Справа № 199/8898/17
УХВАЛА
15.12.2017

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, що має вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого в ПАТ «Дніпрометиз» на посаді «терміст», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
якому 19.01.2017 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2017 слідчий СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , почув шум в квартирі розташованій поверхом вище на 7-му поверсі, а саме у квартирі АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_4 піднявся на 7-ий поверх свого під`їзду, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_2 , де між ними виник словесний конфлікт. В цей момент, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, 02.10.2016, приблизно о 20 годині 05 хвилин, продовжуючи перебувати на 7-му поверсі біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 діючи умисно, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_8 , наніс останньому 1 удар своєю лівою рукою стиснутою у кулак в область обличчя потерпілого праворуч, а саме в область правого ока. Потім, ОСОБА_4 не зупиняючись на досягнутому, завдав ще один удар своєю правою рукою стиснутою у кулак, в область тулуба з лівої сторони ОСОБА_8 при цьому останній не втримав рівновагу та з висоти власного зросту впав спиною на бетонне покриття підлоги.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 4646е від 22.12.2016, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії, гіфами, травматичного мідріазу правого ока, синця та забійної рани верхньої повіки правого ока, субкон`юнктивального крововиливу правого ока; перелому задньої стінки правої гайморової пазухи, нижньої стінки правої орбіти, правобічного обмеженого гемосинусу гайморової пазухи, правостороннього етмоідіту.
Враховуючи локалізацію виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися не менш як від 1-ї механічної дії - відносяться за своїм характером до тілесних ушкоджень середньої ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.122 КК України.

06.10.2016 даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, правова кваліфікація ч. 1 ст. 122 КК України.
ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України 19.01.2017.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти пред`явленої підозри та задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що при дачі показів на нього в райвідділу поліції чинився тиск з боку прокурора Ушакова та слідчого Свистуна, останніми вимагалися кошти з нього для закриття справи. Крім того, були погрози з боку зазначених слідчого та прокурора і не надавався адвокат. В подальшому він відмовився від дачі показів за ст.63 Конституції України і не визнавав своєї вини у пред`явленій підозрі.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання, оскільки ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України не обґрунтовані, не підтверджуються належними доказами та взагалі відсутні. Майже рік запобіжний захід ОСОБА_4 не продовжувався, останній завжди з`являвся на виклики слідчого та прокурора, а відтак просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним у задоволені клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, клопотання та матеріали, надані слідчим ОСОБА_3 , не містять доказів, які би обґрунтовували необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме: слідчий належними доказами не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , внаслідок яких необхідно застосувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України; формально зазначивши в клопотанні про існування ризиків, передбачених п.п.1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий і прокурор в судовому засіданні обґрунтовано не довели про наявність достатніх підстав вважати, що дійсно існує хоча б один із зазначених слідчим ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і не навели належних доказів, які обґрунтовують існування таких ризиків.

Крім того, на момент розгляду клопотання слідчому судді не надані матеріали, передбачені ст. 178 КПК України, які б надавали можливість оцінити в сукупності обставини щодо міцності соціальних зв`язків ОСОБА_4 в місці його постійного проживання, репутації підозрюваного, враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, місце роботи.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 відмовити.
Копію ухвали слідчого судді із викладом резолютивної частини видати учасникам процесу негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 18 грудня 2017 року о 09-00 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1