АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1337/17 Справа № 191/1113/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року про відмову в задоволенні його клопотання про застосування вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

встановила:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України та зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу затримання засудженого.

Затримання ОСОБА_7 відбулося 23 січня 2017 року на підставі протоколу про його затримання.

Як слідує з пояснень представника СВК № 94, інших кримінальних проваджень щодо ОСОБА_7 немає, тому строк попереднього ув`язнення останнього відсутній.

Засуджений не погодився з рішенням суду. В своїй скарзі просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що для осіб, яким призначено покарання згідно ст. 71 КК України та приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, фактично його відбування, являється попереднім ув`язненням за останнім вироком. Тому, на його думку, він є особою, до якої можуть бути застосовані вимоги ч. 5 ст. 72 КК України.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Просила залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року в статтю 72 КК України були внесені зміни, що стосуються зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Згідно до вказаної норми, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 00003116 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його затримання. Вирок суду набрав законної сили 07 грудня 2016 року.

Згідно протоколу затримання особи, на виконання вироку від 07 листопада 2016 року, ОСОБА_7 було затримано 23 січня 2017 року.

Вбачається, що засуджений ОСОБА_7 не перебував під вартою до ухвалення вироку від 27 листопада 2016 року, і лише в порядку виконання вироку, після набрання ним законної сили ОСОБА_7 було затримано 23 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 ч. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Оскільки у кримінальному провадженні № 00003116 щодо ОСОБА_7 відсутній строк попереднього ув`язнення, підстав для застосування вимог ч. 5 ст. 72 КК України до нього - немає.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього підстав, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України та зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання - без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4