Справа № 152/794/17
Провадження №11-кп/772/1287/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_6 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 23.11.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ст.70 КК України до покарання за цим вироком шляхом часткового складання приєднано покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.11.2016 року і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік і покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
На підставі ч.2 ст.20 КК України застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку АР Крим Бахчисарайського району села Танкове, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одружену, громадянку України, не працюючу, раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік і покладено на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в :
На початку вересня 2016 року біля 12 години 00 хвилин ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли на територію домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву скоби навісного замка, проникли до підвального приміщення домогосподарства, де умисно, таємно, з корисливих мотивів скоїли крадіжку пральної машини «Десна», вартістю 400 грн, яку винесли на подвір`я домогосподарства ОСОБА_10 . Після чого продовжуючи свої діяння, поєднані єдиним злочинним наміром, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 відкривши двері будинку, які були зав`язані мотузкою, проникли в середину приміщення, де усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрали із кімнати будинку магнітофон « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вартість якого складає 180 грн, який ОСОБА_7 також виніс на подвір`я домогосподарства ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 занесли до свого домогосподарства пральну машину «Десна», після чого ОСОБА_7 повернувся до домогосподарства ОСОБА_10 та забрав викрадений раніше магнітофон «Pаnasоnic».
Своїми діями ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 580 гривень.
Крім того, на початку вересня 2016 року у вечірній час ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, прийшли на територію домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття металевої защіпки проникли до підвального приміщення домогосподарства де умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів скоїли крадіжку пластмасової каністри ємкістю 20 літрів, яка була наповнена дизельним паливом у кількості 20 літрів, вартість якого складає 18,49 грн. за одну літру на загальну суму 369,8 грн., яку ОСОБА_7 переніс до свого домогосподарства. Після чого продовжуючи свої діяння, поєднані єдиним злочинним наміром ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 перебуваючи в підвальному приміщенні домогосподарства ОСОБА_10 викрали консервацію, яку склали у сумки, а саме: трьох скляних банок, заповнених консервованими помідорами, ємкістю по 3 літракожна, вартістю 24 грн за кожну, на загальну суму 72 грн, три скляних банки консервованих огірків ємкістю по 3 літра вартість яких складає 18 грн за кожну, на загальну суму 54 грн. у одну сумку, та в іншу склали шість скляних банок із компотом ємкістю по 3 літракожна, вартістю по 17 грн. за одну, на загальну суму 102 грн., після чого віднесли викрадене до свого домогосподарства. Маючи єдиний умисел, знову повернулись до домогосподарства ОСОБА_10 , де продовжуючи свої злочині дії склали у сумки 8 скляних банок із компотом ємкістю по три літра кожна, вартість яких складає по 17 грн. за кожну, на загальну суму 136 грн, які також віднесли до свого домогосподарства. Викраденим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 733,8 гривень.
Окрім того, 15.10.2016 року в обідню пору доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов на території домоволодіння ОСОБА_11 , що розташоване в АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття віконного скла проник до приміщення будинку, де умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів скоїв крадіжку належного ОСОБА_11 бувшого у використанні телевізійного тюнера супутникового телебачення «Digital satellit ereceiver 4100 C» вартістю 400 грн. Після чого ОСОБА_7 залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок чого ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 400 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_7 , 25.10.2016 року в обідню пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_12 , що розташоване в АДРЕСА_4 , де усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття дверей проник до приміщення гаража, де умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів скоїв крадіжку належної ОСОБА_12 бувшої у використанні бензинової паяльної лампи, ємністю 2 літри вартістю 250 грн., після чого ОСОБА_7 залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок чого ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 250 гривень.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_6 не оспорюючи правильності кваліфікацій вчинених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та доведеність їх винуватості, вважає, що вирок Шаргородського районного суду від 07.08.2017 року є незаконним, який підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_7 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить у резолютивній частині оскаржуваного вироку вказати на звільнення ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання, призначеного за ч.3 ст.185 КК України, з випробуванням та іспитовим строком. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.11.2016 року остаточне покарання йому визначити у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
На підставі ч.2 ст.20 КК України застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В решті просить залишити вирок без змін.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.11.2016 року за ч.3 ст.185 КК України, з іспитовим строком. Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_7 засуджено вироком Шаргородського районного суду від 07.08.2017 року за ч.3 ст.185 КК України вчинено ним у вересні-жовтні 2016 року, тобто до ухвалення попереднього вироку. Вироком Шаргородського районного суду від 07.08.2017 року ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, фактично призначено покарання у виді реального позбавлення волі.
Суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку вірно призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, проте у резолютивній частині вироку не зазначив про звільнення обвинуваченого від відбування покарання за ч.3 ст.185 КК України з іспитовим строком, чим допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.
Учасники провадження будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, клопотання про відкладення судового розгляду не надсилали.
Перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_6 слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Шаргородського районного суду від 23.11.2016 року за ч.3 ст.185 КК України, ст.ст.75,76 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.

Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_7 засуджено вироком Шаргородського районного суду від 07.08.2017 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, вчиненого ним у вересні-жовтні 2016 року, тобто до ухвалення попереднього вироку.

Суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного вироку дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, проте у резолютивній його частині не зазначив про звільнення обвинуваченого від відбування покарання за ч.3 ст.185 КК України з іспитовим строком, а тому не застосував закон, який підлягав застосуванню, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_6 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, вирок суду першої інстанції слід змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання -змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2016 року остаточне покарання ОСОБА_7 визначити у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

На підставі ч.2 ст.20 КК України застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом