В И Р О К
іменем України
07 грудня 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000444 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , має не погашену судимість за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07.06.1999 року за ст. 94 КК України до позбавлення волі на строк 12 років,

у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
22 травня 2017 року ОСОБА_4 перебував в АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа близько 12:30 години, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до належного Зміївській ТЕС ПАТ "Центренерго" каналізаційного колодязя, розташованого поблизу буд. АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав кришку каналізаційного люку, вартістю 190 грн. 50 коп., чим завдав вказаному підприємству матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він у повному обсязі визнав себе винним у таємному викраденні, за вказаних вище обставин, кришки каналізаційного люку. Також показав, що крадіжку вчинив під впливом стану алкогольного сп`яніння. Викрадена кришка була у нього вилучена неподалік від того місця, де він її викрав. У вчиненому злочині щиро розкаявся.

Оцінивши зазначені докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винним у таємному викраденні чужого майна, і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття обвинуваченого, відшкодування майнової шкоди шляхом повернення викраденого майна та відсутність претензій з боку потерпілого (а. п. 16).

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до п. п. 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, визнаються рецидів злочинів та скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання; обставину, що обтяжує покарання; особу винного, який раніше судимий (а. п. 48, 49, 53-59), під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 52); не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості; має зареєстроване місце проживання, де скарг у відношенні нього немає (а. п. 50, 51), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від якого, відповідно до ст. 75 КК України, його належить звільнити з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речового доказу слід вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України та вважати повернутим потерпілому (а. п. 60, 61).

Згідно ст. ст. 124-126 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_4 належить покласти обов`язок щодо відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення експертизи в розмірі 197 грн. 74 коп. (а. п. 62).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 197 (сто дев`яносто сім) грн. 74 коп. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речовий доказ - каналізаційний люк, що переданий на зберігання до Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго", - вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: