Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/63/18
В И Р О К
Іменем України

09 лютого 2018 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000447 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який офіційно не працює, не одружений, на утриманні осіб не має, невійськовозобов`язаний, раніше судимий:
- 10.04.2002 року Смілянським міським судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі; 03.09.2004 року звільнений умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 1 рік 2 місяці 4 дні;
- 16.02.2007 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі; 27.01.2016 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 17.11.2006 року по 13.03.2007 року включно;
07.07.2016 року звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,
а також потерпілий ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
17.12.2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я потерпілого ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно з метою отримання прибутку, під час розмови із потерпілим ОСОБА_5 став примушувати останнього до повернення йому грошових коштів в сумі 5 100 грн., які ОСОБА_5 начебто йому винен, при цьому усно висловлював погрози вбивством у разі неповернення зазначених коштів, які потерпілий сприйняв реально, так як ОСОБА_3 при здійсненні погроз вбивством тримав у руках ніж. Під час висловлювання вищевказаних погроз ОСОБА_3 пошкодив лакофарбове покриття та праве дзеркало заднього виду автомобіля марки ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на загальну суму 5 690 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що у повній мірі розуміє висунуте обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого висунуте обвинувачення, визнав повністю, відмовився давати показання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, інші учасники провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 КК України, а саме: вимагання, що вчинене повторно з погрозою вбивством.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, те, що кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, а також особу винного, зокрема, те, що ОСОБА_3 офіційно не працює, не одружений, раніше судимий, на утриманні нікого немає.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, повне відшкодування майнової та моральної шкоди потерпілому /а.с. 72-74/. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
На підставі викладеного, з урахуванням висновків досудової доповіді /а.с. 68-71/, враховуючи тяжкість злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, а також те, що потерпілий не заперечував проти застосування ст. 75 КК України при визначенні міри покарання обвинуваченому, суд мав можливість встановити доведеність винуватості обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись його показаннями, зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства. А тому йому належить призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у виді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням в умовах здійснення контролю за його поведінкою відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 КК України.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати в розмірі 858 грн. 00 коп. на проведення трасологічної експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. З огляду на обрану міру покарання, підстави для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальні витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1