Справа № 372/3949/17
Провадження № 1-кс-28/18
У Х В А Л А
іменем України
16 січня 2018 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді суду у провадженні головуючого судді ОСОБА_4 перебуває справа № 372/3949/17 (1-кс-4/18) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

В судовому засіданні суддя ОСОБА_4 подав заяву про самовідвід від розгляду вказаної скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність слідчого відносно невнесення відомостей про злочин, начебто, вчинений іншим слідчим суддею цього ж суду, з яким він перебуває у дружніх та робочих відносинах.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав заяву недостатньо вмотивованою.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

Вважаю можливим розгляд заяви за відсутності судді, який заявив про самовідвід, який не виявив бажання надати пояснення у цій справі, оскільки його неявка в силу ст. 81 КПК України не перешкоджає розгляду.

Вирішуючи вимоги заяви слід прийняти до уваги наступне.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Як зазначається у заяві про самовідвід та не спростовано учасниками розгляду вимоги скарги стосуються внесення до ЄРДР відомостей про вчинений, начебто, суддею Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_4 протягом десяти років працює та підтримує дружні стосунки із цією особою.

Вказані обставини підпадають під дію п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі "Фей проти Австрії" Європейський суд з прав людини вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.

Згідно п.п.49,53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява N 33949/02) відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суд вважає, що відносини, які склалися між суддею ОСОБА_4 , який розглядає справу та особою, на яку вказує заявник як таку, що вчинила злочин ОСОБА_5 , яка станом на час опису обставин, начебто, злочину як суддя того ж самого Обухівського районного суду Київської області розглядала по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , унеможливлюють його участь у вирішенні цієї справи, оскільки на думку стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у безсторонньості та неупередженості суду, можуть з достатнім ступенем вірогідності знизити рівень довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві, зокрема серед мешканців міста Обухів та Обухівського району Київської області, тобто в межах юрисдикції суду, що розглядає справу, оскільки розгляд скарги по суті потребує надання правової оцінки доводам заяви про достатність правових підстав для початку досудового розслідування відносно судді цього ж суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доцільним з метою запобігання виникненню при подальшому розгляді справи щонайменших сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів, уникнення можливих суджень учасників судового процесу про небезсторонність судді, недопущення в подальшому невірного сприйняття рішення суду по суті справи, забезпечення ефективності розгляду даної справи, уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу та громадськості у об`єктивності, законності і обґрунтованості вирішення справи, а відтак і правосудності судового рішення, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від участі у справі № 372/3949/17 (1-кс-4/18) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1