05.04.2018 Провадження по справі № 1-кп/380/38/18
Справа № 380/287/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 квітня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Високе Тетіївського району Київської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 наказом № 25 від 01.02.2008 року за сумісництвом прийнятий на роботу в ТОВ «Агро Дібрівка» завідуючим відділом «Майстерня».
Згідно із посадовою інструкцією завідувача відділом «Майстерня»:
1.1. Завідуючий ремонтною майстернею є керівником і організатором робіт по обслуговуванню та ремонту сільськогосподарської техніки;
1.5. В безпосередньому підпорядкуванні завідувача центральною ремонтною майстернею знаходяться працівники, які ремонтують, обслуговують сільськогосподарську техніку і працюють на ній;
1.6. Вказівки і розпорядження щодо робіт у ремонтній майстерні, та польових робіт доводяться виконавцям лише через завідувача ремонтною майстернею і є обов`язковими до виконання;
2.7. Зобов`язаний забезпечувати технічну справність і безперебійну роботу тракторів і сільськогосподарської техніки;
2.8. Щоденно доводити завдання працівникам, які зайнятті у польових, транспортних та ремонтних роботах і контролювати їх виконання;
2.10. Забезпечувати працівників майстерні засобами захисту, інструментом і ремонтними матеріалами;
2.11. Контролювати якість виконуваних ремонтних робіт і своєчасно вживати заходів по усуненню виявлених недоліків у роботі майстерні;
2.12. Проводити інструктаж з правил охорони праці, пожежної і технічної безпеки та фіксувати це у відповідних документах.
Відповідно до договору на виконання робіт № 15/08 від 15.08.2016, укладеного між ПСП «Слобода» та ТОВ «Агро-Дібрівка», ТОВ «Агро-Дібрівка» зобов`язувалось виконати роботи по збиранню кукурудзи на силосний комбайн «Ягуар» на площі 100 га ПСП «Слобода», строк дії договору визначено до 30.09.2016 року.
15.08.2016 завідувач відділом «Майстерня» ТОВ «Агро-Дібрівка» ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у тракториста ОСОБА_6 дозволу на управляння силосозбиральним комбайном, дав завдання трактористу ОСОБА_6 та його помічнику ОСОБА_7 направлятися силоснозбиральним комбайном «Ягуар» для збору кукурудзи на силос в поле № 6 ПСП «Слобода» в м. Тетіїв.
З 15.08.2016 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули на поле № 6 ПСП «Слобода» в м. Тетіїв Київської області та приступили до скошування кукурудзи на силос. Робочий день починався о 7 год. 00 хв., перерва на відпочинок та харчування з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., закінчення роботи 16 год. 00 хв.
19.08.2016 о 7 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приступили до виконання робіт по скошуванню кукурудзи на силос комбайном « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Цього ж дня, близько 11 год. 15 хв., ОСОБА_6 помітивши, що через коркування силосною масою зупинився викидний пристрій силосопровода, заглушив комбайн.
В подальшому, ОСОБА_6 відкрив кришку бункера та лючок, який фіксується болтовим з`єднанням, відділу барабанів, очистив силосопровід та не закривши лючок відділення ріжучого та викидного барабанів дав вказівку своєму помічнику ОСОБА_7 запустити двигун комбайна та в «холостий хід» пропустити силосопровід, а потім припинити роботу двигуна комбайна. ОСОБА_7 виконав вказівку ОСОБА_6 , однак останній не дочекавшись повної зупинки барабана викидного пристрою піднявся в бункер комбайна та, обпершись правою рукою на корпус силосопроводу, біля відкритого люка відділення ріжучого та викидного барабанів, нагнувся вниз подивитись чи не залишилось силосної маси в ріжучому барабані, в цей час рука сковзнула та потрапила під лопасті викидного барабана, який під дією інерції ще обертався, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав травму кисті правої руки.
Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 108 від 30.12.2016 у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: травматичної ампутації правої кисті, травматичного шоку ІІ ступеня, які відносяться до тілесних ушкоджень важкого ступеня тяжкості, перелому кісток передпліччя в нижній третині, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як викликають довготривалий розлад здоров`я, ушита рана розміром 5х0,3 см в області лоба відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Як вбачається із висновку судової експертизи з безпеки життєдіяльності
Причинами отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень є допуск до виконання робіт щодо збору кукурудзи із допомогою кормозбирального комбайна «Ягуар» постраждалого, який не має відповідного дозволу на управління кормозбиральними машинами.
В даній виробничій ситуації дії завідувача відділом «Майстерня» ТОВ «Агро-Дібрівка» ОСОБА_4 не відповідали вимогам ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 1.1. Інструкції з вимог безпеки під час роботи на силосозбиральних, кукурудзозбиральних, бурякозбиральних, картоплезбиральних та зернових комбайнах у частині того, що він допустив до виконання робіт щодо збору кукурудзи із допомогою кормозбирального комбайна «Ягуар» постраждалого ОСОБА_6 , який не має відповідної категорії (не має дозволу на управління кормозбиральними машинами), та з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку із отриманням трактористом ТОВ «Агро-Дібрівка» ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, та не заперечує проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України. Крім того, заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 не заперечує проти призначення обвинуваченому міри покарання запропонованої прокурором.
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, недоцільним досліджувати докази стосовно обставин справи, які ніким не спростовуються.
Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді та його дії суд кваліфікує за ч.2 статті 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це спричинило тяжкі наслідки.
При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро кається в скоєному, відшкодував завдану шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати керівні посади чи займатися діяльністю з організаційно-розпорядчими функціями строком на один рік, застосувавши до нього ст.75 КК України, звільнивши від відбуття основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі Закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.
Згідно вимог п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений вперше вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України, є необережним тяжким злочином та до набрання цим Законом чинності, мав та має обох батьків: батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які досягли 70-річного віку, і в яких немає інших працездатних дітей, отже, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році» і тому необхідно застосувати до нього положення п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши від відбування покарання.
Виходячи з положень ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», де зазначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом, обвинуваченого можливо звільнити від відбування і додаткового покарання.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати керівні посади чи займатися діяльністю з організаційно-розпорядчими функціями строком на один рік.
В силу ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п.«є» ст.1, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_4 від відбування основного і додаткового покарання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, прокурору та потерпілому копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1