засіб вчинення злочину повторно, що підтверджується вироком Могилів-Подільського міськрайоного суду Вінницькоїобласті від 14.12.2015 року, який набув законної сили.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу;

думку обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні злочину, за який він засуджений при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим, суд дав вірну юридично-правову оцінку і визначив кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.204 КК України.

Судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_9 як незаконне придбання з метою збуту, а також транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, що підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Апеляційний суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_7 відповідає загальним засадам ст. ст. 65-67 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині незастосування спеціальної конфіскації та вилучення у власність держави автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд вважає, що вони безпідставні та необґрунтовані, виходячи з наступного.

Порядок застосування спеціальної конфіскації врегульований ст.ст.96-1, 96-2 КК України та ст. 100 КПК України.

В ч.10 ст.100 КПК України зазначено «під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання. У разі відсутності у винної особи майна, на яке може бути звернене стягнення, крім майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, збитки, завдані потерпілому, цивільному позивачу, відшкодовуються за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна, а частина, що залишилася, переходить у власність держави».

В судовому засіданні автор апеляційної скарги не довів , як того вимагає закон, що власник майна - автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 знав про незаконне використання вказаного автомобіля чи хоча б про те, що можливе застосування спеціальної конфіскації щодо зазначеного майна.

Як убачається з матеріалів провадження право власності на автомобіль марки «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_10 (Аркуш провадження № 148). ОСОБА_7 на підставі довіренності від 29.04.2015 року є володільцем вказаного транспортного засобу(Аркуш провадження №148).

Посилання прокурора на вирок Могилів Подільського міськрайонного суду від 14.12.2015 року щодо ОСОБА_7 також є безпідставними , оскільки як встановлено даним вироком свідок ОСОБА_11 є батьком ОСОБА_7 і придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_12 і було оформлено на його сина ОСОБА_7 довіренність . Вказані посилання аж ніяк не доводять правомірність вимог апеляційної скарги прокурора , оскільки стосуються іншого кримінального провадження , і навпаки доводять факт , того , що ОСОБА_7 є лише користувачем, володільцем транспортного засобу при існуванні законного власника ОСОБА_10 , думка якого щодо автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 апеляційному суду невідома, прокурор про дослідження вказаних обставин апеляційний суд не повідомив .

Заслуговують на увагу і заперечення проти апеляційної скарги сторони захисту в частині критеріїв визначення права власності в контексті тлумачення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції в аспекті практики ЄСПЛ і настання можливих порушень у разі задоволення апеляційної скарги прокурора.

У відповідності до ст. 41 Конституції України «ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.Право приватної власності є непорушним».

З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає ,що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

У судовому засіданні обвинуваченим було подано клопотання про застосування відносно нього Закону України «про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі особи, визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських права, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення на початку 2016 року, тобто до набрання сили Законом України «Про амністію у 2016 році».

Інкримінований обвинуваченому злочин за ч.1 ст.204 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений має неповнолітню дитину, батьківських прав не позбавлений відносно цієї дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Зазначені обставини вказують на те, що на обвинуваченого поширюється дія п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», і він є суб`єктом амністії.

Обмежень, визначених Законом України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування вказаного Закону до обвинуваченого ОСОБА_7 - не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

постановив :
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2017 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Клопотання ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 016 році, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2017 року, на підставі п. "в" ч. 1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4