Справа № 686/2659/18

УХВАЛА

06 лютого 2018 року м. Хмельницький
02.02.2018 року скаржник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 оскаржив дану постанову до суду, посилаючись на те, що вона винесена передчасно з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, є незаконною, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи та нормам кримінально-процесуального законодавства України.
В судовому засіданні скаржник наполягає на задоволенні скарги та просить її задоволити з підстав викладених у скарзі.
Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 цього Кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Вказані вимоги закону слідчим в повній мірі не виконано.
За версією слідства встановлено, що після всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, виникає сумнів щодо причетності невстановленої особи до скоєння вказаного правопорушення тобто нанесення тілесних ушкоджень, а тому на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження слід закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не здійсненні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин, передбачених ст. 91 КПК України, як того вимагає ст. 92 та 93 КПК України, не проведено аналіз доказів та не дана відповідна правова оцінка обставинам справи.
Під час досудового розслідування слідчий, не допитав в якості свідка ОСОБА_6 на якого як на очевидця події вказувала у вільній бесіді ОСОБА_4 , не були допитані з приводу можливо відомих їм обставин справи особи які на час вчинення кримінального правопорушення проживали або перебували в будинку АДРЕСА_2 . Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.11.2017 року старшим слідчим СВ ПЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_7 було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи, проте до матеріалів кримінального провадження будь яких підтверджуючих документів про виконання даної постанови, або про неможливість її виконання не долучено. Детально не досліджено всі обставини справи, та не надано належної правової оцінки всім доказам;
Слідчий не виконав вимог кримінально-процесуального законодавства України та передчасно прийняв явно незаконну постанову про закриття кримінального провадження, яка ґрунтується на припущеннях слідчого, а не на підставі зібраних та перевірених під час досудового розслідування доказах.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя