Справа № 509/229/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 11.12.2017 р. відносно ОСОБА_9 був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 28.01.2018 р. та у відношенні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 був продовжений строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 28.01.2018 р.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 до двох місяців, тобто до 26.03.2018 р., а обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту на 60 діб, мотивуючи це тим, що останні обвинувачуються у скоєнні умисних корисних злочинів середньої тяжкості, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які скоїли спільно та за попередньою змовою групою між собою, а ОСОБА_13 та ОСОБА_10 скоїли злочини повторно, не мають постійного місця роботи, засобів існування і та міцних соціальних зв`язків.

Потерпілий ОСОБА_4 у вирішенні вказаного питання поклався на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та захисник заперечували проти продовження ОСОБА_12 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили суд, змінити його на домашній арешт, посилаючись на відсутність підстав для утримання під вартою, передбачених ст.ст. 177,178,183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_13 має сім`ю, малолітню дитину, 2016 р.н. та постійне місце проживання у м. Чорноморську та реєстрацію у м. Одесі.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та захисник проти продовження їм строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечували.

Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, надіславши до суду свої письмові заяви, в яких пославшись на зайнятість на роботі та сімейні обставини, просили суд, проводити всі судові засідання та судові дебати без їх участі.

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце засідання належним чином не повідомлені, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надсилали.

Суд, при розгляді клопотання про продовження ОСОБА_12 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) та звертає увагу на той факт, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції - зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (справа "Єлоєв проти України", п. 60).

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України). Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано - тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) - навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", п.п. 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року ; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, у справі «Чанєв проти України» від 09.10.2014 р.).

Слід враховувати, що у випадку повернення прокурору обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру - суд зобов`язаний розглянути клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу у випадку, якщо відповідне клопотання надійшло від учасників судового провадження.

Запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути змінений лише у підготовчому судовому засіданні.

При чому, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу - не можуть бути використані для доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні (ч. 5 ст. 193 КПК України).

Суд встановив, що прокурором не було доведено достатніх підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_13 скоїв інше кримінальне правопорушення, окрім пред`явлених в обвинувальному акті, або перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, або може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити займатися протиправною діяльністю, а також будь-яким чином незаконно впливати на потерпілих, враховуючи, що ОСОБА_13 є громадянином України, має неповну середню освіту, в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрацію за адресою : АДРЕСА_1 та місце проживання за адресою : АДРЕСА_2 , і крім цього санкція ст. 185 ч. 2 КК України, яка закидається всім обвинуваченим органами досудового розслідування, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років і згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості., і у відповідності до приписів ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Викладені обставини, свідчать про відсутність наявності обґрунтованих ризиків, які давали б достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_13 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема не переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На думку суду, стороною захисту ОСОБА_9 надано суду матеріали, які є достатніми для переконання, що запропонований для обрання запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить виконання ОСОБА_20 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому у відношенні ОСОБА_9 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт до кінця судового слідства.

Крім цього, враховуючи, що на стадії досудового розгляду, у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 та Яковенка апеляційним судом Одеської області було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого спливає 28.01.2018 р., суд, з урахуванням наявності ризиків, врахованих колегією суддів апеляційного суду Одеської області при зміні строків домашнього арешту за ухвалами слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області, які не перестали існувати на сьогодні, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжних заходів у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до кінця судового слідства.

Згідно із ч. 3 ст. 181 КПК України, ухвала про обрання (продовження) запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 132,176-178,181,184,186,193-194,196,201,205 КПК України, -

У Х В А Л И В :
1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника задовольнити ;

2.Змінити обвинуваченому ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 міру запобіжного заходу з тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань № 21» - на домашній арешт до закінчення судового розслідування та покласти на нього наступні обов`язки :

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання за адресою : АДРЕСА_2 , з 20:00 години вечора до 07:00 години ранку без дозволу суду.

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та про місце працевлаштування ;

-не відлучатись зі свого місця проживання без дозволу суду.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_22 з-під варити в залі суду.

3.Продовжити строк дії запобіжних заходів у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до кінця судового слідства.

Контроль за виконанням ухвали суду про запобіжні заходи у виді домашніх арештів відносно обвинуваченого ОСОБА_9 покласти на уповноважених осіб Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області, в частині контролю за виконанням ухвали щодо ОСОБА_10 покласти на уповноважених осіб Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, в частині контролю за виконанням ухвали щодо ОСОБА_11 покласти на уповноважених осіб Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Органам Національної поліції (Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області, Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області) - негайно повідомити суддю Овідіопольського райсуду Одеської області ОСОБА_1 про постановку на облік вищевказаних обвинувачених, щодо яких застосовані запобіжні заходи у виді домашніх арештів.

Допустити негайне виконання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1