Справа № 531/1514/17
Провадження №1-кс/550/7/18
У Х В А Л А
Іменем України

11 січня 2018 року смт. Чутове
Слідчий суддя Чутівського районного суду Полтавської області - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2017 р. за №0000824 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Чутівського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в якому просив: накласти арешт на вилучений 17.12.2017 року мобільний телефон
марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone» на якій маються цифрові позначення НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2017 р. за №0000824, було встановлено, що 17.12.2017 року до Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те що цього ж дня близько 18:25 год., до УСБУ в Полтавській області з мобільного телефону НОМЕР_3 зателефонував мешканець АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та повідомив про замінування п`ятиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Того ж дня було проведено огляд місця події під час якого було оглянуто територію площею 4000 м.кв. евакуйовані 80 людей, які мешкають у вищевказаному будинку. Відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 17.12.2017 року - результатом огляду було встановлено, що на вказаній території вибухових пристроїв та вибухових речовим не виявлено.
Мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone» на якій маються цифрові позначення НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є головним доказом причетності визначеної особи до скоєного злочину по даному кримінальному провадженні, та в даний час вважається тимчасово вилученим майном, просить накласти арешт на вищевказане майно.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений.
Відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000824, заслухавши пояснення слідчого, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з наступних підстав.
У клопотанні про накладення арешту на майно слідчий зазначає, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17.12.2017 р. за №0000824 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України за повідомленням від 17.12.2017 р. про те, що цього ж дня близько 18:25 год., до УСБУ в Полтавській області з мобільного телефону НОМЕР_3 зателефонував мешканець АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та повідомив про замінування п`ятиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 .
В ході проведення досудового розслідування працівниками поліції під час огляду місця події 17.12.2017 року було проведено огляд місця події під час якого було оглянуто територію площею 4000 м.кв. евакуйовані 80 людей, які мешкають у вищевказаному будинку. За результатом огляду було встановлено, що на вказаній території вибухових пристроїв та вибухових речовим не виявлено, що підтверджується протоколом огляду місця події від 17.12.2017 р. та актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 17.12.2017 р.
В ході проведення пошукових заходів було встановлено особу заявника. Ним виявився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який зателефонував з мобільного телефону НОМЕР_3 до УСБУ в Полтавськії області та повідомив про замінування п`ятиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 , що підтверджується рапортом від 17.12.2017 р.
Також в ході проведення досудового розслідування працівниками поліції під час огляду місця події 17.12.2017 року було вилучено Мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone» на якій маються цифрові позначення НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 17.12.2017 р.
У розумінні положень ст. 131, ч. 2 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого під час огляду місця події, що зафіксовано у відповідному протоколі огляду місця події від 17.12.2017 р. слідчим дотримано вимоги ст. 171 КПК України.
Так, клопотання погоджене з прокурором та подане у встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк.
Також, слідчим суддею встановлено, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.
Метою накладення арешту на мобільний телефон з сім-картою оператора «Vodafone» - є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що мобільний телефон є знаряддям злочину, який може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259КК України. А відчуження зазначеного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Також у клопотанні визначено спосіб накладення арешту на майно.
Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на мобільний телефон
марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone» на якій маються цифрові позначення НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном - є розумним та співрозмірним обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження, що здійснюється за ч. 1 ст. 259КК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на вилучений 17.12.2017 року мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone» на якій маються цифрові позначення НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1