Єдиний унікальний номер:343/1797/17
Номер провадження: 1-в/0343/317/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника Долинського МРС з питань пробації - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання засудженого ОСОБА_6 про скорочення невідбутої частини покарання та звільнення від покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 подав до суду клопотання про скорочення невідбутої частини покарання та звільнення від покарання, в якому просить скоротити наполовину невідбуту ним частину покарання, визначену вироком Долинського районного суду від 25.12.2015 р. за ч. 1 ст. 121 КК України, та звільнити від покарання. Свої вимоги мотивує тим, що 25.12.2015 р. його було засуджено Долинським районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з призначенням 3-х річного іспитового строку. Він регулярно у встановлений час з`являвся для реєстрації в КВІ, зауважень до нього немає. Злочин, який відноситься до тяжкого, ним вчинено до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", тому він підпадає під дію ст. 7 вказаного Закону.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 клопотання підтимали, уточнивши, що просять скоротити наполовину невідбуту частину визначеного йому за вироком суду іспитового строку. Вважають, що він фактично відбуває покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а іспитовий строк входить в систему покарань, визначених КК України.

Прокурор та представник Долинського МРС з питань пробації заперечили проти застосування відносно засудженого ОСОБА_6 Закону України "Про амністію у 2016 році". Засуджений не підпадає під дію ст.ст. 1-6 Закону України "Про амністію у 2016 році". Стаття 7 вказаного Закону, яку він просить застосувати, стосується осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбвленням волі. ОСОБА_6 ж призначено покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого він звільнений з іспитовим строком, а тому положення ст. 7 Закону України "Про амністію у 2016 році" до нього не можуть бути застосовані.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, висновок прокурора, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даного провадження, оглянувши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вироком Долинського районного суду від 25 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили 26 січня 2016 року.

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_6 , останній на облік служби пробації взятий 02.02.2016 р. Не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання скарг на його поведінку не поступало. На реєстрацію до служби пробації з`являвся вчасно. На військовій службі не перебував, участь у АТО не брав.

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

У ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" вказано, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» скороченню наполовину підлягає невідбута частина покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Вироком Долинського районного суду від 25 грудня 2015 року ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого він звільнений на підставі ст. 75 КК України. Вказане свідчить про те, що засуджений фактично не відбуває покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, як це вимагає ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році». При цьому, щодо посилань захисника на те, що засуджений фактично відбуває на даний час покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд ставиться критично, оскільки ст. 51 КК України передбачає вичерпний перелік видів покарань, які можуть бути призначені судом. Саме від відбування таких покарань особа може бути звільнена чи строк відбування яких може бути скорочено на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». У даному переліку відсутній такий вид покарання, як призначення іспитового строку, на що вказує захисник. Підстави звільнення від відбування покарання, в тому числі на підставі ст. 75 КК України, визначені розділом ХІІ КК України ("Звільнення від покарання та його відбування"), а не розділом Х цього Кодексу, який визначає покарання та його види.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі. Він не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1-6 Закону України «Про амністію у 2016 році». Стаття 7 вказаного Закону також не може бути до нього застосована, оскільки йому призначено покарання у виді позбавлення волі, а не обмеження волі чи інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, від відбування якого він звільнений. Скорочення ж наполовину невідбутої частини іспитового строку не передбачено нормами чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, р.р. Х, ХІІ КК України, ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.ст. 7, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про скорочення невідбутої частини покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: