В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000726 від 11 травня 2016 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, є інвалідом ІІ групи (інвалідність встановлено на строк 05.01.2018 року) працюючого спеціалістом з транспортно-експедиторської діяльності в ДП «Трансгарант - Україна», зареєстрованого в АДРЕСА_1 ; проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , 10 травня 2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 , незважаючи на вимкнені сигнали реверсивного світлофора, рухався по реверсивній смузі мосту імені Патона зі сторони Наддніпрянського шосе в напрямку Дніпровської набережної в м. Києві, рух по якій заборонено, зі швидкістю 80-90 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість встановлену для даної ділянки в 60 км/год.

В цей час позаду автомобіля «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 в попутному напрямку по реверсивній смузі рухався автомобіль «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , а в зустрічному напрямку для водія ОСОБА_9 по крайній лівій смузі мосту імені Патона зі сторони Дніпровської набережної в напрямку Наддніпрянського шосе в м. Києві рухався автомобіль «TOYOTA CAMRI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , позаду якого в цьому ж напрямку у крайній правій смузі рухався автомобіль «FORD Escort», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 8.7.4, 11.4, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України:

-п 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

-п. 8.7.4: для регулювання руху транспортних засобів по смугах проїзної частини, напрямок руху на яких може змінюватися на протилежний, застосовуються реверсивні світлофори з червоним Х-подібним сигналом і зеленим сигналом у вигляді стрілки, спрямованої вниз. Ці сигнали забороняють або дозволяють рух по смузі, над якою вони розташовані.

Основні сигнали реверсивного світлофора можуть бути доповнені жовтим сигналом у вигляді стрілки, нахиленої по діагоналі вниз праворуч, увімкнення якого забороняє рух по смузі, позначеній з обох боків дорожньою розміткою 1.9, і інформує про зміну сигналу реверсивного світлофора та необхідність перестроювання на смугу руху праворуч.

При вимкнених сигналах реверсивного світлофора, що розташований над смугою, позначеною з обох боків дорожньою розміткою 1.9, в`їзд на цю смугу заборонено;

-п. 11.4: на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху : водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 виявились в тім, що він керуючи технічно справним автомобілем «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 , незважаючи на вимкнені сигнали реверсивного світлофора, рухався по реверсивній смузі мосту імені Патона зі сторони Наддніпрянського шосе в напрямку Дніпровської набережної в м. Києві, рух по якій заборонено, зі швидкістю 80-90 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці 60 км/год., не врахував дорожню обстановку та проявив неуважність до її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, напроти електроопори № 86 на мосту імені Патона в м. Києві виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги де у крайній лівій смузі зустрічного напрямку скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRI», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія

ОСОБА_11 . Від даного зіткнення автомобіль «TOYOTA CAMRI», д.н.з. НОМЕР_3 відкинуло вправо та він впав на проїжджаючий по правій смузі руху автомобіль «FORD Escort», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , а після зупинки у реверсивній смузі автомобіля «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_6 з ним скоїв зіткнення автомобіль «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «TOYOTA CAMRI», д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді рвано-забійної рани голови та обличчя, садна обличчя та тулуба, відкритий багато уламковий перелом верхньої третини лівої ліктьової кістки з крайовим переломом голівки променевої кістки та її вивихом (рана по задній поверхні і ділянці ліктьового відростка лівого передпліччя), закритої травми грудної клітки, живота та тазу у вигляді розриву селезінки в ділянці нижнього полюса, по діафрагмальній поверхні з залученням капсули та паренхіми, брижі тонкої кишки, серозної оболонки сигмо видної кишки, крововиливу у черевну порожнину до 350 мл крові, переломів 7 ребра зліва, правої вертлюгової западини, правої лонної та сідничної кісток, закритої лівого стегна у вигляді багато уламкового перелому дистального епіметафізу стегнової кістки зі зміщенням уламків, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а водій автомобіля «FORD Escort», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна правої тім`яної грудної клітки справа, кінцівок, травма лівої кисті у вигляді косого перелому дистальної половини діафізу проксимальної фаланги 3 пальця зі зміщенням уламків, забійно-осаджених ран кисті, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 8.7.4, 11.4, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що 10 травня 2016 року, він дійсно керував технічно справним автомобілем «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 та незважаючи на вимкнені сигнали реверсивного світлофора, рухався по реверсивній смузі мосту імені Патона зі сторони Наддніпрянського шосе в напрямку Дніпровської набережно, рух по якій заборонено, зі швидкістю понад 80 км/год. та на мосту імені Патона в м. Києві виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги де у крайній лівій смузі зустрічного напрямку скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRI». У скоєному кається та відшкодував завдану шкоду потерпілому.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, суд вважає за можливе судовий розгляд провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило одному потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та іншому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття у вчиненому та відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_11 .

Також, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує його особу: ОСОБА_9 раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_12 , 2015 року народження, працює, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії АВ №0636982 обвинуваченому з 04.01.2017 року встановлено другу групу інвалідності.

Враховуючи зазначені обставини , суд вважає , що ОСОБА_9 можливо обрати покарання, з урахуванням можливості його виправлення без ізоляції від суспільства відповідно до ст.75 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є інвалідом ІІ групи, яка йому встановлена з 04.01.2017 року, дата чергового переогляду 05.01.2018 року.

Прокурор, потерпілий, представник потерпілого та цивільного позивача не заперечували проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п."г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Досліджуючи матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, судом було встановлено, що обвинувачений у встановленому порядку визнаний інвалідом другої групи, на підтвердження чого до матеріалів кримінального провадження було долучено Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) серії АВ №0636982, оригінал якої був оглянутий судом.

Крім того, ОСОБА_9 скоїв необережний злочин, який відповідно до ст.12 КК України не є особливо тяжким. Кримінальне правопорушення вчинено 10 травня 2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». У стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів не перебував.

Оскільки обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_9 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_9 амністію та звільнити останнього від призначеного покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 14 185 грн 64 коп. матеріальної шкоди та 1 000 000 грн моральної шкоди, суд враховує, що у судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 просив в цій частині цивільний позов залишити без розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 добровільно сплатив узгоджену між сторонами суму.

Так само, представник цивільного позивача ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просив цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 355 450 грн 80 коп. та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. залишити без розгляду, оскільки узгоджена між сторонами сума сплачена обвинуваченим у повному обсязі, про що суду були надані копії розписок.

За таких умов, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь цивільного позивача ОСОБА_11 , який одночасно є потерпілим у цьому кримінальному провадженні та на користь цивільного позивача ОСОБА_13 , слід залишити без розгляду з тих міркувань, що Моторне (транспортне) страхове бюро України не може бути визнано цивільним відповідачем за цивільним позовом у кримінальному процесі, оскільки суд не вправі розв`язувати у кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з особою, не причетною до самої події злочину.

Відповідно п. 24 постанови Пленуму Верховною Суду України №13 від 02 липня 2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позов за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

Як вбачається із позовної заяви, обов`язок про відшкодування заподіяної шкоди МТСБУ випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_9 , а із п. а) ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування.

Зокрема, однією з умов вирішення питання про відшкодування МТСБУ шкоди, є надання потерпілою стороною обвинувального вироку суду, що набув чинності відносно особи, цивільна відповідальність якої не застрахована за договором страхування. Однак, такий документ, на даний момент фактично не існує та відповідно до МТСБУ наданий не був.

Таким чином, оскільки МТСБУ не причетне до самої події злочину, а діє виключно в рамках Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд не вправі розв`язувати у кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з особою, не причетною до самої події злочину.

А отже, враховуючи положення ст. 7 КПК України, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Розмір процесуальних витрат на проведення судової експертизи становить 4 181 грн 90 коп, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 374 КПК України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами .

Застосувати відносно ОСОБА_9 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі п «Г» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу - особисте зобов`язання скасувати.

Стягнути з ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) на користь держави 4181 грн 90 коп. за проведення судових експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_13 залишити без розгляду.

Речові докази : автомобіль «TOYOTA CAMRI», д.н.з. НОМЕР_3 , переданий ОСОБА_13 залишити у її користуванні (т. 3 а.с.82); автомобіль FORD ESCORT д.н.з. НОМЕР_4 , переданий ОСОБА_6 залишити у його користуванні (т. 3 а.с. 86); автомобіль FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_9 залишити у його користуванні (т. 3 а.с. 240); автомобіль KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_2 переданий ОСОБА_14 залишити у його користуванні (т. 3 а.с. 90);

Два CD-R диски на яких міститься відеозапис ДТП зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 3 а.с. )

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошенняа, обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя: