АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2368/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 639/6112/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 30 серпня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, раніше судимий: 15 червня 2016 р. Ленінським районним судом м.Харкова ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України (епізоди від 13.04.2016 р., 21.04.2016 р.) у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 р., біль суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

- за ч.2 ст.185 КК України (епізод від 28.06.2016 р.) у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяця.

В силу ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 р. та остаточно призначено до відбуття 2 роки 5 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 25 липня 2016р.

Зараховано в строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 25 липня 2016 р. по 30 серпня 2016 р. за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою (ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 вересня 2016 року).

Судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2113,84грн. постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави (ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 3 жовтня 2016 року).

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України (ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 3 жовтня 2016 року).
Як встановив суд, ОСОБА_7 13 квітня 2016 р. о 02.00 год. з метою крадіжки чужого майна, а саме акумуляторної батареї легкового автомобіля, цілеспрямовано прибув до б. АДРЕСА_2 , де знаходився припаркований поблизу вказаного будинку автомобіль моделі «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 , який належить раніше йому незнайомому ОСОБА_8 . Саме в той час ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, спрямований на крадіжку майна, використовуючи в якості знаряддя злочину належну йому викрутку, відкрив нею капот та заволодів акумуляторною батареєю «Varta 60 А/ч», яка знаходилась під капотом автомобіля. Після скоєного ОСОБА_7 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду 1315 грн.

21 квітня 2016 р. о. 03.00 год, ОСОБА_7 прибув з метою вчинення крадіжки акумуляторної батареї автомобіля до б, №22 по вул. Маріїнській в м. Харкові, де знаходився припаркований поблизу вказаного будинку вантажний автомобіль «ГАЗ 33021» державний номер НОМЕР_2 , який належить раніше йому незнайомому ОСОБА_9 . ОСОБА_7 спочатку розбив рукою бокове скло передньої двері з боку водія автомобіля та відкрив капот. Надалі він, відкривши капот, демонтував акумуляторну батарею «Varta 90 А/ч». Після скоєного ОСОБА_7 з місяця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми діями ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 1875 грн.

12 коп. 28 червня 2016 р. о 01.20 год. ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки прибув до б.№12 по вул. Конторській в м. Харкові, де знаходився припаркований поблизу вказаного будинку автомобіль «ВАЗ 21011» державний номер НОМЕР_3 , який належить раніше не знайомому ОСОБА_11 . ОСОБА_7 рукою відчинив вітрове віконце передніх дверей з боку водія та відкрив капот. Надалі він заволодів акумуляторною батареєю INCI ACU EXMET 60 А/ч, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми діями ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 1222 грн.
На вирок подані апеляційні скарги прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги на підставі ст.403 КПК України, про що в матеріалах кримінального провадження міститься його письмова заява (т.2 а.с.80).
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання на підставі ст.ст.66, 69 КК України. Посилається на те, що він активно сприяв у розкритті злочинів, визнав свою вину та щиро розкаявся, подав заяви про вчинення злочинів.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 , яка вважала вирок суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і докази щодо яких не досліджувалися, апеляційним судом, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, не переглядаються.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, суд відповідно до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, перевірив наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував передбачені ст.65 КК України обставини, що були встановлені у даному кримінальному провадженні, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.

Тому колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання майже в мінімальних межах санкції закону за злочин, у вчиненні якого його визнано винуватим, в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і даним про його особу, є обґрунтованим та справедливим, а відтак не вбачає підстав для його пом`якшення із застосуванням положень ст.69 КК України.
Так, згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
У даному кримінальному провадженні встановлено обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 його щире каяття у вчиненому злочині, з урахуванням якої у сукупності з іншими вищенаведеними даними про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання саме у межах санкції інкримінованого йому злочину. Такі висновки суду першої інстанції, які знайшли своє належне мотивування у вироку, колегія суддів вважає правильними і обґрунтованими, оскільки зазначена обставина істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є умисним середньої тяжкості злочином проти власності.
Враховуючи конкретні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, раніше судимий, вчинив три епізоди злочину, в тому числі після ухвалення попереднього вироку до відбуття призначеного йому покарання, що саме по собі свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_13 відшкодував шляхом повернення викраденого майна, а іншим потерпілим збитки не відшкодовані, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.
Згідно з даними, що містяться у Витягу з ЄРДР та заявами про вчинення злочинів, саме потерпілими було повідомлено про злочини. У даному випадку заява ОСОБА_7 про вчинення ним злочину як з`явлення із зізнанням не може бути визнана обставиною, яка пом`якшує покарання, оскільки ОСОБА_7 подав зазначену заяву будучи затриманим та викритим у вчиненні злочину і своїм повідомленням лише підтвердив участь у ньому.
Активне сприяння у розкритті злочинів, на що посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, в сукупності з наведеними вище обставинами, істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.
З урахуванням зазначених вище обставин, підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання як за ч.2 ст.185 КК України, так і остаточне покарання за сукупністю вироків, явно несправедливим через його суворість, про що зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається підстав для його пом`якшення та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015р.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 30 серпня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015р. зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 31 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4