Справа №490/994/18 21.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2018 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левантівка, Красноокнянського
району, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 348 КК України.
-- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без права внесення застави
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Провадження: № 11-сс/784/98/18 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Стверджує, що підстав для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.
Твердить, що суд не з`ясував, чому не проведено огляд речей у підозрюваного.
Зазначає, що вчинення підозрюваним злочинів не доведено.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в наступному.
07.02.2018р. близько 20 год. 00 хв. у ОСОБА_6 , ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , виник злочинний намір на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення крадіжки з офісу ПАТ «Радсад», розташованого в с. Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, вул. Миру,1.
08.02.2018 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі марки «Мерседес» під керуванням ОСОБА_10 прибули з м. Одеси до буд. АДРЕСА_2 , з метою візуальної перевірки наявності в ній працівників підприємства або охорони та подальшого проникнення до будівлі.
За досягнутою домовленістю між собою, ОСОБА_10 зупинив автомобіль неподалік будівлі та залишився в ньому чекати, а ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , попрямували до будинку АДРЕСА_2 . Візуально переконавшись у відсутності осіб у приміщенні, діючи умисно, реалізуючи раніше виниклий намір, направлений на заволодіння чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, шляхом віджиму замка пошкодили вхідні двері, після чого ОСОБА_6 отримавши доступ увійшов до приміщення будівлі, а ОСОБА_9 залишився чекати біля входу у приміщення.
Перебуваючи в кабінеті приміщення «Радсад», ОСОБА_6 викрав з нього касовий апарат і внаслідок спрацювання сигналізації, ОСОБА_6 покинув приміщення та разом з ОСОБА_9 направились до автомобіля, де їх чехав ОСОБА_10 . Сівши до автомобіля ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 із викраденим касовим апаратом з місця вчинення злочину зникли.
Крім того, 08.02.2018р. близько 14 00 ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 прямуючи на автомобілі «Мерседес» на автодорозі «Одеса-Мелитополь-Новоозавськ» були зупинені працівниками патрульної поліції.
У той час, у ОСОБА_9 , при собі був пістолет, який за попередньою домовленістю, з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перед вчиненням злочину, взяв с собою, на випадок застосування, у разі необхідності під час вчинення, запланованої крадіжки, у разі виявлення останніх на місця злочину або їх затримання.
Розуміючи суспільну небезпеку та можливість вбивства співробітника поліції, і свідомо допускаючи це, з метою реалізації раптово виниклого наміру, направленого на вбивство працівника правоохоронного органу, ОСОБА_9 який перебував на передньому сидінні, відчинив двері автомобіля та здійснив постріл з вищевказаного пістолета у бік оперуповноваженого СКП Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській областіу ОСОБА_11 , який перебував у безпосередній близькості до ОСОБА_9 .
Постріл зроблений ОСОБА_9 , був невлучним, проте бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, перезарядивши пістолет, здійснив повторний постріл у бік працівника поліції.
Після чого, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були затримані працівниками поліції, що позбавило їх можливості довести свій злочинний намір до кінця.
09.02.2018р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Цього ж дня слідчим СВ Миколаївського районного відділення поліції Очаківського відділу подліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 направлено клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не забезпечить належної його поведінки в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Так, належним чином та з достатньою повнотою досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання відносно ОСОБА_16 такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Є правильним висновок слідчого судді про те, що надані прокурором докази, зокрема, протоколи прийнятя заяв про вчинення злочину; протоколи допиту потерпілого та свідків , протоколи огляду місця події на даний час доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_16 злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 348 КК України. Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаних злочинах.
З огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років та особливого тяжкого злочину за який передбачено покарання у до від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 183 КПК України стосовно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив два злочини, один з яких є тяжким, а інший особливо тяжким, не має постійного місця роботи , постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків.
Окрім того, підозрюваний не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.
Вищезазначене вказує на те, що дійсно існують ризики того, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд першої інстанції обгрунтовано, відповідно до приписів ч.4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності підстав та ризиків для застосування виняткового запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Окрім того, твердження захисника відносно того, що участь підозрюваного ОСОБА_6 у вчинені злочинів недоведена, є передчасними.
Так, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Питання щодо винності чи не винності у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішується під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Отже, Апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення.
З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2018 року, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: