Справа № 161/5279/18
Провадження № 1-кс/161/2945/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року м. Луцьк
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 та володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_5 у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії,

за участю представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
05 квітня 2018 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 та володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_5 у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу володілець майна та його представник мотивують тим, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 травня 2017 року ОСОБА_6 задоволено клопотання старшого слідчого ОСОБА_7 про дозвіл на обшук в житлі та іншому володінні гр. ОСОБА_4 , за адресою місця проживання останнього у м. Луцьк та надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання речей. Вподальшому за місцем проживання ОСОБА_4 проведено обшук та тимчасово вилучено майно, не вказане в ухвалі слідчого судді від 22 травня 2017 року. 16 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся з заявою до старшого слідчого Луцького ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 (вх.№к-102 від 16.01.2017 року) з клопотання про повернення вилученого в травні 2017 року майна. ОСОБА_4 та його батьки, як власники та користувачі вилученого майна на розгляд клопотання про накладення арешту судом, слідчим суддею, не викликалося, судове засідання з цього приводу не проводилося, арешт на тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 та його рідним на праві власності чи знаходиться у їх користуванні не накладався. Однак, незважаючи на вказані обставини, тимчасово вилучене майно не повернуто його власникам. Крім того, ОСОБА_4 не є підозрюваним чи особою, яка підозрюється у зазначених вище кримінальних правопорушеннях, а тому просять слідчого суддю зобов`язати прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 вчинити дію - негайно повернути вилучене майно, вважаючи його бездіяльність незаконною.
Заслухавши пояснення представника володільця майна, який підтримав подану скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, оглянувши та дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 травня 2017 року ОСОБА_6 задоволено клопотання старшого слідчого ОСОБА_7 про дозвіл на обшук в житлі та іншому володінні гр. ОСОБА_4 , за адресою місця проживання останнього у м. Луцьк та надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання речей. Вподальшому за місцем проживання ОСОБА_4 проведено обшук та тимчасово вилучено майно, не вказане в ухвалі слідчого судді від 22 травня 2017 року. 16 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся з заявою до старшого слідчого Луцького ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 (вх.№к-102 від 16.01.2017 року) з клопотання про повернення вилученого в травні 2017 року майна. ОСОБА_4 та його батьки, як власники та користувачі вилученого майна на розгляд клопотання про накладення арешту судом, слідчим суддею, не викликалося, судове засідання з цього приводу не проводилося, арешт на тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 та його рідним на праві власності чи знаходиться у їх користуванні не накладався. Однак, незважаючи на вказані обставини, тимчасово вилучене майно не повернуто його власникам. Крім того, ОСОБА_4 не є підозрюваним чи особою, яка підозрюється у зазначених вище кримінальних правопорушеннях.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 6 п. 1 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуваннюповертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку із вищенаведеним, оскільки арешт на тимчасово вилучене майно, не накладено, ОСОБА_4 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, тому суд приходить до висновку, що таке майно підлягає поверненню володільцю, а скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 та володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 слід задовольнити, з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 та володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_5 у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 повернути майно, яке тимчасово вилучене в ОСОБА_4 в ході проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 травня 2017 року, згідно переліку, зазначеному в протоколі обшуку.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1