Справа № 712/3234/18
Провадження № 1-кс/712/1381/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

м. Черкаси «29» березня 2018 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні №0000046 від 19.03.2018 слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майором юстиції ОСОБА_5 та погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Драбів, Драбівського району Черкаської області, українки, громадянки України, працюючої начальником кафедри психології діяльності в особливих умовах Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля НУЦЗ України, з вищою освітою, депутатом, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, інвалідом не являється, розлучена, має на утриманні малолітню доньку, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майор юстиції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання погоджено прокурором.

В клопотанні зазначає, що ОСОБА_7 відповідно до наказу № 148 від 06.06.2016 призначена на посаду начальника кафедри психології діяльності в особливих умовах факультету цивільного захисту Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України.
До повноважень ОСОБА_7 згідно посадової інструкції входить, зокрема, здійснення керівництва діяльністю науково-педагогічним складом кафедри, відповідальність за виконання завдань і функцій, покладених на кафедру; безпосереднє керівництво науково- педагогічними працівниками та іншими категоріями працівників кафедри, а також пряме керівництво курсантами, слухачами при проведенні з ними занять; контроль професійної підготовки науково-педагогічного складу кафедри, забезпечення дотримання ним службової дисципліни та правил внутрішнього розпорядку, організація їх роботу з метою своєчасного, якісного вирішення функціональних задач; особисте проведення занять та здійснення інших методичних заходів з викладачами, слухачами, курсантами та студентами; контроль розробки робочих програм з дисциплін, закріплених за кафедрою; організація та керівництво службовою підготовкою науково-педагогічного складу кафедри, проведення із ним занять.
Таким чином з моменту призначення на посаду ОСОБА_7 постійно обіймає в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, є представником влади, а тому відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 та ч. З ст. 18 КК України є службовою особою.
Будучи службовою особою, ОСОБА_7 у період з 15.03.2018 вимагала, а 27.03.2018 року одержала неправомірну вигоду за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, 27.03.2018 близько 15 години 20 хвилин під час зустрічі із студентом Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України ОСОБА_8 , в приміщені службового кабінету № 431, який розташований на четвертому поверсі будівлі Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України за адресою: м. Черкаси, вул. Онопрієнка, 8, одержала для себе від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень за вплив на працівників та викладачів Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на прийняття позитивних для ОСОБА_8 рішень під час його здачі іспитів і заліків, а також за виготовлення для ОСОБА_8 контрольних робіт.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
27.03.2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.03.2018 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Будучи допитаною в якості підозрюваної ОСОБА_7 на підставі ст. 63 Конституції України показання давати відмовилася. Незважаючи на це, в матеріалах даного кримінального провадження мається достатньо підстав підозрювати останню у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зокрема, протоколи огляду та вручення грошових коштів від 27.03.2018, протокол обшуку від 27.03.2018, протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з - метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, зважаючи на те, що підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, без можливості застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України, що вказує на ризик, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_7 має звання - полковник служби цивільного захисту, тривалий час її служби в інституті з 1999 року, тому має міцні соціальні зв`язки серед працівників правоохоронних органів, у зв`язку з цим за їх допомогою та особисто може незаконно впливати на свідків, шляхом умовляння, підкупу, погроз, схиляння їх до зміни чи дачі неправдивих показань під час досудового розслідування, а також здійснення аналогічних дій шляхом телефонного зв`язку, через мережу Інтернет або через знайомих чи в інший спосіб, намагатись знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Тому у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триванням під вартою, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти здійсненню підозрюваною дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, а також виконання останньою процесуальних обов`язків щодо явки для проведення слідчих і процесуальних дій.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 клопотання повністю підтримали та просили суд його задоволити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_7 в судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання оскільки підозра є необґрунтованою, а ризики, про які зазначає слідчий у своєму клопотанні належними доказами не підтверджені. Більше того посилання прокурора на сталі соціальні зв`язки свідчить про належну поведінку ОСОБА_7 та не може слугувати в обґрунтування ризиків про які вказує прокурор.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, керівника підозрюваної ОСОБА_11 та матеріали кримінального провадження приходить до наступного.

Слідчим відділом УСБУ в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27.03.2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.
28.03.2018 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а також те, що ОСОБА_7 має звання - полковник служби цивільного захисту, тривалий час її служби в інституті з 1999 року, тому має міцні соціальні зв`язки серед працівників правоохоронних органів, у зв`язку з цим за їх допомогою та особисто може незаконно впливати на свідків, шляхом умовляння, підкупу, погроз, схиляння їх до зміни чи дачі неправдивих показань під час досудового розслідування, а також здійснення аналогічних дій шляхом телефонного зв`язку, через мережу Інтернет або через знайомих чи в інший спосіб, намагатись знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Однак прокурор належним чином не обґрунтував і не довів в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, прокурором необґрунтовано неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності,наявності злочинних зв`язків).

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, має позитивну характеристику, має на утриманні малолітню доньку, є матір`ю одиначкою, має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує необґрунтованість ризиків про які зазначив прокурор, а також не наведення переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, її сімейний стан, міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику за місцем роботи наявність на утриманні неповнолітньої дітини, з огляду на відсутність належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку немає, тому слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 години по 06-00 годину, та саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною, покладених на неї, процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і тих, які прокурор вважає пріоритетними.

Щодо звернення колективу цивільного захисту Черкаського інституту пожежної безпеки про передачу на поруки ОСОБА_7 , дане зверення не підлягає до задоволення так як воно не відповідає ст.. 180 КПК України.

Керуючись, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майора юстиції ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 години по 06-00 годину.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в два місяці - по 27.05.2018 року включно.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати її:

1) за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Підозрювана підлягає звільненню з під варти із зали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Копію цієї ухвали мені вручено « » березня 2018 року о « » год. « » хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.
Підозрювана: ОСОБА_7
Захисник: ОСОБА_6