справа №619/4600/15-к
провадження №1-кп/619/358/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого- ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого- ОСОБА_5 ,
захисника- ОСОБА_6 ,
обвинуваченого- ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченого: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Благодатне Зміївського району Харківської області, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 150 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що у 2013 р., точну дату слідством встановити не виявилось можливим, він, перебуваючи у м. Харкові, маючи намір використовувати найману працю неповнолітніх з метою отримання прибутку при виконанні будівельних робіт, дав об`яву у газету «Прем`єр» з рекламою щодо виконання будь-яких будівельних робіт та вказав свій контактний телефон НОМЕР_1 .
Після того, як на дану об`яву відгукнувся ОСОБА_8 , власник буд. АДРЕСА_2 , з проханням провести демонтажні роботи на території цього домоволодіння, ОСОБА_7 погодився на це, після чого, маючи умисел щодо експлуатації дитини, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та розуміючи, що він є неповнолітнім, без належної оплати з метою отримання прибутку залучив ОСОБА_4 до шкідливих та важких умов праці щодо розбирання старої будівлі, домовившись про це з ним приблизно 29.10.2013 р. по телефону.
31.10.2013 року близько 08,00 год. ОСОБА_7 зустрівся у м. Харкові поблизу станції метро «Холодна гора» із потерпілим ОСОБА_4 , після чого, реалізуючи свій злочинний намір, близько 10,00 год. вони разом приїхали до буд. АДРЕСА_2 , де зі згоди господаря ОСОБА_8 вони почали розбирати стару будівлю.
При цьому ОСОБА_7 не забезпечив потерпілого ОСОБА_4 індивідуальними засобами захисту, не оплатив у цей день йому працю та залишив близько 15.00 год. цього ж дня ОСОБА_4 самого розбирати будівлю, внаслідок чого стався обвал стелі, після чого при неконтрольованому обрушенні стелі та стіни будівлі завалило потерпілого ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ускладненої спинальної травми: компресійно - вибухового перелому 2-го поперекового хребця, забою спинного мозку, крововиливу в спинний мозок, нижнього глибокого парапарезу, порушення функцій тазових органів, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 1320-А/13 від 13.12.2013 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Як зазначається, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.150 КК України, тобто експлуатація дитини, яка не досягла віку, з якого законодавством дозволяється працевлаштування, шляхом використання її праці, що спричинило істотну шкоду для здоров`я дитини, поєднана з використанням дитячої праці в шкідливому виробництві
У підготовчому судовому засіданні від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта.
Заслухавши та обговоривши клопотання, дослідивши обвинувальний акт, надані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
За ч.1 ст.59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа, як в даному випадку,. або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.
Однак, обвинувальний акт не містить відомостей про законного представника потерпілого, анкетні дані.
Законному представнику потерпілого не надавались матеріали кримінального провадження для ознайомлення в порядку, передбаченому ст. 290 КПК.
Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З обвинувального акту вбачається, що цей чітко визначений законодавцем порядок порушено.
Крім того, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню, формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 150 КК України, є неконкретними, в тому числі, не розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину, форму умислу, мету, спосіб скоєння кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті декілька разів зазначається про намір, що не грунтується на нормах КПК України, а не про умисел обвинуваченого.
В обвинувальному акті не розкрито відомостей щодо правових відносин між обвинуваченим та потерпілим, а також між ними та власником домоволодіння за адресою, де сталась подія, що унеможливлює встановити взаємні обов`язки учасників події. Не розкрито зв`язок між діями обвинуваченого та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому.
Відсутність цих відомостей серед фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, під час судового розгляду може призвести до неможливості встановити дійсні обставини справи, оскільки за ч.1, 2 ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
За ч.1 ст.338 КПК з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Таким чином, прокурор позбавлений можливості в ході судового розгляду змінити або доповнити фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, без зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.
Вищевикладені обставини вказують на порушення кримінального процесуального законодавства та порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, яке, зокрема, повинно бути забезпечено конкретністю пред`явленого обвинувачення та можливістю реалізувати гарантоване Конституцією України та чинним КПК України право на захист.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 Конвенції».
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України законом передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст.110, 291, 314 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської обл. через райсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1