Справа № 175/1169/17
Провадження № 1-кп/175/76/17
Вирок

Іменем України

24 квітня 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002969 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.04.2010 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисний злочин проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 12 грудня 2016 року близько 18.30 години ОСОБА_5 разом із встановленою особою, відносно якої судом матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком (далі встановлена особа), розпивав спиртні напої неподалік магазину «Продукти» по вул. Зеленій (до перейменування вул. Леніна) у с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де до встановленої особи підійшли неповнолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та попросили купити їм пива, на що встановлена особа дала згоду. Після того, як ОСОБА_8 передав встановленій особі грошові кошти, той придбав 2 пляшки пива об`ємом 2,5 літри кожна, одну з яких віддав неповнолітнім, а іншу залишив собі.

Цього ж дня приблизно о 19.00 годині, побачивши, що ОСОБА_8 і

ОСОБА_9 йдуть від магазину, встановлена особа, достовірно знаючи, що в останніх є грошові кошти, запропонував ОСОБА_10 відкрито заволодіти чужим майном, з чим останній погодився, і таким чином, вступив у злочинну змову на вчинення грабежу у групі осіб.

Переслідуючи ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , обвинувачений з встановленою особою дійшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , і переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, у групі осіб ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_11 і збив останнього з ніг, після чого сів зверху та наніс йому не менше 3 ударів кулаком правої руки в область обличчя.

У цей же час встановлена особа намагався спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_13 , однак останній втік, після чого він підійшов до ОСОБА_11 , який лежав на землі та закривав обличчя руками, і умисно наніс йому не менше 8 ударів ногами в область голови та рук.

В результаті спільних умисних дій ОСОБА_14 з встановленою особою неповнолітньому потерпілому ОСОБА_15 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді 3-х саден на кінчику носа з переходом на ліве крило носу, на правому крилі носу та у правій лобно-скроневій області волосистої частини голови, а також крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи у групі з встановленою особою, який скориставшись тим, що ОСОБА_8 лежить на землі та не може чинити опір у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, почав вимагати у останнього грошові кошти та мобільний телефон, на що ОСОБА_8 дістав із кишені одягнутої на ньому куртки грошові кошти в сумі 113 грн. і передав їх встановленій особі.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи в групі осіб, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, відкрито заволодів грошовими коштами у вказаному розмірі та зник із місця вчинення злочину разом із встановленою особою.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнав частково та пояснив, що у грудні 2016 року приблизно о 18.00-19.00 годині він із ОСОБА_16 вживав алкогольні напої поблизу магазину у центрі с. Балівка. В цей час неповнолітні ОСОБА_8 і ОСОБА_9 покликали ОСОБА_17 і попросили останнього купити їм пива та цигарок, на що ОСОБА_18 погодився. Коли ОСОБА_19 повернувся з магазину, вони удвох випили ще пляшку пива, яку ОСОБА_18 взяв за те, що купив хлопцям алкоголь та цигарки. Після того, як ОСОБА_8 і ОСОБА_9 почали йти у напрямку від магазину, ОСОБА_19 запропонував йому забрати у хлопців пляшку пива. Наздогнавши неповнолітніх поблизу пустиря, він одразу ударив ОСОБА_11 один раз рукою в область голови, від чого той впав, після чого наніс ще один удар ногою в область рук. В цей час ОСОБА_19 хотів вдарити ОСОБА_12 , проте той втік, після чого ОСОБА_18 підійшов до потерпілого та наніс один чи два удари ногою в область обличчя. Далі він забрав пляшку пива, 2 пачки сухариків і пачку насіння, а ОСОБА_19 забрав гроші в сумі 100 грн., які ОСОБА_8 витяг з кишені. Після цих подій вони повернулися до магазину продовжувати пити пиво, куди у подальшому під`їхали сусіди ОСОБА_11 та почали з`ясовувати причини конфлікту. У скоєному щиросердно кається, за час утримання у слідчому ізоляторі зробив висновки щодо зміни своєї поведінки, обіцяє більше не вчиняти злочини та просить суворо не карати.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні повідомив, що 12.12.2016 року ввечері він із товаришем ОСОБА_20 знаходився біля магазину у с. Балівка. В цей час до них спочатку підійшов ОСОБА_19 і попросив цигарок, на що вони пояснили, що цигарок у них немає. Згодом до них підійшов ОСОБА_5 та привітався. Оскільки неповнолітнім тютюнові вироби не продають, він дав ОСОБА_21 20 грн. і той приніс із магазину пачку цигарок. Далі він дав ОСОБА_22 50 грн., щоб той купив дві пляшки пива одну йому з ОСОБА_23 , а іншу собі та ОСОБА_24 . Після цього вони попрощалися та пішли удвох з ОСОБА_20 у напрямку дому їх товариша. В районі пустиря він помітив, що ОСОБА_19 і ОСОБА_5 біжать слідом за ними, на що вони зупинилися. В цей час ОСОБА_5 своїм тілом звалив його на землю, сів зверху та наніс рукою 3-4 удари в область голови, після чого обвинувачений підвівся, а він від болю лишився лежати. Потім підбіг ОСОБА_19 і разом із ОСОБА_25 почали бити його ногами по голові та тулубу. Під час побиття ОСОБА_19 наніс йому приблизно 5 ударів ногами в область голови, а ОСОБА_5 приставляв до його шиї, як йому здалося, зворотною стороною ніж і вимагав гроші та мобільний телефон, після чого його перевернув і удвох з ОСОБА_16 ногами наніс ще 6-8 ударів. Оскільки в нього не було телефону, він віддав ОСОБА_10 і ОСОБА_21 усі свої гроші в сумі 113 грн. і кривдники пішли у невідомому напрямку, а він, отямившись, пішов у напрямку дому та попросив допомоги у своїх сусідів.

