Провадження №1-кп/523/775/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за №0001001 від 12.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

Встановив:
11.10.2016 року в нічний час, ОСОБА_6 , знаходячись біля гаражу, розташованому по АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне та таємне заволодіння чужим майном, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, шляхом часткового демонтування даху гаражу проник всередину приміщення, звідкіля таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , а саме авто магнітолу марки «Pioneer» вартістю 500 гривень, колонки автомобільні марки «Pioneer» вартістю 500 гривень, набір автомобільних ключів та свердл вартістю 1000 гривень, чотири автомобільних шини «Преміа» загальною вартістю 1500 гривень, лопату, сокиру, балонний ключ загальною вартістю 1500 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, вказуючи, що дійсно в жовтні 2016 року у нічний час гуляв по вул. Балківській у м. Одесі біля гаражів, де побачив на одному з них відігнутий лист шиферу, зняв його, заліз всередину приміщення з метою щось відшукати, щоб потім продати та заробити грошей. Через отвір в даху гаражу витягнув авто магнітолу, шини, колонки, автомобільні ключі та інші побутові предмети, після чого покинув місце скоєння злочину. Автомобільні ключі одразу продав на СТО, потім реалізував інше викрадене майно. Вину визнає повністю, щиро розкаюється. Спричинена потерпілому матеріальна шкода повністю відшкодована, претензій не має.

Допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 характеризує сина, як людину, яка з раннього віку намагалася бути самостійною, заявив, що в повній мірі усвідомлює відповідальність за сина, водночас запевнив, що в майбутньому зможе належним чином проконтролювати, впливати на поведінку сина, який в подальшому буде проживати разом з нею, навчатися у вечірній школі, між ними доброзичливі стосунки, добрі взаємовідносини, що приведе до позитивних змін.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого, відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, в подальшому ніким із учасників процесу не оспорювалися.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 та його законним представником змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.185 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у приміщення та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він вперше вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання та реєстрації, його відношення до скоєного діяння, відсутність позивних вимог та матеріальної шкоди у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданого збитку, що підтверджується розпискою потерпілого ОСОБА_7 , приєднаною до обвинувального акту.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Центру ювенальної пробації м. Одеси стосовно ОСОБА_6 зі змісту якої вбачається, що у неповнолітнього присутня мотивація до змін до самовдосконалення, ймовірність ризику повторного вчинення злочину є середнім, у зв`язку з чим уповноважений орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього допустиме без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, але за умови реалізації пробаційних програм, як «Управління гнівом» та «Будуємо майбутнє разом» за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально - виховних заходів.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме авто магнітола марки «Pioneer», яка зберігається в камері схову Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області та після набрання вироку законної сили підлягає поверненню за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси 24.05.2017 року було винесено ухвалу про накладення арешту на майно, яке було добровільно видане громадянином ОСОБА_8 , а саме авто магнітолу марки «Pioneer», яку він придбав у малознайомого хлопця на прізвисько « ОСОБА_9 » в середині жовтня 2016 року.

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.05.2017 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, вищезазначений речовий доказ, який був об`єктом кримінального правопорушення та був наданий стороні обвинувачення повинен бути повернутий законному володільцю, що передбачено положеннями ст.100 ч.9 п.5 КПК України.

Матеріали кримінального провадження за №0001001 від 12.10.2016 року до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілим не пред`явлений.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоїв злочин будучи неповнолітнім, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, з урахуванням висновків досудової доповіді, приймаючи до уваги клопотання потерпілого та думку прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 104, 75, 76 КК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали припиняє свою дію 10.11.2017р. Оцінюючи у сукупності вищевикладені доводи, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити.

Керуючись ст.ст. 174, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, призначив йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно ст.76 ч.2 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на сектор ювенальної пробації м. Одеси Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручено виконання, а саме до Центру ювенальної пробації міста Одеси, розташованому за адресою: 65029 м. Одеса, Матроський узвіз, буд. 7.

Міру запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ України в Одеської області, скасувати, звільнив ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.

Скасувати ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.05.2017 року про накладення арешту на майно, яке було добровільно видане громадянином ОСОБА_8 , а саме авто магнітолу марки «Pioneer».

Речовий доказ авто магнітолу марки «Pioneer», яка зберігається в камері схову Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області після набрання вироку законної сили повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Контроль за виконання вироку в даній частині покласти на процесуального керівника прокурора Одеської місцевої прокуратури №4.

Матеріали кримінального провадження за №0001001 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2016 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: