УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представник власника майна ПП «Севако-Транс» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні №120 171 100 000 009 10 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся старший СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 зпогодженим з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту на автомобіль «MAN TGX 26.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причіпом «Krone AZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать ПП «Севако-Транс».

На обґрунтування клопотання зазначено, що 17.12.2017 на 24км+750м автодороги «Київ-Чернігів», поблизу м. Бровари Київської області, відбулося зіткнення автопоїзда у складі автомобіля «MAN TGX 26.400» та причепа «Krone AZ» під керуванням ОСОБА_6 з автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_7 та пасажирка ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

Під час проведення 17.12.2017 огляду автомобіль «MAN TGX 26.400» та причеп «Krone AZ» вилучені та поміщені для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.
Рішенням слідчого від 18.12.2017 вказаний автопоїзд на підставі ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопрушення.

У зв`язку з викладеним слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його схоронності.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник власника майнаПП «Севако-Транс» ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказаний автомобіль та причіп є знаряддям вчинення злочину та містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «MAN TGX 26.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причіп «Krone AZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ПП «Севако-Транс».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.
Слідчий суддя ОСОБА_1