Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/18/2017 Справа №641/8331/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
З участю сторін кримінального провадження
Прокурора ОСОБА_3
Захисника ОСОБА_4
Потерпілої ОСОБА_5
Представника потерпілої адвоката ОСОБА_6
Обвинуваченої ОСОБА_7
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
11.07.2014 року близько 09.15 ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки ВАЗ 2107 д. н. НОМЕР_1 , рухалась по автодорозі в м. Харкові пр-т. Московський, 199, в напрямку пр-ту Маршала Жукова зі швидкістю близько 50 км/год. В ході руху ОСОБА_7 , навпроти центрального входу «ХЕМЗ» грубо порушила вимоги пп.8.7.3. (е), 8.10 ПДР України, де зазначено:
П.8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення
Е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух
П.8.10: У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, перед пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»
та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїжджу частину пр-ту. Московського зліва направо відносно руху автомобіля.
Внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 735-А від 23.07.2014 заподіяні тілесні ушкодження, які кваліфікуються за ступенем тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, яке потягло за собою короткочасний розлад здоров,я та ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в даній дорожньо-транспортній пригоді не визнала, не спростовуючи факту наїзду на пішохода ОСОБА_5 за наступних обставин. 11.07.2014 року близько 09 годин ранку вона рухалась на автомобілі ВАЗ 2107 д. н. НОМЕР_1 темно червоного кольору з Центрального ринку в сторону пр-ту. ОСОБА_8 близько 40 км./год. Попереду неї їхала машина іноземного виробництва зі швидкістю 40-50 км./год. Машина різко почала повертати вліво. Вона, щоб уникнути зіткнення з джипом, почала повертати вправо. Коли виїхала на сусідню полосу - побачила пішохода дівчину, почала різко здійснювати поворот вліво, де на тій же швидкості здійснила наїзд на бордюр. А сама потерпіла залишилась з права відносно до автомобіля. Відчула удар та перебуваючи у стані шоку продовжила рух.
Через деякий час, коли побачила відсутність правого бокового дзеркала, зрозумівши, що щось трапилось, повернулась на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, де в подальшому її і знайшли. Крім того, в судовому засіданні не заперечувала факту перебування автомобіля у технічно-справному стані.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_7 , її вина підтверджується дослідженими судом доказами.
-показами потерпілої ОСОБА_5 про те, що 11.07.2014 року, коли вона, переконавшись у відсутності транспортних засобів, тобто в безпеці, почала перетинати проїжджу частину по пішохідному переходу пр. Московський зліва направо відносно руху автомобілю, коли горіло зелене світло світлофора, транспортних засобів було приблизно три, які не рухались. Наїзд на неї здійснив транспортний засіб з правого боку, правою передньою частиною , до наїзду не гальмував, швидкість складала близько 50 км/год. Остання від зіткнення відчула біль у правій руці, нозі.
- протоколом огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 11.07.2014 року та схемою до нього, на якому зафіксована слідові інформація, а також місце контакту автомобілю обвинуваченої з потерпілою ОСОБА_5 (ар.с.153-156)
- висновком експерта №735-А/14 щодо отримання потерпілою середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди 11.07.2014 року (ар.с.157)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2014 року за участі потерпілої, яка на місці розповіла про обставини наїзду на неї автомобілю під керуванням ОСОБА_7 (ар.с.158-163)
-висновком судової автотехнічної експертизи від 24.07.2014 № 653/14, згідно з яким ОСОБА_7 в дорожній ситуації, що склалася при наближенні до регульованого пішохідного переходу повинна була керуватися сигналами світлофора і не наїжджати на пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, тобто в дорожній ситуації, що склалась, ОСОБА_7 повинна була діяти у відповідності до вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, що склалась, водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_7 мала технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. Дії останньої перебувають у невідповідності з вказаними нормами та в причинному зв`язку з наслідками події. (ар.с.166-168)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2015 року за участю потерпілої, її представника, обвинуваченої та її захисника, експертів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході якого, кожен учасник даної слідчої дії надав пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди 11.07.2014 року (ар.с.1-10)
-висновком комісійної судової автотехнічної експертизи №2562 від 11 травня 2016 року, згідно з яким:
1-й варіант згідно з показаннями водія автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_7 :
В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
В даному випадку технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 визначалась виконанням нею вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
2-й варіант згідно з показаннями пішохода ОСОБА_5 :
В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти наїзд на пішохода для водія автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_7 визначалась виконанням нею вимог п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.(ар.с.89-94)
Свої висновки в судовому засіданні підтвердили експерти ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10
-показами свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що 11.07.2014 точний час не пам`ятає, він в якості пасажира, з колегами повертався на завод «Турбоатом» на машині, в якій перевозили обладнання. Неподалік від заводу «ХЕМЗ» по пр-ту Московському близько 11 години, коли їхали, стали гальмувати, оскільки дівчина переходила дорогу на зелене світло світлофора по пішохідному переходу. З повороту виїхала червона «п`ятірка» приблизно зі швидкістю 40 км/год., не зупиняючись та не гальмуючі вдарила її вправою частиною автомобіля та поїхала. Через декілька метрів зупинилась та поїхала далі. Перехрестя було регульоване світлофором. З машини, на якій він їхав вибіг робочий та водії та підбігли до дівчини. Він залишився в авто, та почав викликати службу швидкої медичної допомоги. Через деякий час йому стало відомо, що у дівчини маються забиття на голові та щось з ногою.
-показами свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що влітку 2014 року у денний час доби, в першій половині дня, він рухався на своєму автомобілі по пр-ту. Московському від вул. Морозова в сторону «Турбоатома». В районі заводу «ХЕМЗ», навпроти прохідної на пішохідному переході побачив дівчину, що лежала на дорозі. На голові була кров. Зі слів присутніх дану дівчину збила машина марки ВАЗ червоного кольору. Крім того, на місце події він спілкувався з водієм автомобілю, який почав переслідувати ВАЗ. Дізнавшись, що міліцію не викликали, подзвонив в чергову частину ДАІ.
Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення злочину доведена та її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
До показів обвинуваченої щодо спростування її вини в дорожньо транспортній пригоді, яка виникла 11.07.2014 року, суд відноситься критично та розцінює як такі, що викликані бажанням уникнути відповідальності за фактично скоєний злочин.
Аналіз досліджених в ході судового розгляду доказів, як кожного окремо, так і в їх сукупності та взаємозв,язку, їх юридична оцінка свідчить про доведеність вини ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_7 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки остання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення невеликої тяжкості і сплило три роки з часу його вчинення.
Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 .
Вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, думку представника потерпілої, який покладався на розсуд суду, вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 , обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, або позбавлення волі
Ст. 284 ч.2 п. 1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як встановлено судом, злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_7 вчинено останньою 11 липня 2014 року, таким чином три роки сплило з дня вчинення кримінального правопорушення 11 липня 2017 року.
У зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яке оформлюється ухвалою суду, суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування завданої шкоди, оскільки цивільний позов вирішується судом згідно ст. 129 КПК України у випадку постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому даний цивільний позов необхідно залишити без розгляду, що не позбавляє ОСОБА_5 можливості заявити його у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 284, 286 КПК України, ст. 49 КК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України закрити на підставі ст.49 КК України та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня його проголошення.

Суддя- ОСОБА_1