Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2018 року у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого прокурора управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій стосовно закриття кримінального провадження № 0002807 щодо ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню в розумінні п.1 ч.1 ст.303 КПК України, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, а саме: визнати протиправною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0002807, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій із закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 ; зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0002807 здійснити процесуальні дії, визначені п.1 ч.2 ст.283, п.п.1, 2 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального _________________________________________

Провадження № 11-сс/796/1892/2018
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, і протягом трьох днів з дня постановлення ухвали прийняти постанову про закриття цього кримінального провадження, яке було виділено з кримінального провадження № 0000090; зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України протягом 24 годин з моменту прийняття уповноваженим прокурором постанови про закриття кримінального провадження внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник зазначає, що до поданої слідчому судді скарги з вимогами про зобов`язання прокурора вчинити певні дії було долучено копії необхідних документів, в тому числі клопотання № 1212/2 від 12.12.2017 року заступнику Генерального прокурора, клопотання № 1101/2 від 11.01.2018 року заступнику Генерального прокурора керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про вчинення процесуальних дій стосовно закриття кримінального провадження, а також постанови прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України від 17.01.2018 року, яку захисник отримав поштою 08.02.2018 року, про відмову в задоволенні клопотань. Вважає, що всупереч вимогам ст.220 КПК України прокурор за наявності відповідних підстав не виконав обов`язок вчинити процесуальні дії, визначені п.1 ч.2 ст.283, п.п.1, 2 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України, стосовно закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення у найкоротший строк після повідомлення про підозру, що було здійснено 24.04.2017 року.

Так, не зважаючи на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо його підзахисного протягом майже року, обмеження прав та свобод, а також, маючи процесуальну можливість для завершення досудового розслідування, Генеральною прокуратурою України не було здійснено дії з метою встановлення об`єктивної істини в справі, не зібрано докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, на користь чого свідчить ряд наведених захисником обставин. Крім того, за твердженням захисника, орган досудового розслідування не дотримав такої загальної засади кримінального провадження, як розумні строки, адже кримінальне провадження зупинено для формального збереження процесуального строку, чим порушено гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд.

Оскільки предметом оскарження є бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язати вчинити у визначений КПК України строк, а саме, закрити кримінальне провадження у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру, вважає, що така бездіяльність згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена, і слідчий суддя мав всі повноваження та підстави для розгляду скарги по суті. А тому, відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та постановив незаконне, необґрунтоване і невмотивоване судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, у своїй скарзі захисник ОСОБА_6 просив визнати протиправною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0002807, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій із закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 , та зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0002807 здійснити процесуальні дії, визначені п.1 ч.2 ст.283, п.п.1, 2 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, а також вчинити інші пов`язані із закриттям кримінального провадження процесуальні дії, на обґрунтування чого наводив обставини, викладені раніше.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. І відповідно до вимог кримінального процесуального закону строк на прийняття постанови про закриття кримінального провадження слідчим, прокурором обмежується лише строком досудового розслідування, і не оскаржується в розумінні положень вказаної норми, доки триває досудове розслідування.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що захисник оскаржує бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, є обґрунтованими.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, предметом оскарження може бути бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Також предметом оскарження можуть бути дії чи бездіяльність прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Дійсно, відповідно до вимог ч.2 ст.283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Разом з тим, закон не пов`язує обов`язок прокурора закінчити досудове розслідування в зупиненому кримінальному провадженні з конкретно визначеними строками, що свідчить на користь висновків слідчого судді про те, що захисник подав скаргу на бездіяльність прокурора, яка не може бути оскаржена під час досудового розслідування в контексті недотримання розумних строків.

До того ж, колегія суддів зауважує, що вимоги захисника, який, серед іншого, порушував питання про визнання протиправною бездіяльності уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0002807, не узгоджуються з положеннями ч.2 ст.307 КПК України, якою передбачено, про що може бути ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги, і підтверджують, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, а також суду в порядку, визначеному КПК України.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 колегія суддів вважає правильним.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3