АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/4/18 Справа № 216/6552/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0002234, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Георгієвськ,
Ставропольський край, Російської Федерації,
громадянина України, який зареєстрований та проживає
за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не враховано те, що він народився на території Російської Федерації, де в нього залишилися родинні зв`язки, куди, в разі незастосування запобіжного заходу може безперешкодно виїхати, тобто наявний ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, на наявність вказаного ризику вказує те, що після спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 з місця злочину зник. Також зазначає, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки на теперішній час не проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний є раніше судимою особою, у якої судимість в установленому законом порядку не знята, а отже, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 17:00 годин 10 лютого 2018 року, заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 до 06:00 годин, та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-3,8 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема особу підозрюваного який вину визнав, у скоєному розкаюється, неофіційно, але працює та обіцяв матеріально допомагати потерпілому. Також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 раніше судимий, судимість не погашена, однак він має постійне місце реєстрації в АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 13 грудня 2017 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002234.

14 грудня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, які виразились у тому, що він спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події 13 грудня 2017 року; довідкою-діагнозом потерпілого ОСОБА_8 ; речовими доказами; висновком з КЗ «Криворізького ПНД`ДОР»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .
Слідчий Криворізького ВП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Крім того, слідчий суддя врахував особу підозрюваного, який визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення та розкаявся у вчиненому, неофіційно, але працює та обіцяв матеріально допомагати потерпілому. Також слідчий суддя взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, судимість не погашена, однак він має постійне місце реєстрації в АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання.
Колегія суддів вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та оцінює критично доводи апелянта про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для застосування до нього більш обтяжливого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3