Справа №480/692/17 10.01.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/244/18 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: в порядку КПК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_9 ,

В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду в задоволенні клопотання дружини засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про застосування до її чоловіка ОСОБА_6 Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено.
Клопотання прокурора про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення з 18 травня 2014 року по 21 травня 2014 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі задоволено.
ОСОБА_6 , засудженому вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна зараховано у строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення, 18 травня 2014 року по 21 травня 2014, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить зарахувати у строк покарання час перебування його під домашнім арештом.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зарахування строку його знаходження під домашнім арештом з 15 серпня 2014 року по 19 грудня 2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про безпідставність доводів апелянта та необхідність залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р. «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначеної правової норми суд має зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком законної сили.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 травня 2014 року ОСОБА_6 було затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
21 травня 2014 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
15 серпня 2014 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2014 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді шести років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 було залишено - домашній арешт.
19 грудня 2014 року ОСОБА_6 затримано у зв`язку з виконанням вироку Снігурівського районного суду Миколаївської області.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 року у строк покарання зараховано тримання ОСОБА_6 під вартою з 21 травня 2014 року по 15 серпня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У ч.5 ст. 72 КК України вказаний вичерпний перелік строків, які можуть бути включені до строку попереднього ув`язнення. При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, строк знаходження ОСОБА_6 під домашнім арештом з 15 серпня 2014 року по 19 грудня 2014 року не є строком попереднього ув`язнення.
За такого, вимоги апелянта є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення суду 1 інстанції є законним, обгрунтованим і належним чином вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 532, 539 КПК України, апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: