Справа № 676/7351/15-к
Провадження № 1-кп/676/6/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника служби в справах дітей Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації
- ОСОБА_5
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката
- ОСОБА_11
законних представників неповнолітніх обвинувачених:
- ОСОБА_12 , ОСОБА_13
неповнолітніх обвинувачених
- ОСОБА_14 , ОСОБА_15
захисників - ОСОБА_16 , ОСОБА_17
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, жителя по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків - відсутній,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слобідка-Кульчиєвецька Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків - НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд
ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_18 (матеріали справи відносно якого виділені в окреме провадження та оголошено у розшук) з корисливих мотивів, близько 01.00 год. 31.10.2015 року в с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району, умисно, таємно, з автомобіля «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_10 , (яким попередньо незаконно заволодів ОСОБА_18 ) викрали автомагнітолу марки «Pioner DEH-1500UB» вартістю 798 грн., динаміки марки «Proligy» вартістю 513 грн., задній вітровик вартістю 45 грн., два вітровика задніх дверей, вартість кожного 22.50 грн. на загальну суму 45 грн., підлокітник вартістю 45 грн., металевий диск розміром R13 вартістю 95 грн. в комплекті з гумою марки «AmtelNordMaster» вартістю 386 грн., чим завдали шкоди потерпілому на загальну суму 1927 гривень.
Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_12 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної в розмірі 279 грн. з кожного, моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. з кожного, а також стягнення 1500 грн. судових витрат з кожного.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не визнав та показав, що близько опівночі 31 жовтня 2015 року ОСОБА_18 викрав автомобіль «ВАЗ 2106» та запропонував йому в рахунок погашення боргу взяти з викраденого автомобіля запасне колесо, колонки, на що він погодився та забрав з вказаного автомобіля вказане майно. Наступного дня, можливо через день точно не пам`ятає йому зателефонував ОСОБА_18 і повідомив, що зламався автомобіль який він викрав і необхідна його допомога, після чого він разом з ОСОБА_15 направився до ОСОБА_18 . Коли прибули на місце з викраденого автомобіля спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_18 знімали окремі деталі їх затримали працівники поліції та доставили до чергової частини поліції. Оскільки крадіжки майна з автомобіля «ВАЗ 2106» не вчиняв, а отримав його як розрахунок за борг, просить його виправдати та відмовити в задоволені позовних вимог.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 в судовому засіданні, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не визнав та показав, що бачив як близько опівночі 31 жовтня 2015 року ОСОБА_18 їхав на викраденому автомобіль «ВАЗ 2106», останній пояснив, що взяв його у знайомого покататись. Бачив, як ОСОБА_18 передав ОСОБА_14 з викраденого автомобіля запасне колесо, колонки. Наступного дня, ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_18 і повідомив, що зламався автомобіль який він викрав і необхідна їх допомога, після чого він разом з ОСОБА_14 поїхали до ОСОБА_18 . Коли прибули на місце з викраденого автомобіля спільно з останнім та ОСОБА_14 знімали окремі деталі та вантажили в автомобіль ОСОБА_14 під час чого їх затримали працівники поліції та доставили до чергової частини поліції. Крадіжки майна з автомобіля «ВАЗ 2106» не вчиняв, а допомагав ОСОБА_14 , не знав, що автомобіль викрадений, просить його виправдати та відмовити в задоволені позовних вимог.
- допитом у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який підтвердив, що 31.10.2015 року з АДРЕСА_3 було викрадено належний йому автомобіль «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , крадіжку якого виявив зранку та повідомив поліцію. Через два дні працівники поліції знайшли його автомобіль в с. Китайгород Камянець-Подільського району без запасного колеса, автомагнітоли, документів на автомобіль та причеп, вітровиків, колонок. 1 листопада 2015 року йому повідомили працівники поліції, що затримали ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , і він разом працівниками поліції прибув на місце події. Біля його автомобіля знаходився автомобіль ВАЗ2101 світлого кольору, на якому були речі з його автомобіля автомагнітолу марки «Pioner DEH-1500UB», динаміки марки «Proligy», вітровики, запасне колесо з гумою марки «AmtelNordMaster». Згодом прибула слідчо-оперативна група, яка провела огляд місця події. Викрадене майно під час досудового слідства йому було повернуто. При обранні міри покарання обвинуваченим покладається на думку прокурора.
- свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що невідома особа повідомила, що в Китайгородській долині знаходиться кинутий автомобіль без номерних знаків і коліс ВАЗ-2106. Коли прибули на вказане місце до автомобіля не підходили та викликали слідчо-оперативну групу, очікуючи слідчих побачили, як до кинутого автомобіля під`їхав автомобіль ВАЗ-2101 з якого вийшло троє молодих хлопців, згодом йому стало відомо їх прізвища це були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , та направились до автомобіля ВАЗ-2106 при собі мали акумуляторну батарею та набір гаєчних ключів. Коли прибув власник автомобіля ВАЗ-2106 та на автомобілі ВАЗ-2101 виявив своє колесо та інші речі, які були викрадені з його автомобіля, які саме на даний час не пам`ятає.
Винуватість ОСОБА_14 та ОСОБА_15 державний обвинувач доводив наступними доказами, які були оглянуті та дослідженні в судовому засіданні, а саме:
В сукупності з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, дають суду підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 причетні до вчинення крадіжки чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_10 .
Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в інкримінованому їм злочині щодо крадіжки майна ОСОБА_10 .
Згідно ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Таким чином, дії ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжці) - потерпілого ОСОБА_10 , кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , винні у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
Поряд з цим, з обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , слід виключити кваліфікуючу ознаку - повторність, як таку, що не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши зібрані по справі й досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає що не повній мірі знайшли в судовому засіданні підтвердження пред`явлене ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (за винятком епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 ) суд вважає, що пред`явлене обвинувачення органом досудового розслідування не конкретне, ґрунтується на припущення, не відповідає вимогам Закону, зібрані докази сторони обвинувачення з порушення вимог КПК України, носять формальний характер і не містять фактичних даних на яких ґрунтується обвинувачення, пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , окрім цього вказані докази зібрані в ході досудового розслідування що визнання вини обвинуваченими по наступних епізодах отримані із застосуванням фізичного та психологічного насильства до неповнолітніх:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 в судовому засіданні, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не визнав та надав аналогічні покази що і ОСОБА_14 стосовно нічних прогулянок на автомобілі останнього за участю ОСОБА_18 24.10. 2015 року та з 30 на 31 жовтня 2015 року, 28.10.2015 року з ОСОБА_14 та ОСОБА_18 не був. Після затримання 1 листопада 2015 року до нього також було застосовано фізичне та психологічне насильство, надягали протигаз перекриваючи повітря, били в живіт, били лінійкою по вухах, ОСОБА_23 погрожував кийком, про вказане розповідав в матері. Вдома ОСОБА_24 провів обшук та вилучив мобільний телефон. Просить його виправдати.
Потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, претензій до обвинувачених немає, при обранні міри покарання покладаються на думку суду.
Також, державний обвинувач доводив винуватість ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо крадіжки майна потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , наступними доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме:
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 , від 02.11.2015 року про крадіжку в період з 27 на 28 жовтня 2015 року з належного йому автомобіля «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 6 рибальських вудок, ящик з рибальським спорядженням.
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_20 - 28.10.2015 року про крадіжку з 27 на 28 жовтня 2015 року з належного йому автомобіля марки «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 в дворі будинку АДРЕСА_5 -Подільському акумуляторної батареї та автомобільний насос.
Сторона захисту в судовому засіданні заперечила про допустимість доказів наданих стороною обвинувачення та досліджених в судовому засіданні щодо крадіжки майна потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , їх підзахисними так в як в наданих доказах відсутні відомості щодо причетності ОСОБА_15 та ОСОБА_14 до вказаних крадіжок.
Відповідно до ч.1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Так як дані речі були вилучені і дана дія не була зафіксована відповідно у протоколі відповідно до ст. ст. 85,86 КПК України, то вважають такі докази є неналежними та недопустимими.
Не ґрунтуються на матеріалах справи і досліджених у суді доказах доводи сторони обвинувачення про те, що дії ОСОБА_14 та ОСОБА_15 містять склад злочину, передбачений ч.2 ст.185 КК України щодо крадіжки майна потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , вина обвинувачених за вказаними епізодами не доведена. Згідно ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Відповідно до вимог ст. 86. КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Частиною другої даної статті, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ст. 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В порушення вимог ст.290 КПК України, слідчий не відкрив матеріали обвинуваченим та його захисникам матеріали кримінального провадження та речові докази до них. В судовому засіданні встановлено, що речові докази відсутні передані на зберігання потерпілим, якими ті розпорядились на власний розсуд, державний обвинувач на вимогу сторони захисту не зміг надати їх в судове засідання, мотивуюче дане тим, що їх немає. Згідно п.12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як доказ, а тому з врахуванням наведеного, обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України щодо крадіжки майна потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , слід виправдати, на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, через недоведеність винуватості особи.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині виправдувального вироку, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визначене судом недоведеним, підстави для виправдання з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
В судовому засіданні було встановлено застосування до обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 фізичного та незаконного затримання без складання відповідного протоколу про затримання останніх 1 листопада 2015 року без повідомлення родичів та захисників. Процесуальний прокурор в ході судового розгляду вжив заходів стосовно проведення службової перевірки по факту застосування насильства до неповнолітніх, яка проведена формально працівниками Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, якими фактично і допущено насильство.
Європейський суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейкшейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Положення ч. 1 ст. 87 КПК України повністю відповідають практиці Європейського суду з прав людини щодо допустимості доказів.
Суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
19 лютого 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - Суд) одноголосно постановив рішення у справі «Жизіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 19 травня 2015 року, про порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), а саме: статті 3 Конвенції, яке полягає в тому, що до заявника під час його перебування в міліції застосовували електричний струм, що є особливо тяжкою формою жорстокого поводження, здатною викликати сильний біль і нестерпні страждання, а тому має вважатись катуванням. За таких обставин Суд визнав, що зазначені твердження заявника мають достатню доказову базу, та дійшов висновку, що заявника було піддано катуванню. Крім того, Суд зазначив, що застосування до заявника сили мало на меті його приниження, підкорення та примушення його до надання визнавальних показань щодо вчинення тяжкого злочину. Суд також встановив порушення процесуального аспекту статті 3 Конвенції у зв`язку з непроведенням ефективного розслідування за скаргами заявника на його катування працівниками міліції.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст.12 КК України, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , судом визнано вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , судом не встановлено.
З врахуванням обставин справи і даних про особу неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які вчинили злочин будучи неповнолітніми, на обліку лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебувають, по місцю проживання характеризуються позитивно, їх матеріальне становище, враховуючи думку потерпілого, вимоги ст. 65, ст.66 КК України, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , за ч.2 ст. 185 КК України щодо крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 у виді позбавлення волі.
Однак, суд вважає, що виправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , можливе без відбування призначеного покарання та рахує доцільним застосувати до нього вимоги ст. 75, ст. 104 КК України і звільнити обвинувачених від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.
Судові витрати по справі за проведення товарознавчих експертиз в загальній сумі 1595.88 грн., слід стягнути з винних осіб, в решті судових витрат за проведення судових експертиз на загальну суму 5087.48 грн. віднести на рахунок держави, так як в цій частині докази визнані недопустимими.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_12 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної в розмірі по 279 грн. з кожного, моральної шкоди в розмірі по 20 000 грн. з кожного, а також стягнення по 1500 грн. судових витрат з кожного.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Представник цивільного позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, вважає, що саме неповнолітніми дітьми відповідачів вчинено крадіжку майна з автомобіля «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , динаміки марки «Proligy» вартістю 513 грн., задній вітровик вартістю 45 грн., що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду обвинувального акту, однак по даний час йому не відшкодовано завдані збитки стосовно викраденого. Протиправними діями неповнолітніх обвинувачених його довірителю завдано моральну шкоду, яка полягає в погіршені душевного спокою, порушено звичайний йому спосіб життя, позбавлений можливості користуватись належним йому майном - автомобілем, який був пошкоджений внаслідок викрадення з нього окремих деталей, тому моральну шкоду оцінює в розмірі 40 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в розмірі по 20 000 грн., також слід стягнути судові витрати за надання правової допомоги на загальну суму 3000 грн. по 1500 грн. з кожного.
