Провадження № 1-кп/520/992/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002516 від 20.03.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, колишнього війсковослужбовця - стрільця (сапера) саперної групи інженерно-саперного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення проти встановленного порядку несення військової служби з наступних обставин.

Так, відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію.

03 квітня 2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та в той же день направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін).

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 03 квітня 2014 року, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
03 квітня 2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_5 (І категорії) Державної прикордонної служби України за №126-ос призначено на посаду патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметриста відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІІІ категорії (тип А) військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

28 серпня 2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_5 (І категорії) Державної прикордонної служби України за №422-ос призначено на посаду стрільця (сапера) саперної групи інженерно-саперного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін).

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника),на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця (сапера) саперної групи інженерно-саперного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), у військовому званні солдат, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 12 вересня 2014 року о 11 годині 00 хвилин, без поважних причин, вчинив нез`явлення вчасно на військову службу до вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 13 березня 2015 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

03 жовтня 2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_5 (І категорії) Державної прикордонної служби України за №483-ос зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ).

13 березня 2015 року обвинуваченого ОСОБА_4 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_5 (І категорії) Державної прикордонної служби України за №127-ос звільнено з військової служби через службову невідповідність.

Вказаними умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 3 КК України за кваліфікуючими ознаками - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.407 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому, що він будучі військовослужбовцем військової служби, 12 вересня 2014 року не з`явився без поважних причин на службу до військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 13 березня 2015 року, проводячи час на власний розсуд. В скоєному щире кається та просить його строго не карати, бо він зробив для себе відповідні висновки.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення в порядку ст.ст. 60,214 КПК України;

-висновком службового розслідування за фактом неприбуття до місця дислокації оперативно-бойової прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого проходження служби військвослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 з якого вбачається, що солдат ОСОБА_4 не прибував до підрозділу протягом 10 діб після останнього знаходження у підрозділі та приймаються заходи, шодо його пошуку;

-рапортом заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_5 з якого вбачається, що станом на 12.09.2014 року до місця дислокаціх оперативно-бойової прикордонної комендатури Одеського прикордонного закону для подального проходження службі не прибув солдат ОСОБА_4 ;

-розпорядженням від 15 вересня 2014 року про розшук військовослужбовця прикордонного загону ОСОБА_6 , який самовільно залишив місце служби;

-обликово-послужною карткою до військвого квітка серія НОМЕР_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 прийняв присягу 11.06.2011 року в/ч НОМЕР_4 ;

-витягом з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (1 категорії) від 28.08.2014 року, з якого вбачається, що солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця (сапера) саперної групи інженерно-саперного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури;

-витягом з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (1 категорії) від 13.03.2015 року, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_4 звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України;

-листом начальника клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України з якого вбачається, що ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в клінічному госпіталі Держприкордонслужби України у період з 03 квітня 2014 року по 13 березня 2015 року не перебував;

-медичною характеристикою солдата ОСОБА_4 ;

-характеризуючими матеріалами відносно ОСОБА_4 ;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, визнання вини, відсутність судимостей.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства, тобто суд вважає за можливе і доцільне застосувати дію ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1