пр. № 1-кс/759/773/18
ун. № 759/2913/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського району м.Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі скаржника ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ,

ВСТАНОВИВ :

28.02.2018 року до слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України, яка є заявником у кримінальному провадженні № 0000022 відомості про яке було внесено до ЄРДР 14.02.2018 р. Вимогами скарги є постановлення ухвали про (мовою оригіналу) припинення тимчасово вилученого майна у сім`ї ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 аби виконати розпорядження уповноваженого з прав дитини ОСОБА_5 , яке він направив самому ОСОБА_6 , та проти якого і є уже відкрите кримінальне провадження № 0007312 по якому 09.02.17 р. прийнято рішення про затримання цієї особи.

В обгрунтуванні скарги ОСОБА_3 посилається на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 про відмову у задоволенні її клопотання про необхідність винесення прокурором постанови про припинення тимчасово вилученого майна у дітей сім`ї ОСОБА_4 та негайного повернення дітей у їхній дім.

Скаржник підтримує вимоги скарги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

У судове засідання прокурор не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя заслухавши скаржника, дослідивши матеріали даної справи вважає, що вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Згідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Київською місцевою прокуратурою № 8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 за заявою ОСОБА_3 відомості заяви якої було зобов`язано ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва ( ОСОБА_8 ) внести до ЄРДР. Відомості заяви були внесені 14.02.2018 р.

23.02.2018 р. ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження подала до Київської місцевої прокуратури № 8 клопотання на підставі п.1 ч.1 ст.169 КПК України про припинення тимчасово вилученого майна сім`ї ОСОБА_4

24.02.2018 р. прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Відмова мотивується відсутністю проведення таких заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасове вилучення майна, як у даному кримінальному провадженні, так і у інших кримнваьних провадженнях № 0006838 від 05.07.2016 р., № 0000005 від 12.01.2018 р., 0000468 від 19.01.2018 р., 0000018 від 25.01.2018 р. досудове розслідування у яких здійснюється за заявами ОСОБА_3 відомості яких було зобов`язано ухвалами слідчого судді внести до ЄРДР. У постанові зазначено, що у жодному із вищезазначених кримінальних проваджень органом досудового розслідування та прокурором, який здійснює повноваження процесуального керівника, жодних заходів забезпечення, передбачених ст.131 КПК України до помешкання, у якому проживали діти сім`ї ОСОБА_4 не застосовувались, будь-які постанови про обмеження права громадян щодо тимчасового вилучення майна не виносились.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, одним з видів яких є тимчасове вилучення майна. Тимчасове вилучення майна регулюється главою 16 КПК України. Порядок тимчасового вилучення майна регулюється ст.168 КПК України, яка передбачає, що вилучення майна може відбуватись безпосередньо під час затримання особи в порядку ст.ст.207,208 КПК України, або ж під час огляду, або обшуку. Припинення тимчасового вилучення майна регулюється ст.168 КПК України.

Таким чином, для того, щоб тимчасово вилучене майно було повернуто, воно повинно бути вилученим у вищезазначених випадках (під час затримання особи, під час огляду, під час обшуку).

Скаржником не надається доказів тимчасового вилучення майна, а також не надається будь-яких посилань на такі докази, які б свідчили, що в межах кримінального провадження № 0000022 проводились такі запобіжні заходи.

Як слідує зі змісту вищезазначеної постанови прокурора про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , органом досудового розслідування жодних заходів забезпечення кримінального провадження як у даному кримінальному провадженні, так і у інших кримінальних провадженнях , що пов`язані з майном сім`ї ОСОБА_4 , не проводилось.

Слід роз`яснити скаржнику, що не є тимчасовим вилученням майна, в розумінні КПК України, позбавлення власників майна будь-яким іншим шляхом (тобто шляхом не передбаченим КПК України) їх власності, у тому числі і житла, що і було підставою для звернення ОСОБА_3 до правоохороннних органів за захистом прав таких осіб.

Слід також зазначити, що право оскарження за п.7 ч.1 ст.303 КПК України стосується лише відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій. Слідчими діями в розумінні глави 20 КПК України є : допит, пред`явлення особи для впізнання, пред`явлення речей до впізнання, пред`явлення трупа для впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння особи, обшук, огляд, огляд трупа, огляд трупа, пов`язаного з ексгумацією, освідування особи, слідчий експеримент, проведення експертизи та негласні слідчі дії. Повернення тимчасово вилученного майна не є слідчою дією, а заходом забезпечення кримінального провадження, а відмова прокурора у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна не може бути оскаржена в рамках п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення прокурора Київської місцевої прокуратури № 8, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1