Справа № 676/3951/17
Провадження № 1-кп/676/448/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2017 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньої освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 27 квітня 2016 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку три роки, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 20 червня 2017 року близько 11 год. в с.Жванець Кам`янець-Подільського району, переслідуючи корисливий мотив та з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття вікна проник у приміщення житлового будинку, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки умисно повторно таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 телевізор «Samsung CB-5073Z» вартістю 1297 грн., чим завдав останньому майнову шкоду в указаному розмірі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винність в інкримінованому йому злочині визнав частково, не заперечив тієї обставини, що дійсно викрав із будинку потерпілого телевізор, який після крадіжки приніс ОСОБА_8 . Разом із тим, категорично заперечив ту обставину, що проникав у будинок потерпілого з метою вчинення крадіжки та виклав при цьому свою версію подій. Так, ОСОБА_6 ствердив, що 20 червня 2017 року близько 11 години прийшов до потерпілого щоб спільно розпити пляшку горілки. Прийшовши до будинку, вхідні двері були зачинені, постукав у двері та вікна, однак потерпілий до нього так і не вийшов. Подумавши, що ОСОБА_5 спить, вирішив самому зайти в будинок. З цією метою взяв у літній кухні запасний ключ від вхідних дверей, оскільки потерпілий вказаний ключ там постійно ховав і йому було відоме місце схованки, відчинив ним вхідні двері та зайшов всередину будинку. Не виявивши в будинку ОСОБА_5 , вирішив його зачекати, при цьому ввімкнув телевізор та переглядав його. Через 20-30 хв., не дочекавшись ОСОБА_5 , вирішив самому вжити принесену ним горілку, що і зробив. А коли сп`янів, то вирішив забрати телевізор. Через те, що сильно сп`янів, про подальші події пам`ятає смутно, однак пам`ятає, що приніс телевізор до ОСОБА_8 . При цьому ствердив, що потерпілий дозволяв йому заходити в будинок у його відсутність і це він робив неодноразово. А тому категорично заперечив ту обставину, що розбивав скло вікна будинку потерпілого і що проникав через нього в будинок, ствердивши, що вказане вікно було пошкоджене уже давно, як і уже давно ним могла була залишена на тюлі в будинку потерпілого кров. Що стосується виявленого у нього в області брови порізу, то вважає, що дане ушкодження він міг отримати на роботі в кар`єрі при дробленні каменя.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 частково визнав вину у вчиненні зазначеного вище суспільно небезпечного діяння, його винність в таємному викрадені належного потерпілому телевізора, поєднаному з проникненням у житло, підтверджується дослідженими наданими стороною обвинувачення доказами.
Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що прийшовши в обідню пору 20 червня 2017 року з роботи додому виявив у будинку розбите скло, сліди крові на тюлі біля розбитого вікна та відсутність належного йому телевізора марки «Samsung», про що повідомив працівникам поліції, які уже наступного дня з його письмового дозволу провели огляд будинку та встановили місце знаходження викраденого телевізора. Від працівників поліції дізнався, що крадіжку телевізора скоїв ОСОБА_6 , якому при обранні міри покарання поклався на розсуд суду. При цьому потерпілий категорично заперечив ту обставину, що дозволяв будь-коли ОСОБА_6 заходити до його будинку без його відома, а також і ту обставину, що залишав будь-де в схованці запасний ключ від вхідних дверей. Також потерпілий ствердив, що до крадіжки вікно було ціле, як і не було на тюлі слідів крові. Чітко пам`ятає, що перед залишенням напередодні 19 червня 2017 року будинку закрив вхідні двері на ключ. Вважає, що саме злочинець при проникненні через розбите скло вікна у будинок отримав порізи об залишки розбитого скла і таким чином залишив сліди крові на тюлі.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що ввечері 20 червня 2017 року ОСОБА_6 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та з яким він часто переглядав у нього вдома телевізор, приніс до нього для перегляду телевізор, оскільки знав, що його поламався. При цьому ОСОБА_6 не повідомляв де взяв телевізор, лише говорив, що телевізор належить чи то йому, чи його матері. А наступного дня приїхали працівники поліції, яким він добровільно видав залишений ОСОБА_6 телевізор, про що написав відповідну письмову заяву.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 червня 2017 року (а.м.к.п.52), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 повідомив про таємне викрадення невідомою особою в період часу з 08 год. по 13 год. 20 червня 2017 року з приміщення житлового будинку, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , належного йому телевізора марки «Samsung».
Даними протоколу огляду місця події від 21 червня 2017 року та долученими до нього таблицями ілюстраціями (а.м.к.п.54-59), згідно з якими на підставі письмового дозволу власника потерпілого ОСОБА_5 (а.м.к.п.53) оглянуто домогосподарство АДРЕСА_2 , на території якого знаходиться житловий будинок, в крайньому лівому вікні якого виявлено відсутність віконного скла, рештки якого виявлені на землі під вікном, а також всередині приміщення на підвіконні та підлозі. Також під час огляду будинку на тюлі, що висить безпосередньо біля розбитого вікна, виявлено та вилучено сліди червоно-бурого кольору, ззовні схожі на кров, які відповідно до висновку експерта №467 від 20 липня 2017 року (а.м.к.п.115-128), проведеної за результатами судової біологічної експертизи, являються слідами крові людини, генетичні ознаки якої, а також генетичні ознаки клітин з ядрами, які також виявлені експертом на тій же тюлі, збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 .
