Справа № 713/1562/17
Провадження №1-в/713/61/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2017 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю начальника

Вижницького РС з питань пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця матеріали за поданням начальника Вижницького районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку із застосуванням ЗУ «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Вижницького районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання у зв`язку із застосуванням ЗУ «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_5 .

Зазначив, що вироком Білоцерківського міжрайонного суду Київської області від 10.03.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 ст.76 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Засуджений ОСОБА_5 на обліку Вижницького РС з питань пробації перебуває з 19.04.2016 року, злочин за яким засуджено ОСОБА_5 віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України. Згідно ЗУ «Про Амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію ст.1 п. «в», так як останній на день набрання чинності цим Законом має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно них позбавлений не був.

Просить звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міжрайонного суду Київської області від 10.03.2016 року, на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

В судовому засіданні начальник Вижницького районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 подання не підтримав.

В судовому засіданні прокурор подання не підтримав.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд подання у його відсутність, просить відмовити в задоволенні подання та не застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Суд, заслухавши прокурора, начальника Вижницького РС з питань пробації, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити.

Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міжрайонного суду Київської області від 10.03.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

19.04.2016 року вирок Білоцерківського міжрайонного суду Київської області від 10.03.2016 року прийнято до виконання Вижницьким РС з питань пробації.

Вимогами ч.1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію.

Відповідно до п. «а» ч.2 ст.10 Закон України від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році» застосування цього Закону здійснюється щодо: а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Відповідно до вимог п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, в тому числі визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Засуджений ОСОБА_5 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

До початку розгляду справи засуджений подав заяву відповідно до якої заперечив проти застосування відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», що є його правом.

За таких обставин, враховуючи заперечення засудженого проти застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, вважає, що необхідно відмовити в задоволенні заявленого подання.

На підставі ст.ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 1 закону України «Про амністію у 2016 році» ст. ст. 318-380, 539 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Вижницького районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із застосуванням ЗУ «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_1