23.11.2017 Провадження по справі № 1-кп/380/116/17
Справа № 380/1424/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що відповідно до рішення Білоцерківського міського суду Київської області в справі №2-1475 від 25.03.2002 року, боржник ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ? прожиткового мінімуму, починаючи з 18.03.2002 року і до повноліття дитини.
Однак, з березня місяця 2016 року ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати аліментів, а саме, працюючи за договорами підряду різноробочим у СТОВ «Черепин», впродовж березня-травня 2016 року отримував заробітну плату та не повідомив державного виконавця про місце роботи в добровільному порядку, поточні аліменти та заборгованість не сплачував.
Поряд з цим, з 01.06.2016 по 07.10.2016 року, ОСОБА_4 , будучи офіційно працевлаштований різноробочим в СТОВ «Черепин», отримуючи заробітну плату, не повідомив державного виконавця про місце роботи в добровільному порядку, поточні аліменти та заборгованість не сплачував.
Також, ОСОБА_4 упродовж 2016 року та 8 місяців 2017 року отримував офіційний дохід від ТОВ «П`ятигори», шляхом надання майна в лізинг, при цьому поточні аліменти та заборгованість не сплачував.
Поряд з цим, з січня по вересень 2017 року, ОСОБА_4 продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів, а саме офіційно не працевлаштувався, на облік у центр зайнятості не став, працював без укладення трудового договору та отримував дохід, при цьому не виконував рішення суду, поточні аліменти та заборгованість не сплачував.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, так як обвинувачений злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що хворів, тому не мав можливості сплачувати аліменти, однак, документів щодо лікування до суду надати не може. Не заперечує проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 вказала, що з часу призначення аліментів, лише в 2013 році перед ухваленням вироку, ОСОБА_4 сплатив частково заборгованість по аліментах, надалі жодної суми заборгованості по аліментах не сплатив. Міру покарання для обвинуваченого покладає на розсуд суду.
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, недоцільним досліджувати докази стосовно обставин справи, які ніким не спростовуються.
Таким чином, аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді і його дії суд кваліфікує за ч.1 статті 164 КК України, як умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро кається в скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не встановив.
Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, прокурору та потерпілій копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1