Дата документу 22.02.2018

Справа № 334/363/18
Провадження № 1-кп/334/384/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002364 від 25 травня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_8 було заявлене клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність вимогам КПК України. В обґрунтування клопотання захисник пояснив, що, на його думку, в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 відсутнє належне формулювання обвинувачення, а викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Так в обвинувальному акті зазначені різні тілесні пошкодження в потерпілого, які за своїм характером відносяться до тяжких та легких тілесних пошкоджень. Також зазначено, що зазначені тілесні пошкодження потягли за собою різке погіршення здоров`я потерпілої особи, госпіталізації до лікарні та смерть внаслідок отриманих тяжких тілесних пошкоджень. При цьому не конкретизовано від яких саме тілесних пошкоджень настала смерть потерпілого (від внутрішньочерепної травми чи від розрив брижі тонкого кишківника 12-палої кишки чи від інших тілесних пошкоджень) Що саме за ушкодження спричинило смерть потерпілого невідомо.

Також зазначено, що обвинувачений завдав удари руками та ногами по різним частинам тіла, при цьому відсутня деталізація: куди саме були нанесені удари та чим саме рукою чи ногою

Окрім того, в обвинувальному акті вказано про те, що ОСОБА_9 діяв з прямим умислом. Проте кваліфікація злочину за ч.2 ст. 121 України відрізняється наявністю прямого умислу на спричинення тяжких тілесних пошкоджень та необережності по відношенні до настання смерті потерпілого.

Зазначення неправильної суб`єктивної сторони злочину (умислу) тягне за собою іншу кваліфікацію злочину, ніж та яка зазначена у обвинувальному акті. Вказана обставина дає підстави повернути обвинувальний акт прокуророві в порядку, визначеному п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з його невідповідністю вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт складений з порушенням п.9.8.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №103 від 24 лютого 2016 року, а саме він не затверджений печаткою прокуратури.

Також захисник вказав, що в обвинувальному акті міститься суперечність щодо часу вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання свого захисника. Просив також повернути обвинувальний акт прокурору.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти можливості повернення обвинувального акту прокуророві.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні також заперечив проти можливості повернення обвинувального акту прокуророві.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника.

Прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заперечили можливість повернення обвинувального акту прокуророві. Вважають, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання захисника, обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні у випадку невідповідності обвинувального акту вимогам закону суд приймає рішення про його повернення прокурору.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 містить відомості, перелік яких встановлений у ч.2 ст. 291 КПК України.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулюванню обвинувачення і не містить суперечностей, які можуть стати підставою для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального закону.

Питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого (зазначення суб`єктивної сторони злочину) не може бути вирішено судом під час підготовчого засідання, оскільки входить до переліку питань, які вирішуються судом при постановленні судового рішення за наслідками розгляду справи.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 містить як підпис прокурора, що його затвердив заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 старшого радника юстиції ОСОБА_3 , так і відбиток печатки Запорізької місцевої прокуратури №3.

У ч.3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено. Правова позиція захисту щодо необхідності посвідчення обвинувального акта гербовою печаткою базується на необхідності додержання вимог щодо реквізитів офіційного документу, встановлених підзаконним нормативно-правовим актом, який визначає правила діловодства та документообігу. Проте це суперечить ст. 1 КПК України - порядок кримінального провадження на території України визначається лише Конституцією України, міжнародними договорами, цього Кодексу та інших законів України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та не містить грубих порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для повернення його прокуророві.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту прокуророві.

Повний текст ухвали буде оголошений 26 лютого 2018 року о 13.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1