20.04.2018 Справа № 756/4397/17
№ 756/4397/17
№1-кп/756/231/18
В И Р О К
Іменем України
20 квітня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

а участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001236 від 09.02.2017 року за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: Солом`янським районним судом м. Києва 04.07.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; Оболонським районним судом м. Києва 04.12.2014 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 04.12.2015 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
09.02.2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебував у салоні автобусу № 99, який рухався по маршруту станція метро «Мінська» - «Мінський проспект». Перебуваючи у салоні вищевказаного автобусу, ОСОБА_5 побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка, заходячи до салону даного автобусу на станції метро «Мінська», користувалась своїм мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ), та після цього відразу сховала його до правої зовнішньої кишені шуби, в яку була одягнена. В цей момент у ОСОБА_5 винник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ), належного потерпілій ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автобусу № 99, який в той момент знаходився поблизу зупинки «вул. П. Калнишевського», що територіально розташована за адресою: м. Київ, вул. Полярна 15, таємно, шляхом вільного доступу своєю рукою дістав належний потерпілій ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ) із правої зовнішньої кишені шуби, в яку була одягнена остання. Однак, ОСОБА_9 , помітивши, як ОСОБА_5 дістав із правої зовнішньої кишені її шуби належний їй мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ), здійняла галас та почала вимагати, щоб ОСОБА_5 повернув належний їй мобільний телефон, на що останній категорично заперечив свою причетність до викрадення належного їй мобільного телефону.

Однак, зрозумівши, що його злочинні дії були помічені потерпілою ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 відразу виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння мобільним телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ). Діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , тримаючи при собі належний ОСОБА_9 мобільним телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ), вийшов із салону автобусу № 99, який зупинився на зупинці «вул. П. Калнишевського», що територіально розташована за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 15, та швидко направився в сторону пішохідного переходу по вул. Полярній, що у м. Києві. Однак, потерпіла ОСОБА_9 , вийшовши вслід за ОСОБА_5 із вищевказаного автобусу, побігла слідом за ним та почала його наздоганяти, закликаючи оточуючих про допомогу. Як наслідок, ОСОБА_5 , утримуючи при собі мобільний телефон «Samsung Galaxy S5», належний потерпілій ОСОБА_10 , був затриманий перехожими чоловіками.

Не довівши до кінця свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , з метою приховати свої злочинні дії та уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, у присутності вищевказаних перехожих та потерпілої ОСОБА_10 викинув зі своєї правої руки у сніг належний останній мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ).

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_9 могло бути спричинено майнову шкоду у розмірі 10500 грн. 00 коп.

ОСОБА_5 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що його безпідставно обвинувачено у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, а тому він не бажає відбувати покарання за злочинні дії, вчинені іншою особою. Інкримінований йому злочин могла вчинити інша особа, оскільки 09 лютого 2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин у салоні автобусу № 99, в якому їхали він та потерпіла, було багато інших людей. Крім того, коли за зупинці з вказаного автобуса вийшов він та потерпіла, то з ними одночасно вийшло чимало і інших пасажирів, серед яких хтось міг викинути мобільний телефон, вкрадений у потерпілої. ОСОБА_5 вважає, що відсутні докази, які б підтверджували вчинення грабежу відносно потерпілої ОСОБА_9 саме ним, тому обвинувачений просить ухвалити щодо нього виправдувальний вирок у даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 09 лютого 2017 року близько 19 години 30 хвилин на автобусній зупинці «Станція метро «Мінська» зайшов обвинувачений, одягнутий на той час в коричневу дублянку, став дуже близько ліворуч біля неї. На той час в лівому кармані своєї шуби вона тримала мобільний телефон «Samsung Galaxy S5». Коли на під`їзді до зупинки автобусу «Вул. Полярна» до неї підійшла кондуктор і вона дістала з карману 4 гривні для оплати за проїзд, то в той же момент побачила, як саме обвинувачений дістає у неї з лівого карману шуби її мобільний телефон. Негайно перевіривши вміст свого карману вона вже не виявила там свого телефона. В неї почалася паніка і вона стала вимагати від обвинуваченого, щоб той повернув їй мобільний телефон. Однак, обвинувачений почав переконувати, що він чесний громадянин та нічого в неї не крав. Тоді вона почала звертатися до оточуючих людей та говорити, що обвинувачений вкрав у неї телефон і не хоче його повертати. Коли автобус зупинився на кінцевій зупинці і з автобуса вийшов обвинувачений та пішов у напрямку до пішохідного переходу, то вона вийшла за ним слідом та продовжувала кричати йому, щоб він віддав їй телефон. Однак, обвинувачений ніяк не реагував на її слова. Тоді вона почала звертатися до перехожих і казати, що саме ця людина вкрала в неї телефон, після чого два хлопці, які їхали разом з ними в автобусі, зупинили обвинуваченого. Ще підійшли і дівчата, які також їхали з ними, та запропонували з їх телефону набрати номер вкраденого телефону. Коли одна із дівчат подзвонила на її номер телефону, то у обвинуваченого задзвонив її телефон, на який прийшов виклик, після чого обвинувачений зразу ж викинув її телефон у сніг. Після цього було викликано поліцію, яка приїхала через 3 хвилини, а після них прибула і слідчо-оперативна група. Обвинувачений стверджував, що це не він вкрав у неї телефон, однак вона особисто бачила, як він взяв її телефон у неї з карману та потім, коли його наздогнали і подзвонили на її номер, обвинувачений викинув її телефон у сніг.

Потерпіла як в ході першого її допиту в суді, так і під час повторного її допиту (за клопотанням сторони захисту) наполягала на тому, що вона чітко бачили момент, як обвинувачений зі свого правого рукава скинув її телефон на землю в сніг. Потерпіла впевнена, що це бачили і чоловіки, які затримали обвинуваченого, і дівчина, яка зі свого телефону набрала номер вкраденого телефону, що зразу ж задзвонив у рукаві обвинуваченого. Чоловік (свідок), що стояв поруч, зразу ж підняв телефон та запитав у неї, чи це той самий телефон, який вкрадено. Після того, як вона підтвердила, чоловік віддав їй щойно піднятий телефон. Обвинувачений після того, як телефон випав, щось говорив, пояснення якісь надавав, казав, що це не він, казав, що в нього троє дітей.

На момент приїзду працівників поліції телефон уже перебував у неї в руках. На прохання працівників поліції під час оформлення події злочину телефон поклали та те саме місце, в яке його скинув обвинувачений та з якого його підняв свідок, те місце фотографували, телефон вилучили. Через 2-3 дні слідчим телефон їй було повернуто.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_11 показав, що 09 лютого 2017 року близько 20 години він вийшов з супермаркету «АТБ», наближався до зупинки громадського транспорту, в той момент до зупинки наближався автобус № 99. З автобусу почали виходити люди, вийшла дівчина, яка кричала, що у неї вкрали мобільний телефон. Разом з нею вийшов і обвинувачений ОСОБА_5 , який швидкими кроками почав рухатися вперед, відриваючись від дівчини. За нею виходив і хлопець та пальцем показав на ОСОБА_5 . На перехресті горів червоний сигнал світлофору, тому обвинувачений припинив рух вперед, стояв прямо перед ним. Свідок показав, що він обійшов обвинуваченого та зупинив його. В той же час підбіг хлопець, який під час виходу з автобуса показував пальцем на обвинуваченого, і сказав, що цього чоловіка треба затримувати. ОСОБА_11 запевнив суд, що як тільки він сказав обвинуваченому, щоб той віддав дівчині телефон, то чітко побачив як в цей момент зразу ж з рукава обвинуваченого прямо в сніг випав телефон «Samsung». Потім підбігла дівчина і вже після цього вони зателефонували на номер «102» та викликали поліцію.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_12 показав, що 09 лютого 2017 року близько 20.00 години він повертався додому, їхав в автобусі маршруту № 99. Коли вийшов з автобуса, то звернув увагу, що люди питали про зниклий телефон. Він попрямував у напрямку світлофора до пішохідного переходу, де побачив, як незнайомі дівчина та хлопець трусять чоловіка та запитують про телефон. Як тільки він наблизився до цих людей, то з чоловіка, якого трясли, випав телефон і впав поруч з ним. Свідок показав, що він телефон підняв, це був «Samsung» білого кольору, і запитав, чи не цей телефон люди шукають. Дівчина підтвердила, після чого вони зразу ж стали викликати поліцію. Чоловік, з якого випав мобільний телефон, був одягнутий в коричневу дублянку.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_13 показав, що 09 лютого 2017 року близько 20 години він разом з товаришем ОСОБА_14 підійшовши до зупинки автобуса № 99 побачили якусь метушню, кілька людей у цивільному (чоловік десять), що оточили чоловіка, який вже був у кайданках, біля нього лежав мобільний телефон, допитували свідка. Один з працівників поліції представився, показав посвідчення і запросив його та товариша бути понятими при затриманні чоловіка, якого обвинуватили в крадіжці мобільного телефону. В особі обвинуваченого він впізнає саме того чоловіка, який тоді був у кайданках, а біля його ноги праворуч лежав мобільний телефон «Samsung».

Допитаний в суді свідок ОСОБА_14 показав, що 09 лютого 2017 року близько 20 години він разом з товаришем ОСОБА_13 перебував поблизу зупинки автобуса № 99, до них підійшли працівники поліції та попросили бути свідками. Метрах в 10-15 від них стояв обвинувачений в кайданках, а праворуч від нього в снігу лежав телефон «Samsung» білого кольору.

Окрім показань потерпілої та вище перелічених свідків вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується і документальними доказами, безпосередньо дослідженими в суді.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.02.2017 року в проміжку часу з 20 год. 10 хв. до 20 год. 45 хв. (разом з фото таблицями до нього) на ділянці місцевості поблизу зупинки громадського транспорту «вул. П. Калнишевського» поряд з будівлею № 15 по вул. Полярна в м. Києві знаходився ОСОБА_5 , біля якого на землі знаходився мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ) із сім-картою оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 . Телефон було вилучено з місця події та упаковано у відповідний експертний пакет.

Відповідно до п`яти протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 09.02.2017 року та від 10.02.2017 року з відповідними довідками до них як потерпіла ОСОБА_9 , так і свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 впізнали на фотографії ОСОБА_5 особу, яка причетна до викрадення телефону, належного потерпілій.

В ході слідчого експерименту, проведеного 02.03.2017 року, протокол проведення якого разом з відповідним відеозаписом були досліджені в суді, потерпіла ОСОБА_9 показала та розказала на місці події у присутності понятих про обставини вчиненого щодо неї злочину та обставини виявлення відкрито викраденого в неї ОСОБА_5 09.02.2017 року мобільного телефону.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 10.02.2017 року, вилученого з місця події, злочинне посягання було вчинено на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ). Відповідно до постанови слідчого від 10.02.2017 року про визнання та прилучення до справи речових доказів, зазначений телефон визнано речовим доказом.

Відповідно до довідки ТОВ «ІНТЕРЛИК-СЕРВІС» вартість вказаного телефону, з врахуванням його амортизаційного зносу, становить 10500 грн.

Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до ст.ст. 65-68 КК України при призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання за незакінчений злочин, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

Згідно ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких злочинів.

За місцем фактичного проживання ОСОБА_5 дільничним інспектором поліції та житлово-експлуатаційною організацією характеризується посередньо, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває; розлучений (зі слів), має неповнолітню доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає не за місцем реєстрації у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, стверджує, що від цих відносин має двох малолітніх дітей, проте у свідоцтвах про народження цих дітей ( ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ) він у якості батька не записаний. Обвинувачений раніше був неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє звільнився з місць позбавлення волі 04.12.2015 року по відбуттю строку покарання. Наразі на розгляді в Шевченківському, Солом`янському та Печерському районних судах м. Києва перебувають інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні ним інших умисних корисливих злочинів проти власності.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 судом під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без призначення йому реального покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України з врахуванням положень ст. 68 КК України. Підстави для застосування ст.ст. 69,75 КК України відсутні.

В строк покарання обвинуваченому слід зарахувати його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 09.02.2017 року відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речовий доказ - мобільним телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ), слід залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_9 , як власника.

Речовий доказ оптичний носій інформації бірюзово-сріблястого кольору з написом «Arena», «DVD-R 4.7 GВ», на який записано слідчий експеримент, що проводився 02.03.2017 року за зупинці громадського транспорту за участю потерпілої ОСОБА_9 , слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 квітня 2018 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла до 20.06.2017 р.) зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 09 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діє з 21.06.2017 р.) зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року 20 квітня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 без змін - у виді тримання під вартою.

Речові докази: мобільним телефон марки «Samsung Galaxy S5» білого кольору - залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_9 , оптичний носій «Arena», «DVD-R 4.7 GВ» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1