22 березня 2018 року
У Х В А Л А
Іменем України
м. Харків 22 березня 2018 року
Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000953 від 01.03.2017 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євлах, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, займається діяльністю пов`язаною з торгівлею автомобілями, не одруженого, утриманців та неповнолітніх дітей не має, з середньою технічною освітою за фахом організація дорожнього руху, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу тримання під вартою без можливості внесення застави підозрюваному,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до Дзержинського районного суду з відповідним клопотанням.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 27.02. «2014» року, приблизно у 21 годин 10 хвилин, ОСОБА_4 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у кількості 4 чоловік перебували навпроти кафе «Тратория», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Науки, 19-А. В цей час поблизу вказаного кафе, на своєму автомобілі марки «КІА», д.н. НОМЕР_1 рухався потерпілий ОСОБА_7 , рухаючись поблизу вказаного кафе, ОСОБА_7 був вимушений зупинитися, оскільки на проїжджий частині знаходився автомобіль марки «Тойота Королла», д.н. НОМЕР_2 , який заважав подальшому руху потерпілого. Далі, між водієм автомобіля марки «Тойо Королла» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , та потерпілим ОСОБА_7 виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4 наніс один удар по автомобілю потерпілого ОСОБА_7 . Далі, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства який супроводжувався особливою зухвалістю. Реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи малозначний привід у вигляді виниклого конфлікту, ОСОБА_4 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, у кількості чотирьох чоловіків, які прийшли на допомогу ОСОБА_4 , відкрито нехтуючи загальноприйнятими, встановленими у суспільстві нормами поведінки демонструючи своє молодецтво, ігноруючи законні вимоги оточуючих припинити хуліганські дії протягом тривалого проміжку часу, діючи з хуліганських спонукань стали наносити чисельні удари ногами та руками в область голови та тулуба потерпілого ОСОБА_7 , загальною кількістю більше 10 ударів, чим спричинили, потерпілому ОСОБА_8 , наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з наявністю крововиливів та забійних ран на обличчі, перелом кісток носу з незначним зміщенням, клінічне виявлення струсу мозку, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 311-АУ17 від 20.03.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Крім того, в ході спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ОСОБА_4 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи з особливою зухвалістю, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не здатний чинити опір їх злочинним діям та їх кількісній перевазі, стали спричиняти пошкоджень автомобілю потерпілого ОСОБА_7 марки «КІА» д.н. НОМЕР_1 . Довівши свій хуліганський намір до кінця, задовольнившись вчиненим ОСОБА_4 разом із невстановленими особами з місця вчинення кримінальної правопорушення злочину втекли у невідомому напрямку, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду, відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи № 5578 від 03.05.2017 року на суму 7066, 62 грн.

Таким чином, як вважає орган досудового розслідування, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку по мотивам явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, скоєне групою осіб.

31.07.2017 повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

Допитом батька ОСОБА_4 , встановлено, що 15.06.2017 року, приблизне о 08.00 годині його син виїхав у невідомому напрямку та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлене.

21.09.2017 слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 ухвалено постанову про зупинення кримінального провадження у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_4 , беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та місце його знаходження на теперішній час не встановлено.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як зазначає слідчий, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, крім того постійного, офіційного джерела доходу не має, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки. Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України - окрім як тримання під вартою.

20.03.2018 підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 самостійно з`явились до суду.

В поряду ст. 190 КПК України слідчий суддя вчинив всі необхідні дії для повідомлення прокурора та призначив судове засідання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 надав клопотання про можливість розгляду вказаного клопотання за відсутності перекладача, пославшись на те, що його підзахисний є громадянином України, в маленькому віці виїхав з Азербайджану, на території України відвідував дошкільний заклад, навчався в школі та здобув освіту в технікумі на території України , тобто розуміє українську мову та не потребує послуг перекладача.

Суд, врахувавши всі обставини, оцінивши відсутність непорозумінь у спілкування з підозрюваним в судовому засіданні, який сам повідомив про відсутність необхідності участі у справі перекладача, приходить до висновку про можливість повноцінно проводити судове засідання за відсутності перекладача, без порушень національного законодавства та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Суд акцентує увагу на тому, що підозрюваний з родиною виїхав з Азербайджану коли йому було три роки. У подальшому все його навчання проходило на території України, він є громадянином України.

В судовому засіданні слідчий наполягав на задоволенні вказаного клопотання.

Прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити.

Захисник заперечував проти вказаного клопотання, надав письмові заперечення.

Підозрюваний заперечував проти вказаного клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та особу підозрюваного, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного клопотання.

Так, ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 № 648/17568/17 від 20.11.2017 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 юристом 1 класу ОСОБА_2 та надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» № 42310/04, 21 квітня 2011 року, відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови", № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007року) ".

Водночас КПК України встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Зі змісту поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що обґрунтуванням сторони обвинувачення є те, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, що лише частково відповідає дійсності, оскільки як стверджує захисник тільки останній дізнався про ухвалу суду від 20.11.2017 року у справі № 638/17568/17 щодо затримання його з метою приводу, він з адвокатом було самостійно виконано вимоги ст. 190 КПК України.

Крім того, зі змісту клопотання від 20.11.2017 року встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 01.03.2017 року за № 0000953, однак події на які вказує сторона обвинувачення відбулись ще 27.02.2014 року.

В судовому засіданні слідчий з`ясував, що в повідомленні про підозру та в клопотанні міститься описка, яка ним виправлена та ухвалена відповідна постанова про усунення описки. Суд вважає правильним дату «27 лютого 2017 року ».

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вказані факти свідчать про те, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 оголошено в розшук і відповідно до ОРС 6017083 від 07 грудня 2017 року на разі підозрюваний перебуває в розшуку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність двох ризиків, передбачених ч.1. п.3,4 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, відсутність постійного місця роботи та утриманців, не співпадіння адреси реєстрації та місця проживання, вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів достатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Беручи до уваги те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також беручи до уваги, що ОСОБА_4 , підозрюється в скоєнні злочину середньої тяжкості, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд приймаючи таке рішення зважив на те, що незважаючи на те, що місце реєстрації та місце мешкання підозрюваного не співпадають, підозрюваний повідомив про місце свого мешкання чітко та зазначив, що мешкає з батьками за адресою АДРЕСА_2 . Крім того підозрюваний повинен розуміти наслідки невиконання ухвали суду щодо обрання запобіжного заходу, повідомляючи вказані дані.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000953 від 01.03.2017 щодо ОСОБА_4 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу тримання під вартою без можливості внесення застави підозрюваному відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-заборонити відвідування місць масового скупчення людей.

Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу та постановкою ОСОБА_4 на облік покласти на начальника Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.

Строк дії ухвали до 22 травня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: