МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000296 від 13.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
11 червня 2017 року близько 10 години 00 хвилин, знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння після спільного розпивання алкогольних напоїв з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілих, з полиці шафи викрав мобільний телефон марки "Nokia", моделі 1280, чорного кольору, вартістю 289 грн. 00 коп., який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та водночас з кишені кофти ОСОБА_6 , котра також знаходилася на полиці вказаної шафи, викрав мобільний марки "Nokia", моделі С1-02, чорного кольору, вартістю 192 грн. 66 коп., який належить останній на праві приватної власності.

Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_4 , виходячи з житлового будинку належного ОСОБА_5 , в ході раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з території подвір`я викрав велосипед марки "Україна", чорного кольору, вартістю 700 грн. 00 коп., який на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 14/12.1/1119 від 10.11.2017 року, завдав ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 989 грн. 00 коп. та ОСОБА_6 матеріальний збиток у розмірі 192 грн. 66 коп.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення не оспорював, просив суворо його не карати та надав суду наступні показання.

Обвинувачений вказав, що 11.06.2017 року, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , вживав спиртні напої спільно з хазяйкою домоволодіння та ОСОБА_6 . Близько 10.00 години потерпілі вийшли з будинку, а він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, викрав їх мобільні телефони, які знаходились на полиці шафи та у кишені кофти, після чого вийшов з будинку, взяв велосипед, належний ОСОБА_5 та поїхав з її подвір`я додому.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які звернулися до суду з письмовими заявами, в яких прохали розглянути кримінальне провадження без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, цивільний позов заявляти не бажають, в призначенні покарання ОСОБА_4 покладаються на розсуд суду.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, оголошенням даних, які характеризують його особу та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, але щирого каяття не виявив, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, на утриманні осіб не має, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання і часткового зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає добровільне активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора та обвинуваченого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та обставини, що його обтяжує, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової експертизи в сумі 593 грн. 22 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речового доказу підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме вважати його повернутим власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертного дослідження № 14/12.1/1119 від 10.11.2017 року в розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 22 коп.

Речовий доказ по справі велосипед марки "Україна" ? вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий суддя ОСОБА_1