Справа №463/5986/17
Провадження №1-кс/463/1300/17
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна
01 грудня 2017 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за №0003159 від 28.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, про накладення арешту на майно померлого ОСОБА_5 , яке було вилучено під час огляду місця події 28.11.2017 року.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003159 від 28.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Зазначає, що є достатні підстави вважати, що особисте майно померлого ОСОБА_5 , яке було вилучено під час огляду місця події 28.11.2017 року, є предметом кримінального правопорушення, тому існує необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З врахуванням положень ч.1 ст.172 ЦПК України, вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без вказаної особи.

Оглянувши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, в провадженні СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003159 від 28.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України службова недбалість, що спричинила тяжкі наслідки, що стверджується витягом з кримінального провадження (а.с.4).

Також, як вбачається із матеріалів клопотання, під час огляду місця події 28.11.2017 року було виявлено та вилучено майно померлого ОСОБА_5 , а саме: одну пару кросівок чорного кольору фірми «Columbia»; Чохол на застібку, в якому знаходяться окуляри; Одну пару чорних шкарпеток; Кофту білого кольору із червоним написом; Нижню білизну чорного кольору із ромбами синього кольору; Джинси темно-синього кольору; Кофту сірого кольору з білими полосками; Рюкзак чорно-синього кольору; Мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕГ78372/01., ІМЕІ2: НОМЕР_1 ; Два металеві ключі з брелком із написом «Sport»; Сушку для волосся фіолетового кольору марки «Victory»; Махровий рушник білого кольору із синіми кінцями; Куртку чоловічу темно-синього кольору; Гумові чоловічі тапки сіро-синього кольору іх написом «Krok»; Одну пляшку води ємністю 1,5 л.; Гумову шапку для плавання синього кольору із написом «Spurt». (а.с.6-7)

Згідно вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В частині 3 ст.170 КПК України зазначено, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали клопотання, враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим належним чином не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно померлого є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. В супереч вимога п.1 ч.2 ст.171 КПК України, слідчим не зазначено підстави і мету, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; зокрема яким чином вказане майно може бути використане при проведенні розслідування та доведення вини.
А тому, оскільки слідчим не доведено необхідність накладення арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексувважаю, що слід відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.
Керуючись вимогами ст.ст.170-173 КПК України, -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно померлого ОСОБА_5 , яке було вилучено під час огляду місця події 28.11.2017 року, у кримінальному провадженні за №0003159 від 28.11.2017 року - відмовити.

Слідчий суддя: ОСОБА_1