Справа № 755/3361/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "27" жовтня 2017 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, працюючого не офіційно на посаді водія служби таксі «Ангар», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 299, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду в межах кримінального провадження № 0000906 від 30.01.2017 р. із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що 06.06.2016 року близько 22-00 год. ОСОБА_6 , разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_7 , 2001 року народження перебували по сусідству із ОСОБА_8 , який мешкає в будинку АДРЕСА_3 . В цей час на ґрунті довготривалих неприязних відносин у них виник конфлікт який супроводжувався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_8 зі сторони ОСОБА_6 та погрозами фізичної розправи над ним, під час якого, з метою уникнення та припинення конфлікту, ОСОБА_8 о 22 годині 30 хвилин викликав працівників поліції. Та в цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 підійшов до нього та з метою провокації конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , щоб в подальшому мати привід вчинити відносно нього хуліганські дії, почав виражатись в його бік нецензурною лайкою та звинувачувати у статевому домаганні до його сина.

В подальшому, ОСОБА_6 цілеспрямовано, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та використовуючи спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет у вигляді битки, наніс йому один удар в ділянку голови, від чого ОСОБА_8 впав на землю. Присутній при цьому ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та з хуліганських спонукань наніс йому кілька ударів ногою в область обличчя внаслідок чого завдав йому фізичного болю. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою, чим принижували його людську гідність. Хуліганські дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжувались протягом 20 хвилин, відзначались особливою зухвалістю, явною неповагою до суспільства, порушенням громадського порядку та супроводжувались насильством із заподіянням фізичного болю потерпілому ОСОБА_8 із використанням спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету у вигляді битки (згідно з п.11 ППВС України від 22.12.2006 №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» - «…Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення, спеціальних засобів (гумового кийка, газових пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії), пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч.4 ст.296 КК не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян), спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до правил п.п.4,6 та 2,2,1/в «правил» (згідно з висновком експерта №1539/е від 20.09.2016 та висновку експерта №1103/е від 17.10.2017).

В цей час на місце події прибули інспектори патрульної поліції ОСОБА_10 ОСОБА_11 , які того дня несли службу у складі екіпажу №205 по обслуговуванню Дарницького району м. Києва. Інспектори поліції побачили на землі потерпілого ОСОБА_8 , якому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , систематично наносили тілесні ушкодження по всім частинам тіла з хуліганських спонукань та декілька разів гучно висловили законну вимогу припинити протиправні хуліганські дії відносно ОСОБА_8 , при цьому чітко повідомили ОСОБА_6 та ОСОБА_12 про те, що вони є представниками правоохоронних органів, однак ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на законні вимоги представників поліції, не реагували та продовжували вчиняти хуліганські дії відносно потерпілого ОСОБА_8 .

В подальшому, не призупиняючи вчиняти хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності здійснюючи опір представникові влади та не виконуючи вимоги щодо припинення хуліганських дій ОСОБА_6 виражався щодо поліцейських ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нецензурною лайкою, поводив себе агресивно та намагався нанести їм тілесні ушкодження із використанням спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету у вигляді битки. Потім, ОСОБА_6 , підбіг до службового автомобіля на якому прибули працівники поліції та діючи умисно, використовуючи спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет у вигляді бити, наніс удар по лівому передньому пасажирському склу, на що останньому було зроблено неодноразові численні зауваження на припинення своїх протиправних дій, на що останній не реагував та продовжував чинити опір проти працівників поліції. В наслідок чого, один із працівників поліції для припинення протиправних дій ОСОБА_6 , дістав вогнепальну зброю та діючи згідно ст. 46 ЗУ «Про Національну поліцію», здійснив один попереджувальний постріл в гору, на що ОСОБА_6 , не відреагував та продовжував здійснювати опір працівникам поліції, а саме він взяв бетонну брилу та діючи умисно кинув її на службовий автомобіль на якому прибули працівники поліції.

В цей момент, під час того, як ОСОБА_6 , здійснювались протиправні дії пов`язані з опором представникам влади, на місце події прибули інспектори патрульної поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які того дня несли службу у складі екіпажу №205 по обслуговуванню Дарницького району м. Києва, які провели всі необхідні заходи спрямовані для того, щоб припинити протиправні дії та затримати ОСОБА_6 з метою недопущення подальшої протиправної поведінки проти представників влади та громадськості та доставили до Дарницького УП ГУНП України в м. Києві.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у задоволенні клопотання. При цьому зазначив, що підозра не обґрунтована. Крім того, прокурором не було доведено наявність ризиків передбачений ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Також, клопотання містить суперечливу інформацію, а саме стосовно дати вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_6 . Відповідно до тексту клопотання подія сталась 06.06.2016 року. Однак, як вбачається з витягу ЄРДР, який міститься в додатках до клопотання, а також показах учасників даної події, дата -05.06.2016 року.

Захисник просив врахувати позитивну характеристику з попереднього місця роботи підозрюваного, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка являється інвалідом ІІІ групи.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого, одночасно просив задовольнити клопотання захисника.

Дослідивши копії документів з матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 299, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на свідків та потерпілого, може вчинити інше кримінальне правопорушення, офіційно не працює, раніше не судимий, на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі, а тому будучи обізнаним про міру покарання, може переховуватися від слідства та суду та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

При цьому суд вважає, що прокурор в судовому засіданні довів обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 299, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України та існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків та потерпілого.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин суд вважає про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, але більш м`якого, ніж той, що просить застосувати прокурор.

Так, з урахуванням особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, віку, стану здоров`я, конкретні обставини вчиненого правопорушення, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, суд прийшов до висновку про можливість та доцільність застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, що на думку суду стане достатнім стримуючим фактором для запобігання вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушеня та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 193-196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів - до 25.12.2017 року.

Покласти на нього обмеження у виді заборони залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , з 22-00 год. до 07-00 год. наступного дня.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали покласти на Дніпровське УП ГУ НП у м. Києві, яке зобов`язати негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя