Справа № 136/108/18
провадження №1-кп/136/75/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 03.01.2018, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 03.03.2014 Липовецьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; 31.10.2017 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений на невідбутий строк покарання 6 місяців 14 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
01.01.2018 близько 17.00 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшовши до житлового будинку своєї племінниці ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_1 , де в одній із кімнат житлового будинку, з карману куртки таємно викрав грошові кошти в сумі 3500 гривень, та покинув вказаний будинок, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вище вказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, а саме: ОСОБА_3 неодноразово судимий, останній раз 03.03.2014 Липовецьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; 31.10.2017 згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 08.08.2017 звільнений умовно-достроково із невідбутим строком покарання 6 місяців 14 днів.
Судом встановлено, що дане кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинив 01.01.2018, тобто протягом невідбутої частини покарання за вироком суду від 03.03.2014.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується задовільно; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання призначене в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 03.03.2014 у виді позбавлення волі.

З урахуванням даних про обставини вчинення злочину та особи винного, суд вважає, що обвинувачений представляє підвищену суспільну небезпеку для суспільства, а тому його виправлення та перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 03.03.2014, та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1