Твердження захисника, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом, оскільки вказана слідча дія була проведена слідчим до внесення відомостей до ЄРДР, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до приписів частини третьої статті 214 КПК України у невідкладних випадках може бути проведений огляд місця події до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. З протоколу огляду місця події вбачається, що він дійсно був проведений слідчим 21 червня 2017 року з 17 год. 50 хв. до 18 год. 20 хв. (а.м.к.п.54), тобто до внесення відповідних відомостей до ЄРДР 21 червня 2017 року о 23 год. 16 хв. (а.м.к.п.43), однак зазначені відомості витягу з даного кримінального провадження щодо часу їх внесення до ЄРДР свідчать про те, що слідчий після проведення огляду місця події негайно вніс відповідні відомості до ЄРДР, що не суперечить вимогам ч.3 ст.214 КПК України та є процесуально допустимим.
Висновком експерта №418 від 22 червня 2017 року (а.м.к.п.109), відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани на рівні лівої брови в зовнішньому відділі, яке могло утворитися внаслідок одноразової дії предмета із загостреною поверхнею біля 2-3 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи.
Таким чином, зазначеними вище показаннями потерпілого, а також даними протоколу огляду місця події та висновками експертів об`єктивно підтверджується та обставина, що ОСОБА_6 саме шляхом розбиття віконного скла проник у приміщення житлового будинку потерпілого, і саме при цьому від залишків розбитого скла отримав рану брови та залишив свою кров на тюлі, а не через вхідні двері зайшов до будинку потерпілого, про що він намагався переконати суд.
Даними власноручно написаної ОСОБА_8 заяви від 21 червня 2017 року (а.м.к.п.60), згідно з якою останній добровільно видав працівникам поліції телевізор «Samsung CB-5073Z», який йому напередодні приніс ОСОБА_6 .
Даними протоколу предявлення речей для впізнання від 22 червня 2017 року (а.м.к.п.68-71) з долученими до нього таблицями-ілюстраціями, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох телевізорів впізнав за зовнішнім виглядом, побудовою кнопок та кріпленням задньої кришки телевізор «Samsung CB-5073Z», що був викрадений у нього 20 червня 2017 року з житлового будинку.
Висновком експерта про оцінку №040717 від 05 липня 2017 року (а.м.к.п.76-103) підтверджено ту обставину, що станом на дату оцінки 04 липня 2017 року вартість викраденого обвинуваченим у потерпілого телевізора «Samsung CB-5073Z» становила 1297 грн.
Разом з тим, наданий стороною обвинувачення доказ протокол огляду від 21 червня 2017 року, відповідно до якого оглянуто добровільно виданий ОСОБА_8 телевізор «Samsung CB-5073Z», визнається недопустимим доказом, виходячи з наведених нижче підстав.
Так, відповідно до приписів частини першої статті 86 КПК України доказ визнається недопустимим, якщо він отриманий не в установленому КПК України порядку.
А відповідно до вимог частини третьої статті 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається.
Разом із тим, як вбачається з витягу зазначеного кримінального провадження (а.м.к.п.43) відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення крадіжки належного потерпілому телевізора були внесені 21 червня 2017 року о 23 год. 16 хв., а вказана слідча дія як вбачається з протоколу огляду була проведена слідчим 21 червня 2017 року з 18 год. 30 хв. до 18 год. 45 хв., тобто до внесення відомостей до ЄРДР, що відповідно до приписів ч.3 ст.214 КПК України є неприпустимим та відповідно тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у житло, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
Невизнання ОСОБА_6 винності у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення розцінюється судом як його намагання уникнути відповідальності за біль тяжчий злочин, а його твердження, що він не проникав у житловий будинок потерпілого з метою вчинення крадіжки шляхом розбиття скла вікна, а саме з метою погостювати зайшов у будинок через вхідні двері з попередньо наданого потерпілим дозволу, оцінюються судом критично, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами, зокрема показаннями потерпілого, даними огляду місця події та висновками експертів №467 від 20 липня 2017 року, №418 від 22 червня 2017 року, які між собою узгоджуються.
При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким корисливим злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа, ОСОБА_6 раніше судимий за умисний тяжкий корисливий злочин проти власності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Активне сприяння розкриттю злочину враховується судом як обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З обвинувачення ОСОБА_6 підлягає виключенню обставина, що обтяжує його покарання, - рецидив злочинів, оскільки він має судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і судом уже враховано повторність як ознаку, що впливає на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_6 злочину.
Тому, з урахуванням обставин справи, а також особи обвинуваченого, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_6 раніше судимий за умисний корисливий тяжкий злочин проти власності та з непогашеною судимістю повторно вчинив аналогічне суспільно небезпечне діяння протягом іспитового строку, що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення, враховуючи тяжкість і суспільну небезпечність вчиненого злочину, а також відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_6 покарання статей 69 та 75 КК України.
Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.
Оскільки ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, раніше він судимий за умисний тяжкий корисливий злочин проти власності і протягом іспитового строку повторно вчинив аналогічне суспільно небезпечне діяння, з метою запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також з метою забезпечення виконання вироку, суд уважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити йому попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року і остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.
Обчислювати строк покарання з 20 листопада 2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 26 липня 2017 року по 19 листопада 2017 року включно в розрахунку, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов не пред`являвся.
-телевізор «Samsung CB-5073Z», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.м.к.п.104), залишити останньому;
-спеціальні пакети експертної служби МВС України №№2600413, 2600414 із зразком букального епітелію ОСОБА_6 та фрагментом тюлі, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження (а.м.к.п.129,130), знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 6692 грн. 40 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта (а.м.к.п.116).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1