Справа № 369/1586/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/333/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 21.03.2018

У Х В А Л А
21 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
особи, провадження щодо
якої закрито: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілого: ОСОБА_11 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 28 квітня 2015 року близько 15 години 10 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи поблизу житлового будинку у якому останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є журналістами, бажаючи перешкодити їх законній професійній діяльності, всупереч ст. ст. 1, 17 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та ст. ст. 22, 25 Закону України «Про інформацію», зажадав від них припинення відеозйомки. Отримавши від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмову у задоволенні його протиправних вимог, ігноруючи їх роз`яснення про законність проведення відеозйомки, ОСОБА_7 вчинив декілька (не менш десяти) наступових кроків в напрямку ОСОБА_10 , намагаючись відібрати відеокамеру. Свої протиправні дії ОСОБА_7 супроводжував висловленням образ на адресу журналістів. Сукупністю вказаних дій ОСОБА_7 унеможливив подальше здійснення журналістами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 законної професійної діяльності та вимусив покинути їх вказане місце.
В подальшому, приблизно о 18 годині 22 хвилини 28 квітня 2015 року, ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є журналістами, бажаючи перешкодити їх законній професійній діяльності, всупереч ст. ст. 1, 17 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та ст. ст. 22, 25 Закону України «Про інформацію», діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибув на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter T 5», без державного номерного знаку, на ділянку вулиці Підлісна біля будинку 30, с. Лісники, Києво-Святошинського району, Київської області, де перебувала вищезазначена знімальна група.
Реалізуючи свій злочинний умисел, вийшовши з транспортного засобу «Volkswagen Transporter T 5», ОСОБА_7 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, підбігли до транспортного засобу марки «Chery Tiggo», із державним номерним знаком « НОМЕР_1 ».
При цьому, ОСОБА_7 , відкривши задні праві двері автомобіля марки «Chery Tiggo», проник до салону автомобіля та застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме спричиняючи легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців передньої поверхні шиї і верхньої третини грудної клітки та передньої поверхні правого передпліччя, а також садна долонної поверхні лівої кисті, що підтверджено висновком експерта № 6/60д від 10 липня 2015 року, правою рукою схопив за шию ОСОБА_10 , який знаходився на правому передньому сидінні автомобіля та в руках якого в цей час знаходилась відеокамера марки «Sony HXR HX-5E». Відтягуючи рукою тіло ОСОБА_10 від прижатої до ніг останнього відеокамери, ОСОБА_7 сприяв діям невстановленої досудовим розслідуванням особи, спрямованим на відкрите заволодіння відеокамерою.
В цей же час, невстановлена досудовим розслідуванням особа, що знаходилась зі сторони водія ОСОБА_14 , шляхом декількох ривків за корпус відеокамери марки «Sony HXR HX-5E», яка знаходилась у руках ОСОБА_10 , відкрито заволоділа відеокамерою марки «Sony HXR HX-5E», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «МІСТ-ТБ».
В цей же час, інша не встановлена досудовим розслідуванням особа, що знаходилась зі сторони ОСОБА_10 , правою рукою шляхом ривка відкрито заволоділа відеореєстратором марки «Pago m 2 Night», що був закріплений на лобовому склі автомобіля марки «Cherry Tigo», та належить потерпілому ОСОБА_14 .
Заволодівши відеокамерою марки «Sony HXR HX-5E» та відеореєстратором марки «Pago m 2 Night» ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, покинули місце вчинення злочину на автомобілі марки «Volkswagen Transporter T 5» без державного номерного знаку.
Сукупністю вказаних дій ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи унеможливили подальше здійснення журналістами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 законної професійної діяльності.
Заволодівши відеокамерою марки «Sony HXR HX-5E» та відеореєстратором марки «Pago m 2 Night» ОСОБА_7 і невстановлені досудовим розслідуванням особи, покинули місце вчинення злочину на автомобілі марки «Volkswagen Transporter T 5» без державного номерного знаку завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку в розмірі 1 150 грн. 52 коп., а Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «МІСТ-ТБ» матеріального збитку у розмірі 71 609 грн. 60 коп.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 186 КК України було закрито.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в судовому засіданні було досліджено копію постанови слідчого від 01 червня 2016 року, відповідно до якої кримінальне провадження закрито з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; копію висновку службового розслідування, згідно якого не виявилося можливим встановити факт виготовлення чи підроблення зазначеної постанови, та слідчим ОСОБА_15 підтверджено винесення ним вказаної постанови, у зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність не скасованої постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційні скарги прокурора, потерпілого та представника потерпілої і просила їх задовольнити; думку потерпілої ОСОБА_9 , яка підтримала всі апеляційні скарги в повному обсязі та просила їх задовольнити; потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 в підтримку поданих апеляційних скарг; захисника ОСОБА_8 та особи, провадження щодо якої закрито ОСОБА_7 , які проти задоволення апеляційних скарг заперечували; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Пунктом 2 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності. Вирок та ухвала підлягають скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання або застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
Так, при розгляді даного кримінального провадження суд першої інстанції при оцінці наявних доказів прийшов до висновків, які не відповідають вимогам КПК України та не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Положеннями п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається у разі якщо існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 9 цієї частини у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідується із дотриманням вимог щодо підслідності.
Абзацом 2 частини 7 статті 284 КПК України передбачено, що якщо обставини , передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Разом з тим, зазначена постанова була скасована постановою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_18 від 18 грудня 2015 року /т. 7 а.п.67-69/.
Також в ході вказаного службового розслідування ОСОБА_15 пояснив, що під час розслідування цього провадження він жодного разу не бачив та, відповідно, не спілкувався ні з ОСОБА_7 , ні з його захисником. У постанові про закриття кримінального провадження, наданій захисником до суду, міститься не його підпис /т. 7 а.п.91/.
Окрім того, відповідно до п. п. 1, 2 Розділу 4 Наказу Генеральної прокуратури України №139 Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 квітня 2016 року, реєстратори у межах повноважень, визначених КПК України, вносять до Реєстру відомості про наслідки досудового розслідування кримінальних правопорушень, об`єднаних у кримінальному провадженні.
Також матеріали кримінального провадження не містять відомостей про направлення постанови слідчого прокурору та потерпілим для відому, що унеможливило в разі наявності підстав, скасування вказаної постанови прокурором.
Слід зазначити, що в постанові слідчого, на яку посилається суд першої інстанції як на підставу для закриття кримінального провадження, вказана кримінально-правова кваліфікація - 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 171 КК України, однак, ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 171 КК України, при цьому постанова про перекваліфікацію його дій в матеріалах провадження відсутня.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є передчасною, винесеною без належної оцінки наявних в провадженні доказів, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 року, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 186 КК України, закрито скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.
___________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4