Справа № 297/2303/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 20.09.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
за ст. 368 ч. 1 КК України,
встановив:
08 серпня 2017 року близько 02:15 годин ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової служби та проходячи військову службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії водій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» та виконуючи службові обов`язки на ділянці державного кордону України в межах 201-203 прикордонних знаків (межі населеного пункту АДРЕСА_2 ), у порушення вимог ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548- XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551- XIV, ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст. 27 Закону України «Про державний кордон України», р. 2 п. 2 «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261 та вимог ст. ст. 3, 7, 13 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України «Про затвердження порядку дій персоналу щодо уникнення втягування в протиправну діяльність» № 977 від 14.12.2010 року, на виконання домовленості із невстановленою досудовим розслідуванням особою, шляхом забезпечення безперешкодного переміщення тютюнових виробів через державний кордон в межах 202 прикордонного знаку, самовільно залишив місце несення служби та спостерігаючи за протиправною діяльністю двох осіб, а саме переміщенням тютюнових виробів через державний кордон України в межах 202 прикордонного знаку, заходів щодо затримання порушників державного кордону України та вилучення тютюнових виробів, які переміщали вказані особи у кількості 3 пакунків не вжив, тим самим надав можливість безперешкодно перемістити тютюнові вироби через державний кордон, за що отримав неправомірну вигоду в розмірі 3000 гривень.

Ці дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 368 ч. 1 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням свого службового становища.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив обвинувальний акт та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 06 жовтня 2017 року між прокурором та підозрюваним, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри та сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 368 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та ствердив, що з її змістом повністю погоджується, вину свою беззастережно визнає.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України та є добровільною.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнає себе винуватим ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом роз`яснені прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 473 ч. 2 КПК України.

Також, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст. 374 ч. 4, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України,

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 06 жовтня 2017 року в м. Ужгород у кримінальному провадженні №0000075 від 20.09.2017, між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 368 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за ст. 368 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1