Справа № 635/6741/17
Провадження № 1-в/635/966/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пролетарське Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16 червня 2010 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки;

-29 серпня 2011 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 29.12.2014 від відбування покарання на невідбуту частину строку 1 рік 8 місяців 19 днів на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 19.12.2014,

засудженого вироком Київського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року за ч.1 ст.222, ч.4 ст.53 КК України до штрафу 17000,00 гривень; вироком апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року, вирок Київського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року скасований в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.222, ч.1 ст.71 КК України і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 19 днів зі штрафом 17000,00 гривень в дохід держави,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року за ч.1 ст.222, ч.4 ст.53 КК України до штрафу 17000,00 гривень; вироком апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року, вирок Київського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року, скасований в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.222, ч.1 ст.71 КК України і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 19 днів зі штрафом 17000,00 гривень в дохід держави.

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №3413 від 26 листопада 2015 року.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Засуджений в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі заяви ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого встановив наступне.

Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII поліпшує становище особи, а тому ч.5 ст.72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно ч.1 ст.5 КК України.

За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно абз.4 ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк :

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду,

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання,

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження,

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи,

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень ст. 72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

Згідно ч.1, ч.2 ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Так, за ч.4 ст.532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Київського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року за ч.1 ст.222 КК України до штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 гривень, з розстрочкою виплати штрафу відповідно до ч.4 ст.53 КК України рівними частинами строком на 10 місяців, встановивши періодичність оплати штрафу першого числа кожного місяця з наступного після винесення вироку, рівними частинами по 1700,00 гривень.

Вироком апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року, вирок Київського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року скасований в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.222, ч.1 ст.71 КК України і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 19 днів зі штрафом 17000,00 гривень в дохід держави.

На підставі ухвали Київського районного суду м.Харкова від 16 грудня 2015 року засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оголошено в розшук.

У відповідності до протоколу затримання особи №0051/85 від 24.09.2017, ОСОБА_4 затримано 24.09.2017 згідно вироку Апеляційного суду Харківської області від 21.07.2015.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, строк попереднього ув`язнення у засудженого ОСОБА_4 відсутній, а відтак не має підстав для застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1