Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника- адвоката ОСОБА_6 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2016 р. у кримінальному провадженні №0000100 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимого: 29.12.2014 р. Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вересневе Рівненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.3 ст.185 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_8

захисників- адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених- ОСОБА_5 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2016 р. ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; ОСОБА_7 засуджений: за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки згідно ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 12 лютого 2016 року в період часу з 23:00 год. по 23:50 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замка на вікні, незаконно проникли до церковної лавки Свято-Миколаївського храму Української православної церкви, яка розташована на території джерела св. Миколая по вул. Млинова в с. Гільча Перша Здолбунівського району Рівненської області, звідки таємно викрали: сто шість іконок, вартістю 7,00 грн. за одну, загальною вартістю 742,00 грн., три ікони, вартістю 120,00 грн. за одну, загальною вартістю 360,00 грн., ікону, вартістю 15,00 грн., пару ікон, вартістю 220,00 грн., пару ікон, вартістю 230,00 грн., пару ікон, вартістю 240,00 грн., сім хрестиків на нитці, вартістю 12,00 грн. за один, загальною вартістю 84,00 грн., два хрестики з ланцюжком, вартістю 12,00 грн. за один, загальною вартістю 24,00 грн., шістдесят п`ять хрестиків з ланцюжком, вартістю 3,40 грн. за один, загальною вартістю 221,00 грн., вісім церковних чоток, вартістю 15,00 грн. за одні, загальною вартістю 120,00 грн., сорок вісім воскових свічок, вартістю 3,00 грн. за одну, загальною вартістю 144,00 грн., сорок дев`ять ладанок з іконою, вартістю 10,00 грн. за одну, загальною вартістю 490,00 грн., три рушники, вартістю 15,00 грн. за один, загальною вартістю 45,00 грн., сімдесят вісім ниток до хрестика, вартістю 1,00 грн. за одну, загальною вартістю 78,00 грн., підсвічник, вартістю 20,00 грн., сто чотирнадцять кілець, вартістю 15,00 грн. за одне, загальною вартістю 1710,00 грн., набір «Ієрусалим», вартістю 25,00 грн., набір «Казанської Божої Матері», вартістю 20,00 грн., десять ланцюжків, вартістю 12,00 грн. за один, загальною вартістю 120,00 грн., одинадцять підвісок, вартістю 17,00 грн. за одну, загальною вартістю 187,00 грн., п`ять браслетів у вигляді ікон, вартістю 12,00 грн. за один, загальною вартістю 60,00 грн., браслет у вигляді ікон, вартістю 15,00 грн., шістнадцять банок меду ємкістю по 0,5 л кожна, вартістю 55,00 грн. за одну, загальною вартістю 240,00 грн., банку меду ємкістю 1 л, вартістю 230,00 грн., десять шматків прополісу, вартістю 20,00 грн. за один, загальною вартістю 200,00 грн., вісім шматків прополісу, вартістю 25,00 грн. за один, загальною вартістю 200,00 грн., сім шматків прополісу, вартістю 30,00 грн. за один, загальною вартістю 210,00 грн., дванадцять шматків прополісу, вартістю 35,00 грн. за один, загальною вартістю 420,00 грн., три шматки прополісу, вартістю 50,00 грн. за один, загальною вартістю 150,00 грн., два шматки прополісу, вартістю 55,00 грн. за один, загальною вартістю 110,00 грн., шматок прополісу, вартістю 60,00 грн., шматок прополісу, вартістю 100,00 грн., 9 м кабелю «ASxSH 4x16», вартістю 12,00 грн. за 1 м, загальною вартістю 108,00 грн., два цинкові відра, ємкістю по 20 л. кожне, вартістю 40,00 грн. за одне, загальною вартістю 80,00 грн., дві розетки, вартістю 15,00 грн. за одну, загальною вартістю 30,00 грн., два патрони до електролічильника, вартістю 10,00 грн. за один, загальною вартістю 20,00 грн., вмикач, вартістю 15,00 грн., спіральну лампочку, вартістю 2,50 грн., керамічну вазу висотою 30 см, вартістю 50,00 грн., керамічну вазу висотою 19 см, вартістю 30,00 грн., хрест для звершення богослужіння, скриньку для пожертв та гроші в сумі 1618,00 грн., чим спричинили для громади Свято-Миколаївської парафії Української православної церкви майнову шкоду на загальну суму 9043,50 грн.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- захисник- адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить вирок суду щодо ОСОБА_5 скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вказує, що покази ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні не є належними та допустимими доказами, оскільки вони не підтверджені у судовому засіданні. Зазначає, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не були безпосередніми очевидцями події та не бачили, хто конкретно викрадав речі, а покази працівників поліції не можна визнати допустимим доказом, оскільки їх достовірність є сумнівною. Доводить, що місцевий суд у вироку вказав про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, при цьому призначив йому покарання у виді позбавлення волі;

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим з наведенням доказів, які є недопустимими. Вказує, що висновки суду, наведені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 про задоволення апеляційної скарги його захисника- адвоката ОСОБА_6 , міркування прокурора, який просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, установлена сукупністю зібраних в справі доказів, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Його висновки грунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 12.02.2016 р. крадіжки речей із Свято-Миколаївського храму Української православної церкви не вчиняв. Коли його зупинили працівники поліції, він добровільно показав вміст кишень куртки та штанів, де знаходилися викрадені речі.

Як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_7 , 12.02.2016 р. ввечері він, шляхом зривання замка, проник до Свято-Миколаївського храму, звідки викрав церковний інвентар. Вподальшому перемістив вказані речі за місцем свого проживання та повторно повернувся до джерела, щоб забрати залишок викрадених речей. Під час руху, у напрямку від джерела св.Миколая в сторону с.Гільча-1, був затриманий двома жителями с.Гільча із поліетиленовим мішком, у якому знаходилися викрадені речі.

Свідок ОСОБА_14 у суді першої інстанції показала, що 12.02.2016 року о 18.00 годині вона зачинила лавку Свято-Миколаївського храму на замок. Близько 12.00 години ночі за м.100 до храму вона побачила жителів с.Гільча Нетецького та Хільчука, біля яких сидів ОСОБА_7 . Через з 20 хв. у напрямку руху від джерела Св. Миколая до с. Гільча -1 помітили ОСОБА_5 і ОСОБА_11 . Під час огляду ОСОБА_5 у нього були вилучені речі, які перебували в храмі.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_12 , 12.02.2016 р. приблизно о 12 год. ночі він перебував із товаришем ОСОБА_15 на джерелі Св. Миколая в селі Гільча -1 та помітили, що вікно та двері у церковній лавці відкриті, що викликало у них підозру про вчинення крадіжки. Далі рухаючись від дж.Св. Миколая, він разом із ОСОБА_13 помітили особу, яка сиділа на обочині дороги та біля якої лежав білий поліетиленовий мішок. Підійшовши ближче виявили у мішку ікони, мед. Після цього помітили ОСОБА_5 із його співмешканкою та викликали поліцейських. Коли ОСОБА_5 підійшов до поліцейської машини, у нього з під куртки випав хрестик, та на пропозицію працівників поліції він показав вміст внутрішніх карманів куртки. Звідки ОСОБА_16 дістав значну кількість хрестиків, рушники, великий церковний хрест, інструменти, а саме дві викрутки, плоскогубці, та зламаний молоток. Також у нього були вилучені пробки до лічильника, які підійшли до лічильника у приміщенні церковної лавки.

Вказані обставини підтвердили в суді першої інстанції також свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Згідно протоколу огляду місця події від 13.02.2016 р. на території джерела св. Миколая, зафіксовано стан речей та приміщення після вчинення кримінального правопорушення та вилучено навісний замок на поверхні якого наявні сліди знаряддя зламу.

Відповідно до протоколу огляду місця події на АДРЕСА_2 від 13.02.2016 року та фототаблиці до нього зафіксовано загальний вигляд громадянина ОСОБА_7 , поліпропіленовий пакет, та речі які знаходилися у ньому.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.02.2016 р. на АДРЕСА_2 та фототаблиці до нього, зафіксовано загальний вигляд громадянина ОСОБА_5 , у ході якого вилучалися церковний інвентар, а також лампочки спіральна класу економ, розетки білого кольору дві, включатель двійний, два патрони в електрощиток, грошові кошти, а також дві викрутики: одна зчорною, друга з червоною ручкою, робоча металева частина молотка., пару рукавиць білого та на пальцях темно-синього кольорів.

Згідно протоколів проведення слідчих експериментів з обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які були проведені у відповідності до вимог ст 240 КПК України за участі захисника, двох понятих на території дж.Св.Миколая, обвинувачені добровільно розповіли, а потім вказали спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновоку судово-трасологічної експертизи №1.2.-252/16 від 07.04.2016р. на поверхні навісного замка наявні сліди знаряддя зламу, які могли бути залишені як обома викрутками, вилученими у ОСОБА_5 , так і іншими знаряддями з подібними характеристиками робочих поверхонь.

Місцевий суд у вироку навів докази, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, які отримані у передбаченому КПК України порядку, тому покликання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника щодо недопустимості доказів не можна вважати обгрунтованими.

Твердження апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про те, що висновки суду, наведені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, а суд не дав належної оцінки показам свідків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13.02.2016р. по 20.06.2017р. включно.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 просили суд застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного покарання.

Однак, Закон України «Про амністію у 2016 році» не містить положень, згідно яких обвинувачений звільняється від відбування покарання у виді позбавлення волі по відбуттю 2/3 призначеного покарання, а тому колегія суддів вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.367, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2016 р. щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника- адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13.02.2016р. по 20.06.2017р. включно.

Із 21.06.2017р. по 23.11.2017 р. включно зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3