Справа № 567/429/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000114 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Слобідка Острозького району Рівненської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, не працюючої, зареєстрованої за місцем проживання в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , раніше судимої 03.02.2017 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до ухвали суду від 12.05.2017 року до громадських робіт строком 50 годин

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

08.12.2016 року близько 09 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, перебуваючи у кімнаті будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки "Nokia asha 200", вартістю 450 грн., який належав ОСОБА_4 на праві власності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України винною себе визнала повністю.

При цьому пояснила, що 8 грудня 2016 року близько 09 год. вона, перебуваючи в гостях у ОСОБА_4 та скориставшись тим, що потерпілий ще спав, викрала належний йому мобільний телефон марки "Nokia asha 200". Вказала, що даним телефоном вона покористувалася близько 2 тижнів та в подальшому продала за 200 грн. в магазині "Букватор". Пояснила, що подальша доля мобільного телефону їй не відома. Крім того зазначила, що на даний час вона відшкодувала для ОСОБА_4 завдану шкоду.

У вчиненому розкаюється та просить вибачення в потерпілого.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що в період 7-8 грудня 2016 року в нього в гостях була ОСОБА_6 , з якою на той час він був малознайомим, та вони разом вживали алкогольні напої. Згодом з`ясував, що в нього з будинку зник мобільний телефон марки "Nokia asha 200", та, оскільки в той час крім ОСОБА_6 в будинку нікого не було, він відразу запідозрив її в цьому. Зазначив, що на даний час шкода йому ОСОБА_5 відшкодована. Вказує, що претензій до обвинуваченої не має та просить її суворо не карати.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати по ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин середньої тяжкості за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем реєстрації характеризується негативно, раніше судима.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_5 розкриттю злочину, її щире каяття, вибачення перед потерпілим. В той же час, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 немає.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З вироку Острозького районного суду Рівненської області від 03.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. за крадіжку, яка мала місце 31.12.2016 року. Тобто ОСОБА_5 вчинила викрадення мобільного телефону раніше за злочин, за вчинення якого вона була засуджена 03.02.2017 року, покарання за яким на даний час повністю відбула.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 покарання за попереднім вироком відбула, шкоду для потерпілого відшкодувала, суд вважає за можливе, з врахуванням стану здоров`я обвинуваченої, призначити ОСОБА_5 мінімальне по виду покарання, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом.

Окрім того, ст. 10 зазначеного Закону визначено, що застосування амністії за даним Законом не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) заперечує проти цього, а особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

З довідки Острозької центральної районної лікарні Острозької районної ради Рівненської області №01-33/1084 від 30.10.2017 року вбачається що ОСОБА_5 18.10.2017 року взята на облік з діагнозом вагітність 10 тижнів.

Оскільки в судовому засіданні ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ) звернулася до суду з заявою про застосування щодо неї амністії, злочин, вчинений нею не є тяжким чи особливо тяжким, на момент набрання законної сили Законом України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_6 була вагітною та с є вагітною на даний ча, а тому підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 369-374 КПК України, Законом України "Про амністію у 2016 році", суд

засудив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

На підставі п. б ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді штрафу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1