Справа № 405/829/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2018 р. м. Кропивницький
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вважає її не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії та винесено вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).
Слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки.
За наслідками проведеного досудового розслідування постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 30.12.2016 року зазначене кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 364, 365 КК України.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, та у строки, передбачені КПК України.
При цьому, оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безструнним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з тим, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0000177встановлено, що на момент закриття кримінального провадження слідчим не було допитано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з приводу обставин викладених у їх заявах про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, матеріали кримінального провадження № 0000177 не містять жодних доказів вчинення слідчим процесуальних дій щодо виклику заявників для надання пояснень. На думку слідчого судді не проведення допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_5 призвело до неналежного всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження.

Крім того слідчим суддею відзначається, що слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не зазначено в діях яких саме працівників правоохоронних органів відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 364, 365 КК України.

Враховуючи, що слідчим, на думку слідчого судді при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування, про що заявляє заявник, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх даних, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000177 від 25.10.2016 задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000177 від 25.10.2016 скасувати.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_12