Номер провадження 11-сс/788/515/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/12035/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 26 жовтня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1

застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

законного представника ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки під час розгляду клопотання було доведено неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, при цьому слідчий суддя дійшла помилкового висновку про відсутність ризику незаконного впливу на потерпілого. Прокурор зазначає, що раніше до ОСОБА_9 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак він порушував умови його виконання. Крім того, слідчим суддею не було враховано негативної характеристики підозрюваного, а також того, що відносно ОСОБА_9 направлений до районного суду обвинувальний акт за ч.2 ст.289 КК України та 17.08.2017 йому повідомлено про підозру за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 і ч.2 ст.186 КК України, 28.08.2017 за ч.2 ст.186 КК України і 07.09.2017 за ч.3 ст.186 КК України.

25.10.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 19.10.2017 близько 23 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись біля буд. № 41 по вул. Г. Кондратьєва в м. Суми, з метою заволодіння майном підійшли до ОСОБА_14 та почали ззаду хаотично спричиняти йому удари кулаками обох рук по голові, від яких останній упав та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_9 дістав із кишені куртки ОСОБА_14 його мобільний телефон та банківську картку. В момент коли потерпілий прийшов у свідомість, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пригрозили невстановленим предметом, який ОСОБА_14 сприймав як ніж та примусили назвати його пін-код від банківської картки. Того ж дня, у період часу з 23 год. 00 хв. по 23 год. 30 хв. через термінали банкоматів ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 здійснили зняття з вказаної банківської картки грошових коштів в сумі 580 грн.

20.10.2017 до ЄРДР за № 0003980 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

24.10.2017 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_9 був затриманий і в цей же день йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 26.10.2017 у задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено та до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та покладенням певних обов`язків на підставі ч.5 ст.194 КПК України. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою та існують ризики переховування ним від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових злочинів, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам доведено не було.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, крім іншого, незаконно переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, а згідно приписів ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ч.2 ст.492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і постановляючи ухвалу про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшла висновку про те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики переховування ним від органів досудового розслідування та суду і вчинення нових злочинів, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам доведено не було.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та належним чином ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею були в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказував слідчий.

Є вірними і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення про недоведеність ризику незаконного впливу на потерпілого, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б вказували на це, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора також і про те, що жоден більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Слідчим суддею згідно ч.1 ст.178 КПК України у повній мірі було взято до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється та передбачене законом покарання за цей злочин, характеристику підозрюваного, а також ті обставини, що він має постійне зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки та навчається в 9-му класі загальноосвітньої школи.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту був застосований до неповнолітнього ОСОБА_9 з урахуванням його вікових та психологічних особливостей і роду занять. При цьому, в даному випадку, на думку колегії суддів, питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_9 не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину, та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування запобіжного заходу.

На користь обґрунтованості рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту свідчить і той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою апеляційного суду, у визначений час з`явився в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища і застосування тримання під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що раніше до ОСОБА_9 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак він порушував умови його виконання, то вони є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Не можуть бути прийнятими до уваги також і твердження прокурора про те, що відносно ОСОБА_9 складений та направлений до суду обвинувальний акт, а також, що йому повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів, оскільки ці обставини не є, на думку колегії суддів, в повній мірі достатніми для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи викладені вище обставини.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 26 жовтня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4