Дата документу 17.04.2018
Справа № 501/1858/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Речиця, Гомельської області, Республіка Білорусь, громадянина України, тимчасово не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17 липня 2017 року, ОСОБА_5 , перебуваючи біля Державного підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі - Порт), що розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, познайомився з громадянином ОСОБА_6 , який повідомив ОСОБА_5 про бажання отримати послуги інтимного характеру від особи жіночої статі за грошову винагороду. В подальшому того ж дня, ОСОБА_5 діючи умисно, виконуючи посередницькі функції для розпусти, діючи на вимогу малознайомого ОСОБА_6 , створив умови для надання вказаних послуг, а саме, зателефонував ОСОБА_7 та в подальшому в особистій розмові повідомив останній про бажання ОСОБА_6 отримати послуги інтимного характеру за грошову винагороду. Після отримання згоди від ОСОБА_7 , ОСОБА_5 тієї ж доби на власному автомобілі відвіз її до обумовленого раніше місця зустрічі з ОСОБА_6 , в приміщення банного комплексу «Едем» за адресою: АДРЕСА_2 , для надання останньою ОСОБА_6 послуги інтимного характеру за грошову винагороду.
Крім того, 18 липня 2017 року, ОСОБА_5 , перебуваючи біля Порту, розташованого за вказаною адресою, знову зустрівся з громадянином ОСОБА_6 , який повідомив про бажання отримати послуги інтимного характеру від особи жіночої статі за грошову винагороду. В подальшому того ж дня, ОСОБА_5 , діючи умисно, на вимогу малознайомого ОСОБА_6 , створив умови для надання вказаних послуг, а саме зателефонував ОСОБА_8 , та в подальшому, в особистій розмові повідомив останній про бажання ОСОБА_6 отримати послуги інтимного характеру за грошову винагороду. Після отримання згоди від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 тієї ж доби на власному автомобілі відвіз її до обумовленого раніше місця зустрічі з ОСОБА_6 до будинку АДРЕСА_3 , для надання останньою ОСОБА_6 послуги інтимного характеру за грошову винагороду.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів визнав в повному обсязі, та не оспорюючи фактичні обставини по справі показав суду, що 17 липня 2017 року, він знаходячись на території Порту, познайомився з громадянином ОСОБА_6 , який повідомив йому про бажання отримати послуги інтимного характеру від особи жіночої статі за грошову винагороду. Того ж дня, він зателефонував ОСОБА_7 , повідомивши про бажання ОСОБА_9 отримати зазначені послуги. Після отримання згоди від ОСОБА_10 , він на власному автомобілі відвіз її до обумовленого раніше місця зустрічі з ОСОБА_9 , в приміщення банного комплексу «Едем» за адресою: АДРЕСА_2 , для надання останньою ОСОБА_9 послуги інтимного характеру за грошову винагороду.
18 липня 2017 року, більш точного часу не пам`ятає, знаходячись біля Порту, знов зустрівся з ОСОБА_9 , який повідомив про бажання отримати послуги інтимного характеру від особи жіночої статі за грошову винагороду. ОСОБА_9 обрав дівчину по світлинам на аватарках в його (Серьогіна) смартфоні, був повідомлений про приблизну вартість послуг. Серьогін зателефонував ОСОБА_11 , щодо пропозиції ОСОБА_9 про послуги інтимного характеру за грошову винагороду. Отримавши згоду від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 подалі на власному автомобілі відвіз її до обумовленого раніше місця зустрічі з ОСОБА_9 до будинку АДРЕСА_3 , для надання останньою ОСОБА_9 послуги інтимного характеру за грошову винагороду. Кошти за звідництво він не отримував, надавав послуги таксі, розкаюється у вчиненні злочинів.
Вина ОСОБА_5 у звідництві для розпусти підтверджується також наступними доказами, які були досліджені у ході судового розгляду:
- квитанцією № 002946 про передачу зазначених речових доказів на зберігання до камери речових доказів Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області(а.с.94).
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у звідництві для розпусти, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України.
ОСОБА_5 раніше не судимий, інвалід Ш-ї групи загального захворювання, має на утриманні неповнолітню доньку, 2005 року народження (а.с.89,90).
Обставини, які пом`якшують вину ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, інвалідність Ш-ї групи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставини, які обтяжують вину ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді Овідіопольського МРВ з питань пробації від 09 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_5 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, на думку органу пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.36-38).
При призначенні обвинувачуваному покарання, необхідного і достатнього для його виправлення і попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості і обставини вчиненого обвинувачуваним злочину, дані про його особу, вік, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують, і вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді штрафу.
Крім того, ОСОБА_5 , надав суду заяву про звільнення його від відбування покарання за вчинення злочину на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», як такого що має на утримання неповнолітню дитину (а.с.101).
Згідно п. в) ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Злочин вчинено ОСОБА_5 до набуття чинності 07 вересня 2017 року Закону України «Про амністію в 2016 році», є злочином невеликої тяжкості, за який, передбачено максимальне покарання у виді обмеженням волі на строк до двох років, має на утриманні доньку 2005 року народження (а.с.89).
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти застосування до ОСОБА_5 амністії.
Таким чином, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання за вчинення злочину за амністією.
Суд вирішує долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, п. в) ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850,00 гривень.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у зв`язку із амністією.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженому у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку видати сторонам кримінального провадження негайно.
Суддя