Номер провадження:1-в/521/806/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЧВК №74 ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Камяномостське Майкопського району, Краснодарського краю, РФ, росіянки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, яка не працювала, мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, засудженої 02.04.2012 р. Балтським районним судом Одеської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення,-

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась засуджена ОСОБА_5 з клопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на невідбутий строк, посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України або про заміну невідбутої частини призначеного судом покарання більш мяким.

Засуджена ОСОБА_5 підтримала своє клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор та представник ЧВК №74 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку засудженої, прокурора та представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає відмові в задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частинами 1 та 3 ст. 82 КК України встановлено: особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш мяким покаранням, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть-бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш мяким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_5 , засуджена 02.04.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 21.01.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього увязнення 5 місяців 7 днів.

Початокстроку відбування покарання 10.11.2011 р., кінець 03.06.2018 р.

На день розгляду клопотання засуджена ОСОБА_5 відбула більше 2/3 строку призначеного покарання, що дає їй підставу звернутись з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, вона звернулась з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 за період відбування покарання в Чорноморській виправній колонії №74, зарекомендувала себе посередньо, мала заохочення 13.06.2014 року і 10 стягнень у вигляді доган за період з 2013 року по 24.01.2018 року. На день розгляду клопотання має 1 не зняте та не погашене стягнення.

За змістом ст.ст. 81, 82 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш мяким є правом, а не обовязком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Відповідно до характеристики засудженої ОСОБА_5 , за час відбування покарання в установі неодноразово допускала порушення режиму утримання, які виражались у вчинені сварки з іншою засудженою, несумлінному ставленні до виконання змінного завдання, використання робочого часу для особистих потреб (спала на робочому місці), порушенні форми одягу, самовільному залишені робочого місця, порушенні внутрішньоцехового режиму, нетактовній поведінці відносно цехового персоналу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2, умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Засуджена ОСОБА_5 не довела своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Таким чином, суд вважає, що до засудженої ОСОБА_5 не можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від покарання, а також відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

На ухвалу протягом 7 днів може бути подана апеляційна скарга через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя ОСОБА_1