АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/4398/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/655/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференцзв`язку засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 644/4398/17 за поданням начальника Харківської виправної колонії № 43 про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20 жовтня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20 жовтня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комінтерн Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, судимого: 14.08.2007 року за ч. 2 ст. 186, ст. 102 КК України на 4 роки позбавлення волі, 07.05.2009 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 8 місяців 16 днів; 12.01.2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі, 02.08.2013 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 12 днів, засудженого 20.08.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою від 21.11.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.01.2014 року по 23.10.2014 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 29.01.2014 року. Кінець строку відбування покарання 05.11.2018 року,

відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, вважає, що є підстави для його звільнення.

Вислухавши доповідь судді, думки засудженого і прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно зазначив, що вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

З наданої ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» особової справи ОСОБА_7 убачається, що він неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, під час відбування покарань за попередніми вироками, двічі звільнявся умовно-достроково, останній раз ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.08.2013 року на строк 1 рік 2 місяці 12 днів, та вчинив новий злочин в період умовно-дострокового строку, а отже на шлях виправлення після звільнення не став. До робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими. Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що ознакою того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відсутність у засудженого ОСОБА_7 заохочень та стягнень на час звернення до суду з поданням ще не є підставою для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання засудженим режиму відбування покарання.

Крім того, відповідно до протоколу № 2 засідання комісії «Харківської виправної колонії № 43» від 11.01.2017 року, засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, оскільки він не став на шлях виправлення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_______________ _______________________ ____________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10