УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/3085/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження №286/3085/16-к за ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 19.08.2016 року за ст. ст. 185 ч. 3, 69, 75, 104 КК України на 25 діб арешту зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, - за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 03.03.2017 року, -
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 71 ч. 1, 72 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі 1 року 10 місяців.
Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Згідно вироку, 09 вересня 2016 року о 22 годині поблизу будинку №5 по провулку Західному в місті Овручі Житомирської області обвинувачений ОСОБА_7 умисно з корисливих спонукань з використанням викрутки проникнув у багажник автомобіля марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_9 , - набір головок з подовжувачем та ключем, плоскогубці, які належали, - на загальну суму 330 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначення покарання, - застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 45 діб арешту. Посилається на надмірну суворість призначеного покарання, неповне врахування тіх обставин, що він вину визнав повністю, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, потерпілому повернуті викрадені речі і тому тяжких наслідків не настало, характеризується по місцю навчання задовільно, має неповнолітній вік, виріс без батька.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Під час апеляційного розгляду у судовому засіданні 07.12.2017 обвинуваченим ОСОБА_7 заявлено клопотання про звільнення його від покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 03.03.2017 на підставі п. а) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» як до особи, яка на момент вчинення злочину була неповнолітньою.
Заслухавши доводи захисника та обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним 09 вересня 2016 року, будучи неповнолітнім, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не оспорюються в апеляційному порядку.
При призначенні покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст. 71 КК України, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані особу винного, який не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, його вік та стан здоровя, факт вчинення інкримінованого йому злочину під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання у виді арешту з випробуванням за попереднім вироком Овруцького районного суду від 19 серпня 2016 року, міркування потерпілого щодо покарання та обставини, що помякшують покарання, - щире каяття та вчинення злочину у неповнолітньому віці.
За своїм видом та розміром це покарання є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Тому є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про надмірну суворість призначеного покарання.
Підстав для зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Клопотання обвинуваченого про звільнення його від покарання на підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, що набрав чинності з 7 вересня 2017 року, оскільки він визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який не є тяжким або особливо тяжким, був неповнолітнім на момент вчинення цього злочину, та не відноситься до осіб, зазначених у ст. 9 цього Закону та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», до яких не застосовується амністія.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, ст. ст. 1, 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 03 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
На підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 03 березня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Судді: