Справа № 2604/267/2012
П О С Т А Н О В А
"30" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , підсудного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву підсудного ОСОБА_5 про судді ОСОБА_1 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває зазначена кримінальна справа.

В судовому засіданні 17 листопада 2017 року усно, а подальшому заявою від 21 листопада 2017 року ОСОБА_5 заявив відвід головуючому судді на підставі п.4 ч. 1 ст. 54, ст.. 56 КПК України (в редакції 1960 року) посилаючись на те, що, на його думку, суддя є упередженою та зацікавленою у результатах розгляду справи й наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивноcті судді, оскільки на початку судового розгляду справи він відмовився від послуг адвоката й вирішив самостійно захищатися від пред`явленого обвинувачення, скориставшись правами, визначеними ст.. 16-1, п.2, ч. 1 ст. 263 КПК України ( в редакції 1960 року). В подальшому, під час судового засідання у нього виникла необхідність отримати професійну правничу допомогу, у`язку з чим, просив оголосити перерву в судовому засіданні, однак суд відмовив, що й викликало у нього сумніви щодо неупередженості суду.

Порядок вирішення заявленого відводу визначено ст.. 57 КПК України ( в редакції 1960 року), зокрема, у разі відводу судді, заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглдає справу.

Вислухавши доводи підсудного ОСОБА_5 , думку прокурора та потерпілого ОСОБА_4 , які висловились про необгрунованість доводів заявника та відсутність підстав для відводу, суд приходить до наступного.

Підстави для відводу судді визначені ст. ст. 54, 56 КПК України (в редакції 1960 року), а саме суддя не може брати участь в розгляді кримінальної справи: 1) якщо він є потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем або родичем кого-небудь з них, а також родичем слідчого, особи, яка провадила дізнання, обвинувача або обвинуваченого; 2) якщо він брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, особа, яка провадила дізнання, слідчий, обвинувач, захисник або представник інтересів потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2-1) якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи;

2-2) якщо він під час досудового розслідування справи розглядав питання про усунення захисника в порядку, передбаченому статтею 61-1 цього Кодексу; 3) якщо він особисто або його родичі заінтересовані в результатах справи; 4) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу. У складі суду, що розглядає кримінальну справу, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Заявляючи відвід судді, підсудний послався на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання йому можливості одержати правничу допомогу.

З протоколу судового засідання від 17 листопада 2017 року вбачається, що після оголошення обвинувального висновку підсудний заявив про оголошення перерви в судовому засіданні у зв`язку з необхідністю отримати консультацію у фахівця. При цьому підсудний зазначив, що йому необхідна саме консультація, яку він мав намір отримати поза межами судового засіданні, не заявляючи про бажання залучити захисника для участі в судовому засіданні, а також відмовився від призначення йому захисника за пропозицією суду на підставі ст. 47 КПК України. Після ухвалення судом рішення про відмову у задоволеннй його клопотання про оголошення перерви, підсудний заявив про відвід судді.

Тобто, фактично, підсудний заявив відвід після ухвалення судом рішення за його клопотанням, що свідчить, у такий спосіб він висловлює свогю незгоду з прийнятим процесуальним рішенням.

У відповідності до положень ст. 16-1 КПК України (в редакції 1960 року) розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності. … прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні і користуються рівними правами та свободою у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

За таких обставин, суд вважає заяву підсудного про відвід та висловлені ним доводи у нійза своєю суттю такими, що не ґрунтуються на вимогах ст.ст. 54, 56 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), у зв`язку з чим остання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16-1, 54, 56, 57, КПК України (в редакції 1960 року), суд-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви підсудного ОСОБА_5 про судді ОСОБА_1 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 128 КК України - відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.
С у д д я: ОСОБА_1