Справа № 458/92/18
УХВАЛА
13 квітня 2018 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

та прокурора прокуратури Львівської області: ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Турці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не з`явилась, хоч була належним чином судом повідомлена про дату, час та місце підготовчого судового засідання відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення. 13.04.2018 року надіслала на електронну адресу Турківського районного суду Львівської області клопотання про перенесення підготовчого судового засідання на іншу дату, оскільки в період з 09.04.2018 року по 13.04.2018 року перебуватиме у службовому відрядженні у м.Стразбург (Франція) та у зв`язку з цим не зможе прибути на судове засідання.

У судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не з`явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення. 13.04.2018 року надіслав на електронну адресу Турківського районного суду Львівської області клопотання про перенесення підготовчого судового засідання на іншу дату, оскільки не зможе прибути у судове засідання через відбуття за межі України.

У судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 не з`явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки захисник суд не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні головуючий суддя ОСОБА_1 заявив самовідвід, посилаючись на те, що вже тривалий час перебуває у неприязних відносинах з обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , який подавав на нього, як суддю Турківського районного суду Львівської області всілякі необґрунтовані, необ`єктивні та наклепницькі скарги та звернення у різні, як судові, так і інші державні органи та інстанції з метою перешкодити його обранню зборами суддів на посаду заступника голови суду, так і його призначенню безстроково на посаду судді. Дані скарги та звернення в процесі їх перевірки не знайшли свого підтвердження та були визнані ними необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, а тому в силу п.4 ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини «Білуха проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», не може розглядати дане кримінальне провадження по суті, оскільки виникли об`єктивні підстави неможливості забезпечення довіри до суду та з метою недопущення сумнівів у необ`єктивності та упередженості головуючого судді у даному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України.

Також, як суддя Турківського районного суду Львівської області, 01.03.2018 року розглядав заяву прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про відвід судді Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_8 , у задоволенні якої було відмовлено, а також ним, як слідчим суддею, постановлялись, за клопотанням слідчих органів, судові рішення про виїмку з Турківської міської ради Львівської області різних документів.

Заявлений самовідвід було поставлено на обговорення.

Прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 щодо вирішення питання самовідводу покладаються на думку суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі статтею 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (справи «Білуха проти України», «Мироненко і Мартенко проти України») важливим є, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що

певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є

важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певна важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки

чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи

забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в безсторонності судді. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення.

Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

В даному випадку суд бере до уваги право учасників судового розгляду на справедливий суд незалежним і безстороннім судом і, враховуючи вимоги Європейського суду з прав людини про те, що суд, який розглядає справу, має забезпечувати відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу судді, оскільки викладені суддею обставини вважає такими, що перешкоджають розгляду ним даної кримінальної справи в світлі викладених вище вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини у справах «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.7, 75, 80-82 Кримінального процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішеннями Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заявлений самовідвід задовольнити.

Справу передати на розгляд іншого судді Турківського районного суду Львівської області відповідно до ст.35 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: