ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № № 0000254 від 10.02.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянка України, що має вищу освіту, розлучена, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , 2008 р.н., неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не працевлаштована, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-02.11.2016 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-28.03.2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185,71 КК України до покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі;

-25.07.2017 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі;

-04.10.2017 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 71 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Звільнена від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році». Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року вирок змінено та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Звільнена від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»,

обвинуваченої за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 09.02.2018 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, перебуваючи у торгівельному залі магазину «Варус №39», розташованому у ТРЦ «Мельниця» за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 9-А, який належить ТОВ «Омега», побачила на торговому стелажі у відділі з горілчаними напоями пляшку бренді «ST-Remy ХО» об`ємом 0,5 л, яку вона визначила як предмет свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, заволоділа майном, що належить ТОВ «Омега», а саме пляшкою бренді «ST-Remy ХО» об`ємом 0,5 л, вартістю 322 грн. 34 копійки, яку заховала у свою сумку.

Після чого, ОСОБА_4 пройшла крізь зону касового контролю разом з товаром, за який не розрахувалася. В той же час, після перетинання касової зони, остання була затримана охоронцем супермаркету «Варус-39» з викраденим майном.

Таким чином, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки відразу була затримана охоронцем та не змогла розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , ТОВ «Омега» могло бути завдано матеріальну шкоду на загальну суму 322 грн. 34 коп.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялась і пояснила, що в лютого 2018 року перебуваючи в магазині «Варус», розташованому в ТРЦ «Мельниця», що розташований у м. Дніпро з торгових стелажів взяла пляшку бренді, об`ємом 0,5 л. та сховала її до своєї сумки, після чого пройшла через зону касового контролю та хотіла вийти з магазину не розрахувавшись, однак не змогла довести свої злочинні дії до кінця, оскільки була зупинена охоронцем магазину.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки вона своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, те, що вона має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, а саме щире каяття, що передбачено ст. 66 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваної, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, а також обставини справи (предмет злочину), суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , без відбування основного покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим, суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченої відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:

- пляшку бренді «ST-Remy ХО» об`ємом 0,5 л, яка передана на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 повернути ТОВ «Омега»;
- СD-R диск з відеозаписом з камер спостереження приміщення магазину «Варус №39» за 09.02.2018 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000254 від 10.02.2018 року у прокурора зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000254 від 10.02.2018 року у прокурора.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати за проведенняекспертизи у справі в розмірі 170 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1