МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
17 квітня 2018 року Справа №370/917/18

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участую прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінальне провадження №001015 від 05.11.2017 року за яким обвинувачується
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Гавронщина Макарівського району Київської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :
До Макарівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №001015 від 05.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні просили повернути обвинувальний акт прокурору через невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, а саме неконкретного обвинувачення, що позбавляє належного права на захист.

Прокурор вважає клопотання захисту необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому його неявка не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Формулювання обвинувачення повинно складатися із обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, мету його вчинення, діяння (дія чи бездіяльність) особи, наслідки від таких дій, причинний зв`язок між діями та відповідними наслідками, що настали а також обставини, що впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім того, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК). У Кримінальному процесуальному кодексі України також зазначається, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України). А в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. практика Суду визнається джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що 04.11.2017 року, близько 21 години, більш точного часу не встановлено, він з метою придбання самогону, прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване у АДРЕСА_2 . Увійшовши до веранди будинку з дозволу ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , попросив останнього дати йому в борг пляшку горілки, на що ОСОБА_7 , погодився та пішов до комори наливати горілку, ОСОБА_4 , в свою чергу пішов за ним. Наливши горілку у пляшку, ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_4 , налив горілку і в чарку, яку останній відразу випив. Після цього ОСОБА_7 , почав ображати ОСОБА_4 , нецензурними словами, мотивуючи це тим, що останній пізно прийшов, не дає йому відпочивати, та щоб скоріше виходив з його будинку, при цьому він рухався від комори, через кухню, в напрямку виходу з будинку, а ОСОБА_4 , йшов слідом за ним.

ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в кухні, у відповідь на образи з боку ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та з мотивів помсти на образи з боку ОСОБА_7 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, умисно наніс ОСОБА_7 , удари руками та ногами в особливо важливі життєві органи - в голову та в грудну клітину, в результаті яких заподіяв, згідно з висновком судово-медичної експертизи тяжкі тілесні ушкодження, ведучими з яких є закрита травма грудної клітки, внаслідок якої в подальшому наступила смерть потерпілого ОСОБА_7 , на місці події.
Суд вважає, що у даному кримінальному провадженні, формулювання обвинувачення не є конкретним, оскільки не конкретизує об`єктивну сторону інкримінованого злочину, а саме, спосіб нанесення ударів, їх кількість, наслідки від таких дій, причинний зв`язок між діями та відповідними наслідками, що настали. Також формулювання обвинувачення не містить часу та місця вчинення дій, які інкримінуються обвинуваченому.
Відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Судом звертається увага на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду.
Також чинний КПК України не ставить в залежність відповідність обвинувального акту вимогам закону від можливості їх виправлення процесуальних порушень в подальшому, в ході судового розгляду, наприклад шляхом зміни прокурором обвинувачення на підставі ст. 338 КПК України, оскільки така зміна обвинувачення можлива лише при встановленні в ході судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Вказані вище недоліки свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та не можуть бути усунуті у іншому порядку, а ніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.

Також згідно зі ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів повинен містити в тому числі номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. Всупереч вимогам вказаної норми реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про час проведення деяких процесуальних дій, а лише про дату, а деякі дати є некоректними, наприклад, дата повідомлення ОСОБА_4 , про завершення досудового розслідування 05.11.2018 року, яка ще не настала.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 315, 372, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №001015 від 05.11.2017 року за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повернути прокурору, який його направив до суду для усунення недоліків та приведення обвинувального акту та доданих до нього документів у відповідність до КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали був складений у межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та проголошений 17.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_1