Справа №486/1317/15-к 05.04.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 вересня 2017 року, якою відмовлено у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 листопада 2015 року.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7
представник потерпілого ОСОБА_8
встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати і прийняти до свого провадження його заяву про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Скасувати вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області без направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений зазначає, що він був визнаний винним та осуджений за підробленими документами, які фальшувались з метою зняття відповідальності з ОСОБА_9 .

Так, пояснює, що в червні 2016 року він отримав від свого адвоката копії заяви потерпілого ОСОБА_9 від 03.07.2014р. про відсутність з його боку претензій до будь-кого у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень, відмову від проходження судово-медичного огляду та прохання закрити кримінальну справу, що була відкрита за заявою його дружини, та ще одного листка непрацездатності, що був виданий на ім`я ОСОБА_9 на той самий період - з 02.07.2014р., але в ньому були вказані інші відомості про травми потерпілого та режим лікування.

Вказує, що в судових засіданнях оглядався лише один листок непрацездатності, а існування іншого дає підставу вважати, що справу проти нього сфальшованою.

Зауважує, що існування заяви потерпілого ОСОБА_9 від 03.07.2014р. та постанови слідчого про закриття проти нього кримінальної справи, докази існування суперечливих медичних документів, проведення експертиз на підставі лише записів із СМСЧ-2, тобто, без огляду потерпілого, дають всі підстави для сумнівів у реальності отримання ОСОБА_9 перелому руки, а саме за це він був засуджений.

Вважає, що якщо суд встановить фіктивність нанесеної травми, відповідно і встановить незаконність вироку суду, який ґрунтувався на підроблених обставинах та сфальшованих документах.

Не погоджується із посиланням суду на те, що він пропустив тримісячний строк на подання заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та посилаючись на роз`яснення ст. 461 КПК України, вважає, що в даному випадку суд застосував не ту норму закону, яку повинен був застосувати, замість ч.4 - ч.1 ст. 461 КПК України, що на думку апелянта, є порушенням норм матеріального права.
Обставини встановлені судом першої інстанції.
21 вересня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд кримінальної справи за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначив, що 05.11.2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області постановлено вирок за яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі з випробуванням один рік, на користь потерпілого ОСОБА_9 стягнуто 12 222.35 грн. відшкодування майнової шкоди, 3 000 грн. відшкодування моральної шкоди та 5 000 грн. відшкодування витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги. Не погодившись з вироком суду, він оскаржив його до Апеляційного суду Миколаївської області. Ухвалою апеляційного суду від 06.01.2016 року вирок суду першої інстанції було змінено в частині виключення кваліфікуючої ознаки злочину спричинення стійкої втрати працездатності не менш як на одну третину.
Ухвалу апеляційного суду він оскаржив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який залишив рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.11.2016 року його звільнено від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
При цьому зазначає, що судам усіх інстанцій не були відомі обставини справи, які б могли суттєво вплинути на остаточний вирок суду та про які він дізнався лише у червні 2016 року, вже після розгляду справи судами.
Так, вважає, що були підроблені докази наявності у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, а саме, його листок непрацездатності з діагнозом перелом кістки лівої руки та документи про проведення оперативного втручання, оскільки згідно довідки в.о. головного лікаря КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» ОСОБА_10 від травня 2017 року, «Лікар-анестезіолог не приймав участі в операції», хоча відповідно до вимог чинного законодавства щодо лікування в медичних закладах, присутність анестезіолога при проведенні операції є обов`язковою.
Крім того вважає підробленими документи про працевлаштування потерпілого ОСОБА_9 в ДП «КМУ» ПАТ «ТЕМ» у 2014 році, де він не працював.
Також не погоджується з висновком експерта № 158 від 08.04.2015 року, який проводив огляд потерпілого через 11 місяців після отримання ним травм. Окрім того, у червні 2016 року він отримав документ, який йому не був відомий та не оглядався в судах при винесенні обвинувального вироку. Так, 03.07.2014 року ОСОБА_9 була написана заява на ім`я начальника Южноукраїнського МВ УМВС про те, що він не має ніяких претензій у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень та просить припинити кримінальне провадження № 0000450. Згідно даної заяви, слідчим 03.07.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Досудове розслідування було розпочате на підставі заяви дружини потерпілого ОСОБА_11 , що суперечить положенням ст. 477 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого. З урахуванням зазначених обставин вважає, що складання слідчим обвинувального акту, затвердження його прокурором та судове провадження у справі були незаконними. Просить визнати вказані обставини нововиявленими та скасувати вирок суду від 05.11.2015 року.
Відмовляючи у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами суд першої інстанції вказав, що відповідно до ч.1 ст. 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини, ОСОБА_5 у своїй заяві зазначає, що у червні 2016 року йому стали відомі обставини, що мали б вплинути на остаточний вирок суду, проте до суду звернувся лише 21.09.2017 року. Тому суд вважав, що ОСОБА_5 заява про перегляд кримінальної справи за нововиявленими обставинами подана з порушення строків, встановлених ч.1 ст. 461 КПК України.
Крім того, суд зауважив, що також не може застосувати положення ч.4 ст. 461 КПК України, оскільки заявником не приведено жодних обставин, які підтверджують його невинуватість або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення та прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 .
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, заперечення представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням матеріалів до суду першої інстанції для розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 464 КПК України суддя перевіряє відповідність заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вимогам статті 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи 21 вересня 20127 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами.
В своїй заяві на підтвердження його невинуватості засуджений ОСОБА_5 зазначає, що у червні 2016 року він дізнався про обставини, які не були відомі судам всіх інстанцій та могли б суттєво вплинути на остаточний вирок суду.

Так, вважає, що були підроблені докази наявності у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, а саме, його листок непрацездатності з діагнозом перелом кістки лівої руки та документи про проведення оперативного втручання, оскільки згідно довідки в.о. головного лікаря КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» ОСОБА_10 від травня 2017 року, «Лікар-анестезіолог не приймав участі в операції», хоча відповідно до вимог чинного законодавства щодо лікування в медичних закладах, присутність анестезіолога при проведенні операції є обов`язковою. Крім того вважає підробленими документи про працевлаштування потерпілого ОСОБА_9 в ДП «КМУ» ПАТ «ТЕМ» у 2014 році, де він не працював. Також не погоджується з висновком експерта № 158 від 08.04.2015 року, який проводив огляд потерпілого через 11 місяців після отримання ним травм. Окрім того у червні 2016 року він отримав документ, який йому не був відомий та не оглядався в судах при винесенні обвинувального вироку. Так 03.07.2014 року ОСОБА_9 була написана заява на ім`я начальника Южноукраїнського МВ УМВС про те, що він не має ніяких претензій у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень та просить припинити кримінальне провадження № 0000450. Згідно даної заяви слідчим 03.07.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Досудове розслідування було розпочате на підставі заяви дружини потерпілого ОСОБА_11 , що суперечить положенням ст. 477 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого. З урахуванням зазначених обставин вважає, що складання слідчим обвинувального акту, затвердження його прокурором та судове провадження у справі були незаконними. Просить визнати вказані обставини нововиявленими та скасувати вирок суду від 05.11.2015 року.
Тобто, із змісту заяви ОСОБА_5 вбачається, що він ставить питання про свою невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за який його засуджено вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 листопада 2015 року і який він просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Тому висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 пропущений строк для подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме, що в даному випадку не можуть бути застосовані положення ч.4 ст. 461 КПК України, так як заявником не наведено жодних обставин, які підтверджують його невинуватість або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, є невірними.

За такого, прийняте судом першої інстанції рішення про відмову засудженому ОСОБА_5 у відкритті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 листопада 2015 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Разом з тим, ст. 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

В даному випадку, суддя рішення про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 прийняв передчасно, внаслідок чого його заява фактично залишилася нерозглянутою.

Отже, оскільки рішення по суті заяви ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судом першої інстанції не приймалось, а оскаржена ухвала судді є незаконною і перешкоджає розгляду скарги уповноваженим судом, вона підлягає скасуванню, а заява - направленню до суду першої інстанції для розгляду і прийняття рішення з дотриманням вимог ст. 459-467 КПК України.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 467, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 вересня 2017 року, якою відмовлено у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 листопада 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 листопада 2015 року, направити на розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді