Справа № 369/4579/17
Провадження № 1-кп/369/433/17
УХВАЛА
Іменем України
05.10.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001118 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодруженого, працюючого водієм в ПАТ «Яготинський маслозавод», раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

27.02.2017 року близько 22 години ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу ділянки АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, перелізли через паркан на ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_4 майно, а саме: металевий стіл вартістю 400 грн. та металевий мангал вартістю 275 грн. Перекинувши дані речі через паркан ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обернули викрадене на свою користь та розпорядились ним на власний розсуд, заховавши металевий стіл та мангал в полі, що знаходиться поблизу ділянки АДРЕСА_3 , маючи намір за ним повернутись.

Окрім того, 28.02.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 12 години 30 хвилин, маючи на меті забрати раніше викрадені речі, приїхали на автомобілі під керуванням ОСОБА_9 до місця, де були сховані викрадені напередодні стіл та мангал, не повідомляючи при цьому останньому про протиправний спосіб заволодіння даними речами.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи згідно ролей, розподілених заздалегідь, а саме: ОСОБА_8 пішов в поле, де перебували сховані металеві вироби металевий стіл та металевий мангал, які належать ОСОБА_4 та були викрадені з його ділянки АДРЕСА_3 , та принісши дані речі до припаркованого на узбіччі автомобіля погрузив їх в причіп.

В цей час ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , згідно ролей, розподілених заздалегідь, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, переліз через паркан на ділянку АДРЕСА_3 , звідки намагався таємно викрасти належне ОСОБА_4 майно, а саме рулон металевої сітки рабиці вартістю 66 грн. Під час вчинення таємного викрадення чужого майна і до отримання реальної можливості ним розпорядитися, ОСОБА_7 був помічений та викритий ОСОБА_10 мешканцем будинку, що розташований на сусідній земельній ділянці.

ОСОБА_10 , намагаючись припинити незаконні дії ОСОБА_7 , вийшов зі свого будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , та почав бігти в напрямку ОСОБА_7 , який на той момент вже вийшов з ділянки АДРЕСА_3 , викрикуючи йому при тому, щоб він залишив викрадені речі.

Однак, ОСОБА_7 , керуючись корисливими спонуканнями, продовжив свої дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, з цією метою він, тримаючи в руках рулон сітки рабиці, почав бігти в напрямку до ОСОБА_8 , який в цей час рухався по полю в його сторону. Передавши сітку рабицю ОСОБА_8 таким чином розпорядившись викраденим на власний розсуд, ОСОБА_7 втік в невідомому напрямку.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вину у висунутому їй обвинуваченні не визнали, вказали один на одного як на ініціаторів здачі знайденого на полі в с. Юрівка ржавих металовиробів на пункт приймання металобрухту, куди їх довезли автомобілем, яким керував ОСОБА_9 . У пред`явленому обвинуваченні просили виправдати.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що він має садовий будинок АДРЕСА_3 . 28.02.2017 року йому зателефонував сусід ОСОБА_10 та повідомив, що з його земельної ділянки викрадені речі. ОСОБА_11 прослідував за крадіями до пункту прийому металобрухту, звідки викликали працівників поліції. Туди ж на пункт прийому приїхав і ОСОБА_12 . Потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов про стягнення з обвинувачених по 5000 грн. моральної шкоди з кожного.
Снігир ОСОБА_13 та ОСОБА_14 батьки обвинуваченого ОСОБА_8 , які вказані понятими в протоколі огляду місця події (а.с. 56-61) суду пояснили, що 28.02.2017 року вони були присутні при огляді на прийомі металобрухту, але участі в ньому не брали. Сам протокол підписали, не читаючи, за вказівкою слідчого. На прийом металобрухту приїхали у зв`язку з повідомленням про затримання сина ОСОБА_8 . На пункті прийому син перебував в поліцейському автомобілі та вони не мали можливості з ним поспілкуватися. А те, що оглядав поліцейський, було металобрухтом.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що сусід ОСОБА_4 , який має дачу через дві ділянки від нього, скаржився, що з його ділянки відбуваються крадіжки. Тому ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що буде намагатися наглядати за господарством. 28.02.2017 року в обід ОСОБА_10 привіз додому до будинку по АДРЕСА_3 дружину, щоб та погодувала матір. Дружина займалась справами, а він приліг та дивився телевізор. Коли дружина закінчила домашні справи і виглянула у вікно, то побачила сторонніх осіб на ділянці ОСОБА_12 та повідомила це ОСОБА_11 . Тому він відразу вибіг до ділянки ОСОБА_12 , донці сказав викликати поліцію, а зятю крикнув, щоб той виходив на вулицю. Вже на вулиці він побачив, що один невідомий іншому невідому передає через паркан сітку. Побачивши це ОСОБА_11 почав кричати, тому один, який був вищим за зростом, побіг, а другий сів в автомобіль та поїхав. ОСОБА_11 запам`ятав номерні знаки причепу бежевого кольору 4360ФМ, темно сіра «Волга». Після побаченого він відразу зателефонував ОСОБА_12 та на своєму автомобілі поїхав до пункту прийому металобрухту, де і виявили викрадені у ОСОБА_12 вироби.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що 28.02.2017 року її чоловік привіз додому, оскільки вона доглядає за хворою матір`ю. Після 12 години вона була вдома, нагодувала матір та пішла мити руки в ванну, де в неї є вікно. У вікні вона побачила чоловіка, який відходив від ділянки сусідів та ніс на собі сітку рабицю. У зв`язку з побаченим вона крикнула чоловіку, що хтось обкрадає сусідів, та він побіг до сусідньої земельної ділянки. В цей час невідомий кинув сітку, а другий побіг в іншу сторону. Донька викликала поліцію. Чоловік на своєму автомобілі переслідував крадіїв та виявив автомобіль в с. Юрівка, де дочекався працівників поліції.
Свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що він знайомий ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . 28.02.2017 року близько 13 години він зустрів їх, коли повертався на своєму автомобілі з с. Крюківщина. Разом стояли та курили, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 переговорили між собою та запропонували, щоб ОСОБА_18 перевіз метал, який вони назбирали та який знаходиться на полі Снігир вказував шлях, а ОСОБА_17 сидів на задньому сидінні автомобіля. Кожедуб тричі запитав у них, чи не крадене вони хочуть перевезти, на що отримав відповідь, що ні. Снігир сказав, що потрібно перевезти пару столів. Коли під`їхали до місця на полі, на яке вказав ОСОБА_16 , то Кожедуб побачив металобрухт, який лежав у засохлому бур`яні. Снігир зателефонував ОСОБА_17 , щоб той йшов назустріч. Снігир приніс сітку, яку викинув у причіп та сказав Кожедубу їхати, а ОСОБА_17 вже не було видно. Снігир сказав, що металобрухт треба відвезти в пункт прийому, що і зробив ОСОБА_18 . Металобрухт скинув в пункті прийому. Після цього разом зі ОСОБА_16 направились у своїх справах, доїхавши до кладовища Снігир дав Кожедубу 100 грн. та вийшов, а ОСОБА_18 поїхав додому. Щойно ОСОБА_19 приїхав додому, до нього приїхав хазяїн пункту прийому металобрухту та поліцейські, після чого всі повернулись до пункту прийому, де вже були ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Після чого поліцейські почали складати протокол.
Свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що він працював на прийомі металобрухту в с. Юрівка, куди у лютому 2017 року приїхав ОСОБА_21 разом ще з одним хлопцем, але не з ОСОБА_17 , та здали на металобрухт ржаву сітку рабицю, весь у фарбі металевий стіл та іржавий дірявий мангал. Звідки у них був цей металобрухт вони не пояснювали, а він у них не запитував. Але через деякий час приїхали працівники поліції, які у присутності ОСОБА_22 цей металобрухт, ніяких понятих при огляді не було, замірів ніхто не робив, а сам ОСОБА_23 вказав приблизні параметри стола і мангала, а також довжину сітки рабиці. Експерт для огляду цього металобрухту до пункту прийому не приїжджав.
З досліджених судом документів слідує, що 28.02.2017 року до ЄРДР були внесені відомості за заявою потерпілого ОСОБА_4 про викрадення його майна (а.с. 31-32, 36-37). Місце, звідки були викрадені металовироби у ОСОБА_4 оглянуто за його участі та в присутності двох понятих 28.02.2017 року (а.с. 49-54). Пункт прийому металобрухту оглянуто 28.02.2017 року за участю понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_14 з дозволу ОСОБА_20 (а.с. 55-61). Виявлені під час огляду металевий стіл, металевий мангал та рулон металевої сітки рабиці 28.02.2017 року оглянуті протоколом огляду предметів (а.с. 63-67), постановою слідчого визнано речовими доказами (а.с. 68) та передано 28.02.2017 року під відповідальне зберігання ОСОБА_20 (а.с. 62). Під час досудового розслідування свідок ОСОБА_10 на наданих йому фото впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які викрали металовироби у ОСОБА_12 та втекли (а.с. 101-118). Вартість викрадених у ОСОБА_12 металовиробів визначена висновком судової товарознавчої експертизи від 19.04.2017 року загальним розміром 741 грн. (а.с. 120), який сприймається судом як висновок спеціаліста.
Обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання (а.с. 90-91), де характеризується позитивно (а.с. 89), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 88), до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с. 92).
Обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання (а.с. 93), де характеризується посередньо (а.с. 95), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 96-97), до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с. 94).
За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обсязі висунутого їм обвинувачення доведена під час судового провадження показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 та кваліфікує дії ОСОБА_7 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище та за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище, та дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за вчинені ними діяння на підставі ч. 2 ст. 11 КК України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через свою малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заподіяно істотної шкоди фізичні особі, про що свідчить отримані під час судового провадження якісні характеристики майна потерпілого ОСОБА_4 , яке по суті є металобрухтом. Наведене доводить малозначність діяння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та можливість закриття на цій підставі кримінального провадження щодо них.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 11 КК України, ст. 288, 369-372 КПК України, суд
ухвалив:
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за скоєні ним кримінальні правопорушенні ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України на підставі ч. 2 ст. 11 КК України у зв`язку з малозначністю вчиненого.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України підставі ч. 2 ст. 11 КК України у зв`язку з малозначністю вчиненого.

На цій підставі кримінальне провадження № 0001118 закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення 10000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази у справі: металевий стіл та металевий мангал, а також сітку рабицю, які перебувають на відповідальному зберіганні ОСОБА_25 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - передати потерпілому ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 (семи) днів з моменти її оголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1