справа № 557/233/17
У Х В А Л А
27 вересня 2017 року м. Корець
Колегія суддів Корецького районного суду Рівненської області
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
На розгляді Корецького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 жовтня 2016 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово був продовженим. Ухвалою колегії суддів Корецького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 діб до 07 жовтня 2017 року.
В судовому засіданні судом поставлено питання на обговорення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, обґрунтовуючи це тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання та продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зникли. Зазначив, що обвинувачений може залишити територію України, щоб уникнути покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що немає підстав для продовження йому строку тримання під вартою, оскільки прокурором не заявлено жодних законних підстав, передбачених нормами КПК України для їх застосування.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Суд, розглядаючи питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 приходить до висновку про необхіність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 діб, з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За змістом ч.3 ст.199 КПК України, підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, так як санкція цієї статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи.
Суд вважає, що ступінь ризиків, передбачені статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даний час не зменшились. Зокрема, обвинувачений може переховуватися від суду або ж залишити територію України, вчинити новий злочин, відсутні докази на підтвердження наявності в нього настільки міцних соціальних зв`язків, які стримували б його від намірів переховуватися від суду.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 є тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такими обставинами є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину і суспільний резонанс, а також те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_7 є злочином проти основ національної безпеки України та військовим злочином, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Разом із цим, суд враховує, що відповідно до положень ч.5 ст.176 КПК України до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України, більш м`які запобіжні заходи (у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту та застави) застосовані бути не можуть і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду, а тому клопотання захисника-адвоката про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.93, 197, 331, 350, 369, 372 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Захиснику-адвокату ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 25 листопада 2017 року 17 год. 10 хв.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3