Справа № 211/1512/17
1-кп/214/205/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000528 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування клопотання зазначив наступне. До нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що прокурором при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не були доведені ризики. Просить прийняти до уваги, що потерпіла відмовилася надавати показання. Вказує, що на момент арешту працював, отримував заробітну плату від 10000 до 15000 грн., має двох неповнолітніх дітей, які проживають з його «цивільною» дружиною, з якою планує узаконити відносини. Просить надати шанс виправити помилку, в якій кається.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання та його зміст. Крім того, показав, що під час подій, які є предметом розгляду, лише вдарив чоловіка, пограбування не вчиняв, працював на той час за договором. Він є батьком дітей, матір`ю яких є ОСОБА_6 . Разом з останньою в 2008-2009 роках надавали заяву для реєстрації шлюбу, але не встигли шлюб зареєструвати. Він проживав в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 працює. В разі зміни запобіжного заходу буле виконувати обов`язки, які на нього будуть покладені судом.

Захисник у судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечує проти зміни запобіжного заходу. При цьому пояснив, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, маючи не погашену судимість

Під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу допитана у якості свідка ОСОБА_6 показала, що обвинуваченого знає приблизно 10 років, проживають з останнім однією сім`ю, вона в іншому шлюбі не перебуває. Приблизно в 2007 році мали намір зареєструвати шлюб. Батьком її синів є обвинувачений, в свідоцтвах про їх народження дані про батька записані з її слів, вказані там особи не є батьками. Обвинувачений є добрим сім`янином, до арешту працював. Після того, як обвинуваченого затримали, спілкувалася з останнім в райвідділі, він казав, що коли пішов до свого брата, сталася бійка, але ланцюжок не брав. Вважає, що обвинувачений розповідав правду.

Також був допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який показав, що обвинувачений доводиться йому братом. Також показав, що обвинувачений проживає з ОСОБА_6 , в них є сумісні діти, ОСОБА_6 та обвинувачений мали намір укласти шлюб. Обвинувачений до затримання неофіційно працював, є гарним зварювальником. До дітей обвинувачений ставиться добре. Після того, як по даній справі обвинуваченого затримали, спілкувався з останнім в Довгинцівському райвідділі, брат розповідав, що була бійка, але ланцюжок з потерпілої не знімав.

Допитаний під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу свідок ОСОБА_8 показав, що обвинуваченого знає з 2012 року, останній є його сусідом, обвинувачений проживає з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Обвинувачений проявляв турботу про сім`ю, відремонтував в будинку огорожу, трубопровід.

Також судом досліджені надані стороною захисту свідоцтва про народження, довідка та документи, що характеризують обвинуваченого.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони захисту, має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно ст. 201 КПК України, обвинувачений, його захисник, мають право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

17 березня 2017 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, відносно обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стаття 29 Конституції України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканність. Заарештовувати або тримати під вартою особу можна лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід.
Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Такі заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що зазначені особи будуть намагатися ухилитися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатимуть встановленню істини у справі або продовжуватимуть злочинну діяльність.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 судом було зазначено, що маються ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тобто що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити докази та незаконно впливати на потерпілу, свідків; може вчинити новий злочин. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, не працює, не працевлаштований, не одружений, дітей не має, раніше судимий.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, суд також враховує, що по справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини 10 лютого 2011 року висловив думку про те, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, рівня переконливості аргументів заявника, викладених в його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Суд приходить до переконання, що у судовому засіданні на підставі наданих стороною захисту доказів встановлено, що після обрання обвинуваченому запобіжного заходу ступень ризиків, які були встановлені судом, змінився.

У судовому засіданні на підставі наданих стороною захисту доказів встановлено, що обвинувачений забезпечений житлом у м. Кривому Розі, мав намір укласти шлюб з ОСОБА_6 , з якою проживає тривалий час, яка наполягає, що обвинувачений є батьком її двох неповнолітніх синів. Також встановлено, що обвинувачений мав заробіток, проявляв турботу про ОСОБА_6 та дітей.

Потерпіла ОСОБА_9 до суду неодноразово викликалася, у судове засідання не з`явилася, 28 лютого 2018 року подала до суду заяву, в якій вказала, що претензій до обвинуваченого не має та просить закрити справу.

Також суд враховує, що обвинувачений тримається під вартою більше 1 року, рішення по даній справі не прийнято, свідок обвинувачення ОСОБА_10 до суду тривалий час не з`являється.

Суд приймає до уваги також, що після відбуття покарання 21 березня 2014 року обвинувачений не вчиняв будь-яких протиправних дій до березня 2017 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що на даний час не існує такого, передбаченого ст. 177 КПК України ризику, визначеного судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, як наявність підстав вважати, що обвинувачений вчинить новий злочин. При цьому суд враховує, що після відбуття покарання на протязі майже трьох років обвинувачений не вчиняв протиправних дій, обвинувачений тривалий час проживає з ОСОБА_6 , яка працює, вважає обвинуваченого батьком своїх дітей, що обвинувачений позитивно характеризується за місце фактичного проживання, неофіційно працював. Також суд враховує, що потерпіла просить закрити провадження по справі, претензій до обвинуваченого не має.

Також суд, з урахуванням викладеного приходить до переконання, що на даний час не існує такого, передбаченого ст. 177 КПК України ризику, визначеного судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, як наявність підстав вважати, що обвинувачений буде впливати на свідків, потерпілу. При цьому суд враховує, що потерпіла просить закрити провадження по справі, і ця обставина, на думку суду виключає вплив на неї та свідків з боку обвинуваченого.

Також суд вважає, що зменшився ризик того, що обвинувачений, побоюючись покарання в разі визнання його винним, може ухилитися від суду. При цьому суд приймає до уваги, що обвинувачений тривалий час проживає з гр. ОСОБА_6 , яка вважає його батьком двох своїх неповнолітніх синів, що обвинувачений проявляє турботу про ОСОБА_6 та її дітей, що остання офіційно працює. На переконання суду ці обставини свідчать про наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого.

Разом з тим, приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що є залишається наявним ризик того, що обвинувачений, побоюючись покарання в разі визнання його винним, може ухилитися від суду.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.
Суд вважає, що у судовому засіданні на даний час не добуто вагомих доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Разом з тим, у судовому засіданні свідкі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що безпосередньо після затримання, обвинувачений, не спростовуючи вчинення ним інших протиправних дій, заперечував вчинення ним пограбування, що співпадає з показаннями обвинуваченого. Обвинувачений має вік 35 років, раніше судимий. На переконання суду, зазначені вище обставини свідчать про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого в місці, де він, в разі зміни запобіжного заходу, буде проживати, що виключає можливість вчинення ним нового злочину. Також суд вважає, що підстав вважати, що обвинувачений буде впливати на потерпілу та свідків, не мається.

З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, наявності передбаченого ст. 177 КПК України ризику, а саме, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що на даний час не мається раніше визначених судом ризиків про те, що обвинувачений може вчинити новий злочин, вплинути на потерпілу, свідків, а тому вважає, щодля запобігання встановленого судом ризику, достатнім буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання та з застосуванням електронного засобу контролю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що необхідність у такому запобіжному заході як тримання під вартою відпала, процесуальну поведінку ОСОБА_5 забезпечить запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання та з застосуванням електронного засобу контролю, а тому відносно обвинуваченого належить замінити раніше обраний запобіжний захід.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю; зазначені обов`язки, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Суд вважає, що на обвинуваченого, з урахуванням визначеного ризику, необхідно покласти наступні обов`язки: не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Дійшовши такого висновку, суд також враховує, що стороною обвинувачення не доведено, що існують інші, крім визначеного судом ризику. Суд вважає, що сторона обвинувачення не довела, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не буде достатнім для запобіганню визначеного судом ризику.

Керуючись ст.ст. 369-372, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- не залишати приміщення будинку АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. до 7 год. 00 хв.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 електронний засіб контролю.

Звільнити обвинуваченого з під варти негайно в залі суду.

Виконання ухвали покласти на начальника Довгинцівського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1