Показаннями законного представника ОСОБА_26 , яка у судовому засіданні повідомила, що про всі обставини побиття її сина ОСОБА_6 їй нічого конкретного не розповідали, щоб не хвилювати. Через тиждень після цих подій вона побачила на тілі сина синці та садна в області обличчя та рук. Цивільний позов не заявлятиме та просить призначити покарання на розсуд суду.

Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , який надав у суді показання, аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_11 , і крім того доповнив, що коли нападники їх наздогнали, ОСОБА_5 повалив ОСОБА_11 на землю, сів зверху та наносив удари, а ОСОБА_19 наніс йому декілька ударів кулаком по обличчю, від чого він упав. Потім ОСОБА_19 наніс йому ще декілька ударів ногами в область тулубу, після чого йому вдалося втекти, а коли приблизно через 10 хвилин він повернувся, на місці бійки вже нікого не було.

Матеріалами кримінального провадження № 0002969, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.12.2016 року, зареєстрованим у той же день в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 14697, у якій ОСОБА_27 просить прийняти міри до невідомих, які 12.12.2016 року близько 18.05 години в районі 150 м від будинку АДРЕСА_3 спричинили фізичний біль, заволоділи грошовими коштами у розмірі приблизно 100 грн. і погрожували фізичною розправою його пасинку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.к.п.6);

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.02.2017 року, згідно якого неповнолітній свідок ОСОБА_7 упізнав серед інших осіб ОСОБА_14 , який 12.12.2016 року наносив тілесні ушкодження ОСОБА_15 (а.к.п.35-36);

- висновком експерта № 506е від 20-21 лютого 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 3-х саден: на кінчику носа з переходом на ліве крило носу, на правому крилі носу та у правій лобно-скроневій області волосистої частини голови, а також крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Можливо сказати, що ці тілесні ушкодження спричинені незадовго до надходження на стаціонарне лікування, можливо і в термін, на який вказує потерпілий і слідчий у постанові, від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями (а.к.п.51-53);

- протоколами проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_11 і ОСОБА_14 від 20 лютого та 31 березня 2017 року та відеозаписами цих слідчих дій, із яких убачається, що зазначені особи у присутності понятих розповіли про обставини події, яка мала місце 12.12.2016 року (а.к.п.54-56,92-93,94);
- висновком експерта № 507е від 20-21 лютого 2017 року, з якого убачається, що локалізація та характер виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень на обличчі не суперечать механізму їх спричинення, на який указує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю (а.к.п.61-62).
Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини у п.65 рішення по справі «Коробов проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті в редакції від 31 березня 2017 року було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять (аркуш судового провадження 139).

Доводи ОСОБА_14 про нанесення меншої кількості ударів потерпілому, спростовуються послідовними показаннями неповнолітніх ОСОБА_11 і свідка ОСОБА_12 , які суд розцінює як об`єктивні, не маючі на меті обмовити обвинуваченого.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_14 , - двічі притягався до кримінальної відповідальності, має одну незняту та непогашену судимість за умисний корисливий злочин проти власності, задовільно характеризується за місцем реєстрації, зі слів до затримання фактично працював, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують його покарання, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_14 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України та п.19 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів і їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно й їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини 4 статті 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

З огляду на ці положення законодавства та враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_14 за ознакою повторності, яка передбачена ч.2 ст.186 КК України, суд не визнає рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, як про це помилково зазначено у обвинувальному акті.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_14 , який вчинив тяжкий злочин, не відбувши покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2010 року, що свідчить про його небажання виправлятися, суд вважає за необхідне призначити реальне покарання у виді позбавлення волі за правилами ст.71 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час досудового розслідування ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24.04.2017 року, а з 16.06.2017 року обвинувачений перебуває під вартою, оскільки його було затримано у зв`язку з виконанням вироку Дніпропетровського районного суду від 27.04.2010 року (а.с.п.59).

Законний представник потерпілого ОСОБА_26 цивільний позов не заявляла і претензій до обвинуваченого не має, про що вона зазначила у своїх заявах від 23 травня і 25 липня 2017 року (а.с.п.48,71).

Витрати за залучення експерта стороною обвинувачення не заявлялися.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2010 року і остаточно, за сукупністю вироків, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Строк покарання обчислювати з 24 квітня 2018 року і у строк покарання зарахувати час попереднього ув`язнення по протоколу затримання, складеному в порядку ст.115 КПК України 1960 року, тобто з 03 по 04 вересня 2009 року, а також відбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2010 року, тобто з 16 червня 2017 року по 23 квітня 2018 року включно.

До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_4 у Дніпровській установі виконання покарань № 4 УДПС України в Дніпропетровській області.

Карту пам`яті «micro SD Kingston» із відеозаписами слідчих дій за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_4 і потерпілого ОСОБА_6 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0002969 в опечатаному конверті на 96 аркуші.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1