Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/262/2017 Справа №641/5530/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника Качанівської ВК № 54 ОСОБА_3
засудженої ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова подання начальника державної установи «Качанівська виправна колонія № 54» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , -
До Комінтернівського районного суду м. Харкова 23 серпня 2017 року надійшло подання начальника державної установи «Качанівська виправна колонія № 54» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 .
В обґрунтування свого клопотання начальник Качанівської ВК № 54 посилався на те, що засуджена ОСОБА_4 відбула встановлену законом частину покарання, довела своє виправлення, а тому є підстави для її умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні засуджена подання підтримала, просила його задовольнити.
Так, представник Качанівської ВК № 54 надала пояснення, аналогічні викладеним в поданні. Просила вимоги подання задовольнити.
Засуджена подання про умовно-дострокове звільнення підтримала, просила задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , при цьому зазначив, що відповідно до КПК України, засуджена своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці повинна довести своє виправлення. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Однак, засуджена з 2016 року перебуває у виправній колонії, однак, в 2016 році до праці не залучалась, а працевлаштована лише травні 2017 року на посад дню вальної, до 2017 року будь-яких заохочень не мала, тоді як в 2017 році отримала одразу три, тому висновки про її сумлінну поведінку і ставлення до праці та становлення на шлях виправлення є передчасними. Також, ОСОБА_4 свою вину не визнавала протягом всього часу розгляду кримінальної справи відносно неї, й, вину визнала, згідно заяви-каяття, лише 30.06.2017 року. Крім того, оспорювала вирок суду першої інстанції. Вважає, що визнання провини та каяття у вчиненому злочині з боку засудженої є формальними. Викладені обставини свідчать про те, що засуджена лише почала ставати на шлях виправлення.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 засуджена 06.11.2015 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 125, ст..ст. 70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України до покарання вигляді штрафу виконується самостійно. Зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 23.01.2014 року по 08.05.2014 року включно.
Згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 01.04.2016 року виключено самостійне виконання покарання у вигляді штрафу. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.01.2014 року по 08.05.2014 року включно та з 06.11.2015 року по 01.04.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку 06.11.2015 року, кінець строку 09.12.2018 року. Станом на 01.09.2017 року відбута частина строку складає 2 роки 9 місяців 22 дні, не відбута частина строку 1 рік 3 місяці 8 днів.
Відповідно до характеристики Качанівської виправній колонії № 54, де ОСОБА_4 перебуває з 25.04.2016 року, в місцях позбавлення волі, остання знаходиться з 06.11.2015 року. Під час перебування у Харківській установі виконання покарань (№ 27) встановлені вимоги режиму тримання не порушувала, дисциплінарних стягнень не мала, не заохочувалась, до праці не залучалась. В Качанівській ВК № 54, за час відбування покарання порушень режиму не допускала, стягнень не має, тричі заохочувалась за виконання покладених на неї обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. За характером врівноважена, доброзичлива. З власної ініціативи виявила бажання працювати та працевлаштована в установі днювальною з погодинною формою оплати праці, до праці ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує у повному обсязі. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Вину за вироком суду у скоєному не визнала, але на даний час розкаюється, про що написала заяву-каяття від 30.06.2017 року.
Відповідно до вимог ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як витікає зі змісту вказаної статті кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у кожному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
Розв`язуючи дане клопотання, суд виходить з того, що згідно положень закону, умовно-дострокове звільнення засудженого можливе за обов`язкової і одночасної наявності для цього підстав і умов саме в їх сукупності, в тому числі - не тільки щодо фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного судом покарання, а й виправлення засудженого.
З огляду на викладене, враховуючи особу засудженої ОСОБА_4 , яка, будучи засудженою за вчинення, в тому числі, й, злочину, що відноситься до категорії тяжких, відбула частину строку покарання, яка складає 2 роки 9 місяців 22 дні, не відбута частина строку 1 рік 3 місяці 8 днів; зважаючи на її відношення до вчиненого злочину, яке змінилось лише в 30 червня 2017 року, враховуючи, що засуджена з 25.04.2016 року, знаходячись в Качанівській ВК 54, була працевлаштована лише в травні 2017 року, та, зважаючи на те, що за весь час перебування в місцях позбавлення волі з 06.11.2015 року, засуджена до 2017 року жодного разу не заохочувалась, а в 2017 році була заохочена тричі, суд дійшов висновку, що всі вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженої, стійке становлення її на шляхи виправлення, усунення з її психіки порочних нахилів, що сприяли вчиненню злочину, та одночасне прищеплення їй таких поглядів і звичок в дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Таким чином, засуджена ОСОБА_4 на даний час стає на шлях виправлення, але не довела свого виправлення, а також факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок досягнення цілей покарання в процесі його відбування, а тому, до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_4 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, слідчий суддя -
В задоволенні подання начальника державної установи «Качанівська виправна колонія № 54» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб. Для засудженої строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Суддя- ОСОБА_1