Цивільні відповідачі позовних вимог не визнали заперечують проти їх задоволення, мотивуюче драпне тим, органом досудового розслідування не доведено вини ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , просять відмовити в задоволені позову.
Суд, заслухавши представника цивільного позивача, цивільного відповідача вважає, що в задоволені позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_12 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної в розмірі по 279 грн. з кожного, моральної шкоди в розмірі по 20 000 грн. з кожного, а також стягнення по 1500 грн. судових витрат з кожного, слід задоволити частково.
В матеріалах кримінального провадження наявна розписка потерпілого ОСОБА_10 , про отримання ним від слідчого на зберігання динаміки марки «Proligy» та задній вітровик, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити, через їх безпідставність.
Позовні вимоги ОСОБА_10 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 400 000 грн. на користь останнього суд вважає, що такі вимоги не є обґрунтованими, саме стягнення моральної шкоди в сумі по 20 000 грн. з кожного відповідача, поряд з тим є підстави задоволити вказані вимоги частково. При цьому, суд враховує, що у зв`язку з протиправною поведінкою обвинувачених потерпілому заподіяно моральну шкоду, оскільки він переніс сильні душевні страждання, що також значно змінило звичний спосіб його життя та потребує додаткових зусиль для його влаштування. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілим ОСОБА_10 моральних страждань, суті та меж заявлених позовних вимог (враховуючи принцип диспозитивності), характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі по 850 грн. з кожного відповідача. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
В стягнення судових витрат за надання правової допомоги потерпілому в сумі 3000 грн., слід задоволити повністю та стягнути з відповідачів по 1500 грн. на користь позивача. За дії і вчинки неповнолітніх матеріальну відповідальність несуть їх батьки.
Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України щодо крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:
- ч.2 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та виправдати його, на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, через недоведеність винуватості особи.
У відповідності до ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 - у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Речові докази по справі:
- CD-R який зберігається при кримінальному провадження, після набрання вироком законної сили зберігати при справі.
- лом, який зберігається в кімнаті речових доказів Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику.
-сумку виготовлену із синтетичного матеріалу чорного із зеленим кольору, в якій знаходиться: ящик із металу з написом «Beta», в якому містяться ключі і головки; автомагнітола марки «JVCKS-FX202»; домкрат; розвідний ключ із прогумованою ручкою; три викрутки, плоскогубці в кількості 2 шт.; ключі в кількості 11 шт. з них 4 ключі рожкового типу та 7 накидного типу; електричні лампочки 7 шт. 12Vта 2 шт.24 V; три ключі, на одному із ключів наявний напис «APECS»; кришку від баку; два колеса із металевими дисками «КАМА-217 758 175 70 R 13» та «POVERSTAR-758 175 70 R 13», ключі запалювання в кількості 4 шт., які зберігаються в кімнаті речових доказів Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили, зберігати в кімнаті речових доказів до завершення розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_18
- картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що передано на зберігання ОСОБА_18 ;
мобільний термінал в комплекті з карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» що передано на зберігання ОСОБА_15 ; мобільний термінал з карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що передано на зберігання ОСОБА_14 , після набрання вироком законної сили - повернути власнику.
- сумку спортивну, сумку спортивну з написом «Аdidas», набір ключів, насос автомобільний, рибальський спінінг «оkuma» з котушкою «Crocodile», два балони фарби «Mixon Hobby Lack» та універсальна змазка «Xado 40», акумуляторну батарею марки «fire Bull», акумуляторну батарею «UNO», автомагнітолу «Sony CDX-GT 270», автомобільну магнітолу марки «Sonashi zxm387-v», спінінг рибальський «Apache Navigators telespin 240» з котушкою «EGR40», які передані на зберігання потерпілим, після набрання вироком законної сили - повернути власникам.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в загальній сумі 1595.88 грн. стягнути на користь держави з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз загальну суму 5087.48 грн., звернути на рахунок держави.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_12 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної в розмірі по 279 грн. з кожного, моральної шкоди в розмірі по 20 000 грн. з кожного, а також стягнення по 1500 грн. судових витрат з кожного, задоволити частково.
Стягнути ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 завдану моральну шкоду в розмірі по 850 грн. з кожного та по 1500 грн. з кожного судових витрат.
Врешті позовних вимог відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1