АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/69/18 Справа № 208/6891/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по кримінальному провадженню №0002522 відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Єлизаветівка,

Петриківського району Дніпропетровської області,

який зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст.317 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя не врахував ризики, наведені слідчим у клопотанні. Вказує на те, що слідчий суддя належним чином не дослідив клопотання та матеріали, які надані слідчим СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та не прийняв до уваги відомості про те, що ОСОБА_7 вчинила злочин, будучи звільнена від відбування покарання з випробуванням за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2017 року за ч. 1 ст.309 КК України. Крім того, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 не одружена, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштована, а тому відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваної дозволяє зробити висновок про те, що остання може змінити місце проживання. Зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки можливості чинити вплив на свідків даного кримінального правопорушення з метою зміни їх показань в судовому засіданні. Звертає увагу на те, що посилання суду на те, що ОСОБА_8 знаходиться на амбулаторному лікуванні в ДЗ ЦГСМД № 1 з приводу хронічних захворювань є необґрунтованим, оскільки остання не надала суду офіційне підтвердження у вигляді довідки з медичного закладу про наявність у неї хронічних захворювань та перебування на амбулаторному лікуванні, а надала лише незавірені копії з медичної картки хворого.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 05 березня 2018 року, з покладенням на неї обов`язку прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у своєму клопотанні та в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та враховуючи, що підозрювана вважає підозру обґрунтованою, має стійкі соціальні зв`язки, знаходиться з 28 грудня 2017 року на амбулаторному лікуванні в ДЗ «ЦГСМД №1» з приводу хронічних захворювань, прийшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, підозрюваної ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 01 грудня 2017 року відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 309, ч.1 ст.317 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002522.

04 січня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст.317 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно та у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, а саме у наданні приміщення для незаконного вживання та виготовлення наркотичного засобу.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколом обшуку від 14 грудня 2017 року, висновком експерта №1/8.6/4980 від 29 грудня 2017 року, допитом свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , консультативним висновком щодо результатів медичного огляду особи з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння №36 від 14 грудня 2017 року.

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 05 березня 2018 року, з покладенням на неї обов`язку прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст.317 КК України, наявність у неї стійких соціальних зв`язків та перебування підозрюваної на амбулаторному лікуванні в ДЗ «ЦГСМД №1» з приводу хронічних захворювань.
Колегія суддів вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , оскільки тяжкість інкримінованих злочинів, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді, що прокурором та слідчим не доведено жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України, та оцінює критично доводи апелянта про те, що відомості про особу підозрюваної дають підстави для застосування до неї більш обтяжливого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останньої ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2018 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3