№ провадження 1-кс/495/3978/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
13.12.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2017 року приблизно о 14.00 годин, водій автобуса "А079.14" р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, біля будинку No138 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , в результаті ДТП остання отримала тілесні ушкодження у вигляді СГМ та ушиб правої вісочної кості та була доставлена до ЦМЛ.

За даним фактом СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004201 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового слідства, з автобусом марки:

-«БАЗ - А079.14» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
потрібно провести авто технічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу слідів, характерних для наїзду на пішоходів.
У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених автомобілів.

Наразі є достатні підстави вважати, що при доступі до зазначеного автомобіля сторонніх осіб існує реальна загроза їх зміни або знищення, продажу або схову від досудового розслідування тощо.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав, що вказують на необхідність накладення арешту на зазначений автомобіль як речового доказу, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Підставою арешту майна є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскація майна за вироком суду, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Таким чином аналіз наведених вище норм, досліджених під час розгляду клопотання, дає підстави вважати, що клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль є необґрунтованим та передчасним, так як у даному кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру, у зв`язку із чим, вважаю, що вважаю, що арешт автомобілю "А079.14" р/н НОМЕР_1 , може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власника зазначеного транспортниого засобу, що є неприпустимим, тому у задовленні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя