Справа № 378/629/17
Провадження № 1-кп/375/110/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2017 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме засудженого: Уманським міськрайонним судом Черкаської області 30.05.2013 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 22.12.2014 цим же судом за ч.1 ст.ст. 309, 77 КК України до семи місяців позбавлення волі; 19.04.2017 цим же судом за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з незнятою та непогашеною судимістю
за ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів та маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний корисливий злочин.
Так, 07.09.2015 в період часу з 12:00 до 16:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Ставищенського районного споживчого товариства, що по вул. Цимбала Сергія, 46, в смт.Ставище Київської області, побачив на робочому столі ОСОБА_4 мобільний телефон «Nokia 220 Dual SIM» та вирішив його викрасти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , діючи при цьому умисно та таємно від оточуючих, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу взяв з робочого стола потерпілої ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон «Nokia 220 Dual SIM», вчинивши тим самим його крадіжку.
Такими своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1015.00 грн..
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині та суду показав, що дійсно 07.09.2015 приблизно в обідню пору доби, точного часу він не пам`ятає, він з метою реалізації чаю зайшов у приміщення по вул. Цимбала Сергія в смт.Ставище Київської області, номера якого він також не пам`ятає, та піднявся на другий поверх останнього. Там він зайшов в один з кабінетів, де нікого не було, але він побачив на столі мобільний телефон «Nokia» червоного кольору та вирішив його викрасти, оскільки на той час втратив свій мобільний телефон. З цією метою, зважаючи на відсутність сторонніх осіб, він взяв зі столу вказаний мобільний телефон, опісля чого залишив приміщення та поїхав до свого місця проживання в м.Умань, де викрадений телефон продав з метою за виручені кошти придбати собі інший мобільний телефон.
Уточнив, що на даний час він відшкодував потерпілій заподіяну злочином шкоду і вона до нього жодних претензій не має.
Розкаюється у скоєному, просить вибачення у потерпілої та обіцяє більше не повторювати протиправних вчинків. Також просив суворо не карати.
З огляду на викладенні у обвинувальному акті та визнані обвинуваченим обставини вчинення злочину суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження всі обставини, які підлягають доказуванню відповідно до положень ст. 91 КПК України і в тому числі щодо події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, форми його вини, мотиву і мети вчинення злочину.
За викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину є доведеною і таким чином його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання винного обставини, дані про особу винного, його відношення до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч. 2 ст. 185 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання винного, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи суспільну небезпечність скоєного обвинуваченим злочину, на що вказує його характер (умисний корисливий злочин) та спричинені ним наслідки (заподіяння потерпілому реальної матеріальної шкоди), тяжкість злочину (є злочином середньої тяжкості), відношення винного до наслідків скоєного (розкаявся у скоєному, відшкодував заподіяну злочином шкоду), пом`якшуючу покарання винного обставину та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, дані про його особу, який посередньо характеризуються по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога, має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 за вчинений злочин покаранняв межах санкції частини другої статті 185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Зважаючи, що новий злочин ОСОБА_5 скоїв до ухвалення Уманським міськрайонним судом Черкаської області 19.04.2017 попереднього вироку щодо його особи за ч. 2 ст. 309 КК України, за яким йому призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, який набрав законної сили, остаточне покарання ОСОБА_5 за даним вироком суд визначає за правилами ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинення покаранням за даним вироком покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.04.2017 за ч. 2 ст. 309 КК України і таким визначає покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Разом з тим, з огляду на дані про особу винного, його відношення до скоєного суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання та у відповідності до ст. 75 КК України приймає рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без погодження з ним за межі України.
Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні, цивільний позов потерпілою не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 ч. КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за правилами ч. 4 ст.70, ст.72 КК України шляхом поглинення покаранням за даним вироком покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.04.2017 за ч. 2 ст. 309 КК України - у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку трироки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без погодження з ним за межі України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «____»______________20__