11-кп/775/117/2018(м)
264/5497/17

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвало Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2017 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України закрито.

З ухвали суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_7 , відповідно до наказу начальника Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради № 100 ос від 31.10.2016 року, призначена на посаду державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради з 01.11.2016 року, яка відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради від 01.11.2016 року, зобов`язана: проводити перевірки достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сімей що звертаються за призначенням державної соціальної допомоги, субсидії та матеріальної допомоги; проводити вибіркові перевірки особових справ отримувачів державної соціальної допомоги за рішенням керівника Управління соціального захисту населення та заступника; складати акти за підсумками перевірки з висновками щодо правильності призначення державної соціальної допомоги, субсидії та матеріальної допомоги; здійснювати контроль за цільовим використанням допомоги при народженні дитини та створенням належних умов для повноцінного утримання та виховання дітей шляхом проведення моніторингу виплат і використання допомоги, вибіркового обстеження окремих сімей; здійснювати моніторинг призначення та виплати державної соціальної допомоги і проводити аналіз причин порушення законодавства з питань надання державної соціальної допомоги, субсидії та матеріальної допомоги, а згідно п. 1 «Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора» (затверджено постановою КМУ від 21.08.2001 року № 1091) державний соціальний інспектор - посадова особа структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад наділений повноваженнями із здійснення контролю за правильністю надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яка призначається з урахуванням доходу сім`ї, субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги (далі - державна соціальна допомога), за цільовим використанням коштів державного бюджету, спрямованих на цю мету, за призначенням (відновленням) виплати внутрішньо переміщеним особам пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, тобто виконує організаційно розпорядчі функції та є службовою особою, всупереч п.п. 8-91 Постанови КМУ № 365 від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» використовуючи службове становище, скоїла службове підроблення офіційного документа при наступних обставинах:

ОСОБА_7 , будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, відповідаючи за проведення перевірок достовірності та повноти інформації про фактичне місце проживання (перебування) внутрішньо переміщених осіб та складання за результатами такої перевірки актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, достовірно знаючи, що вона фактично таку перевірку не проводила, не виходячи на місце проживання громадян і фактично не проводячи обстеження умов їх проживання, 06.03.2017 року, точного часу в ході слідства не встановлено, знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради за адресою: місто Маріуполь, Кальміуський район, вул. Чукаріна, 17, скоїла службове підроблення офіційного документу, а саме: умисно склала завідомо неправдивий офіційний документ акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 242 на ім`я ОСОБА_8 , про її фактичне проживання разом з донькою ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 при тому, що остання з донькою і сином фактично там не проживають, завірила його особистим підписом після чого його передала на комісію з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який надає останній право на отримання грошової допомоги при народженні дитини.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України, тобто службове підроблення складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

В ухвалі суд першої інстанції посилається на те, що наказом №22ос від 27.06.2017 року ОСОБА_7 звільнена за власним бажанням з посади головного державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів, а таким чином, обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину, надала згоду на своє звільнення від кримінальної відповідальності, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7 внаслідок зміни обстановки перестала бути суспільно небезпечною, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ст. 48 КК України, а ОСОБА_7 звільненню від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_7 відмовити. Матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора являється безпідставною, а ухвала місцевого суду щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності являється законною та обґрунтованою за наступних обставин.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», в ст. 48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільний небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Крім того, положення статті 48 КК України передбачають, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки є безумовним у тому плані, що воно не ставиться у залежність від подальшої поведінки особи, щодо якої застосовано ст. 48 КК України. При цьому дискреційні можливості суду істотно обмежені вказівкою закону на дві обставини: 1) особа, щодо якої вирішується питання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48, повинна вчинити злочин вперше; 2) такий злочин має бути злочином невеликої або середньої тяжкості.

Під вчиненням злочину вперше розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, про що на практиці свідчить відсутність: 1) у особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин; 2) кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого злочину.

Враховуючи наведені положення закону колегія суддів зазначає, що місцевий суд цілком законно звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за її обвинуваченням закрив, оскільки остання, вчинила злочин вперше, відповідно до ст. 12 КК України, скоїла злочин невеликої тяжкості, який не становить значної суспільної небезпеки, обстановка навколо останньої втратила суспільну небезпечність, оскільки відповідно до наказу №22ос від 27.06.2017 року ОСОБА_7 звільнено за власним бажанням з посади головного державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів, у зв`язку з чим обстановка навколо останньої зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину, за наведених обставин місцевий суд прийшов до правильного рішення, що на час розгляду кримінального провадження, внаслідок зміни обстановки ОСОБА_7 перестала бути суспільно небезпечною.

Також колегія суддів зазначає, що судом приймається до уваги обставини, у зв`язку з якими особа перестала бути суспільно небезпечною, які є на час розгляду кримінального провадження та не ставить у залежність подальшу поведінку особи, щодо якої застосовано ст. 48 КК України.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, так як вона являється справедливою, законною та обґрунтованою, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2017 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України закрито залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Касаційний кримінальний суд Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: