АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1850/17 Справа № 192/2768/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого

МУМА УДП «Укрхімтрансаміак» ОСОБА_7 ,

представника потерпілого

ПрАТ «Київстар» ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Россош Воронезької області, Російська Федерація, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешкаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, який має середню освіту, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, та встановлено іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Вербівка Васильківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешкаючого в АДРЕСА_3 , не працюючого, який має середню освіту, розлученого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 28.03.2016 року Синельникіським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

засуджено за:

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки

- ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року та остаточно обвинуваченому призначено до відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Цивільний позов Приватного акціонерного товариства «Київстар» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Київстар» 58 379 гривень 40 копійок на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

В задоволенні цивільного позову Миколаївського управління Магістрального Аміакопроводу Українського Державного Підприємства «Укрхімтрансаміак» - відмовлено.

З вироку районного суду видно, що ОСОБА_9 будучи раніше судимим 22 липня 2009 року Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнившись 20 червня 2012 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 6 місяців 17 днів, в період не погашеної судимості на шлях виправлення не став та повторно скоїв корисливе кримінальне правопорушення.

Так, приблизно о 01 годині 00 хвилин 02 серпня 2014 року ОСОБА_9 маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу із корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов до вежі мобільного оператора «Київстар», розташованої на відстані 50 м на захід від АЗС в с.Жданово Солонянського району Дніпропетровської області звідки повторно, таємно шляхом перекусу металевими кусачками (ножицями по металу), які приніс із собою, спочатку демонтував, а потім викрав кабель мідний, одножильний, перетином 2,5 мм2 LCF 114/50 довжиною 570 м вартістю 93200 гривень 70 копійок та кабель мідний, одножильний, перетином 2,5 мм2 LCF 78/50 вартістю 4093 гривень 50 копійок, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник.

Своїми діями ОСОБА_9 завдав потерпілому ПрАТ «Київстар» матеріальну шкоду на загальну суму 97 294 гривні 20 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 приблизно о 03 годині 40 хвилин 02 серпня 2014 року, прийшов до вежі мобільного оператора «Астеліт», розташованої на відстані 1000 м на південь від с. Новопокровка та на відстані 50 м на схід від автошляху с. Новопокровка с. Чумаки Солонянського району Дніпропетровської області, звідки повторно, таємно шляхом перекусу металевими кусачками, які приніс із собою спочатку демонтував, а потім викрав кабель заземлення мідний, двожильний, перетином 35,0 мм2 довжиною 3 м, вартістю 254 гривні 23 копійки, шину заземлення (колодка заземлення) в кількості 1 шт., вартістю 233 гривні 03 копійки, кабель мідний одножильний, перетином 2,5 мм2, для фідера 7/8 довжиною 150 м, вартістю 7957 гривень 64 копійки, заземлення для фідера 7/8 в кількості 10 шт., вартістю 672 гривні 69 копійок, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник.

Своїми діями ОСОБА_9 завдав потерпілому ТОВ «Астеліт» матеріальну шкоду на загальну суму 9 117 гривень 69 копійок.

Крім цього, ОСОБА_9 , приблизно о 06 годині 00 хвилин 02 серпня 2014 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, приїхав на автомобілі ВАЗ 2172, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 до комплектно трансформаторної підстанції головного посту секціювання-11 Центральний-2, розташованого поблизу с. Котлярівка Солонянського району Дніпропетровської області, де шляхом демонтажу, за допомогою фомки, намагався повторно здійснити крадіжку трансформаторної підстанції-283, лінії-95, яка представляє матеріальну цінність. Але почувши неподалік розмову людей втік з місця скоєння злочину. Тим самим ОСОБА_9 скоїв закінчений замах на викрадення чужого майна, а саме трансформаторної підстанції-283, лінії-95, яке належить Миколаївському Управлінню Магістрального Аміакопроводу Українського Державного Підприємства «Укрхімтрансаміак», але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Також приблизно о 02 годині 00 хвилин 19 серпня 2014 року ОСОБА_9 , повторно за попередньою змовою групою осіб: з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (кримінальне провадження відносно якого закрито згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року (а.с.128) у зв`язку зі смертю обвинуваченого), на автомобілі ВАЗ 2172, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , під керуванням останнього, прибув до магазину ПП «Шведун», розташованого в АДРЕСА_4 , де ОСОБА_13 та ОСОБА_9 шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних дверей вказаного магазину, проникли в приміщення торгівельного залу магазину, звідки таємно, повторно викрали товарно-матеріальні цінності загальною 5 752 гривні 35 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання, призначивши його в межах 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Обґрунтовує свої доводи тим, що при призначенні покарання суд не врахував його вік 48 років, погане самопочуття, наявність таких хвороб як гастрит, хронічний бронхіт, тахікардія, язва дванадцятиперстної кишки, наявність на утриманні матері похилого віку. Крім того, вважає, що суд не врахував той факт, що він з`явився з зізнанням.

Також, просив зарахувати у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, з моменту попереднього ув`язнення по день винесення рішення апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, доводи обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити, думку представників потерпілих, які просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію його дій за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Доводи обвинуваченого про не відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого, внаслідок суворості, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, вбачається, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як видно з вироку, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться як до категорії середньої тяжкості, так і до тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Доводи обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення покарання із-за наявності в нього хронічних хвороб, та того факту, що в нього на утриманні перебуває мати похилого віку, колегія суддів вважає такими, що не можуть самі по собі бути підставою для пом`якшення покарання. Наявність у ОСОБА_9 вказаних хвороб, не перешкоджало йому неодноразово скоювати крадіжки чужого майна.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_9 будучи раніше судимим за скоєння крадіжок, знову вчинив злочини проти власності в період не погашеної судимості, що свідчить про відсутність у нього бажання виправитися та вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, на думку колегії суддів, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України - покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; в межах санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки; в межах санкції ч.3 ст.185 КК України - покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, та застосував ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України, остаточно призначивши покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. За своїм видом та розміром, саме таке покарання є суворим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Вимоги ОСОБА_9 про необхідність зарахування йому одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту попереднього ув`язнення по день винесення рішення судом апеляційної інстанції не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Вимоги ОСОБА_9 про необхідність зарахування йому одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 07 листопада 2017 року не підлягають задоволенню, оскільки згідно вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, - підлягає зарахуванню однин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - до 20 червня 2017 року включно.

Отже апеляційна скарга ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, а вирок суду є обґрунтованим, вмотивованим та законним.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, що тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4