Ухвала
іменем україни

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006360 та № 0010088, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, безпідставно призначив засудженому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, при цьому не врахував даних про особу засудженого, належним чином свого рішення не мотивував, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, а судові рішення вимогам статей 370, 419 КПК України.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за:
- ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- ч. 2 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 16 листопада 2015 року о 19.30 год., перебуваючи біля будинку № 1-к на вул. Драгоманова у м. Києві, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме декоративних автомобільних ковпаків, підійшов до належного ОСОБА_7 автомобіля марки «Фольксваген Гольф», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та зняв з переднього правого колеса автомобіля декоративний автомобільний колісний ковпак з логотипом вартістю 372 грн.

В цей момент злочинні дії ОСОБА_5 були помічені власником автомобіля ОСОБА_7 , який знаходився в салоні автомобіля. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_7 вигукнув, щоб ОСОБА_5 зупинився, але останній не відреагував та усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, і таким чином таємне викрадення майна переросло у відкрите викрадення, почав тікати, але в подальшому був затриманий очевидцем події разом з викраденим майном.

Крім цього, ОСОБА_5 10 червня 2016 року о 03.30 год., знаходячись за адресою: пр-т Григоренка, 18, м. Київ, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зняв з переднього правого колеса автомобіля марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , декоративний автомобільний колісний ковпак з логотипом вартістю 500 гривень, який належить ОСОБА_8 .

Крім цього, ОСОБА_5 10 червня 2016 року приблизно о 04.00 год., знаходячись за адресою: пр-т Григоренка, 14, м. Київ, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зняв з переднього правого колеса та заднього лівого колеса автомобіля марки «Мітсубісі державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , два декоративних автомобільних колісних ковпаки з логотипом вартістю 1200 гривень, які належать ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав скаргу та просив призначити новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочині за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України в касаційному порядку не оспорюються.
Щодо доводів прокурора, наведених у касаційній скарзі, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд у відповідності до вимог зазначеної статті, крім тяжкості злочинів, відсутності обтяжуючих обставин і наявності обставини, що пом`якшує покарання - щирого каяття, врахував також дані про його особу, зокрема те, що він за місцем проживання характеризується позитивно.
Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, рішення суду про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України є мотивованим, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.
З урахуванням наведеного колегія суддів уважає призначене засудженому ОСОБА_5 покарання справедливим, підстав для скасування судових рішень через його м`якість не вбачає.
Крім того, суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, яка за своїм змістом є аналогічною до його касаційної скарги, ретельно перевірив зазначені в ній доводи, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3