Справа №: 343/1573/17
Провадження №: 1-кп/0343/144/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина, матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/144/17 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 02.05.2017 року, про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який здобув середньо-спеціальну освіту, тимчасово непрацюючого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_5 02.05.2017 року близько 02:40 год. перебуваючи у квартирі гр. ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт з останньою, в ході якого в нього виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 02.05.2017 року близько 02:40 год. знаходячись в квартирі, що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, схопивши ОСОБА_7 за шию наніс декілька ударів її головою об стіну, після чого коли та хотіла вирватись наніс декілька ударів правою рукою по лівій частині обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забій з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя зліва, синець в потиличній ділянці зправа. Відповідно висновку експерта № 61 від 02.09.2017 року закрито черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я, а забій з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя зліва, синець в потиличній ділянці справа - до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.125 КК України визнав частково, а саме визнав, що наніс один удар потерпілій ОСОБА_7 . По суті справи дав наступні показання: з потерпілою ОСОБА_7 він зустрічався, вони двоє орендували квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , в якій разом проживали . 02.05.2017р. після розпиття спиртних напоїв з друзями в м.Болехів, близько 02.40 год. він, разом з своїм товаришем, який керував автомобілем, приїхав в АДРЕСА_3 . Він подзвонив потерпілій ОСОБА_7 на мобільний телефон, однак остання не відповіла на дзвінок. Відкривши двері своїм ключем, він сам зайшов у квартиру і побачив там потерпілу та невідомого мужчину. Між ним та потерпілою виник словесний конфлікт, під час якого він один раз ударив ОСОБА_7 рукою в ліву частину її обличчя. Після цього невідомий мужчина заступився за ОСОБА_7 , а остання взявши ключі від автомобіля, вийшла з квартири. Він та невідомий мужчина залишились в квартирі та розмовляли. Через деякий час приїхали працівники поліції. Після цього він разом з своїм товаришем, поїхали в м.Болехів. Наступного дня, або через один день, він приїжджав до потерпілої в лікарню та просив вибачення. Свою вину визнає частково, оскільки він наніс лише один удар рукою по обличчі ОСОБА_7 . Заявлений потерпілою цивільний позов не визнає, оскільки не всі чеки про купівлю медикаментів є дійсними. Просив, в разі визнання його винуватим, застосувати відносно нього Закон України «Про амністію в 2016 році», оскільки у нього на утриманні є неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково , його вина в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_7 , повнiстю доведена показами потерпiлої, свiдкiв, висновком експертизи, та iншими доказами зiбраними по справі та дослідженими в судовому засiданнi, а саме:

Потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_7 суду пояснила, що 14.02.2017 року ОСОБА_5 потрапив у ДТП та перебував на лікуванні. Вона декілька разів навідувала його в лікарні . В цьому ж місяці вона повідомила обвинуваченого, що вони розходяться, тобто не будуть більше зустрічатись. Квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2 вона орендувала сама. З кінця березня місяця 2017 року, вона почала зустрічатись з ОСОБА_8 01.05.2017 р. був вихідним днем. Вона та ОСОБА_8 гуляли по місту, а потім пішли до неї додому у квартиру по АДРЕСА_2 . Біля 02.40 год.,02.05.2017 року ,перебуваючи у спальній кімнаті вона почула сильний стукіт у двері, після чого вона та ОСОБА_8 прокинулись. Через декілька секунд потому вона почула, що вхідні двері у квартиру взагалі хтось вибив, і в квартиру зайшов ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Як тільки ОСОБА_9 зайшов у квартиру, то він одразу підняв з крісла ноутбук, яким кинув в голову ОСОБА_8 . Від падіння екран в ноутбука тріснув. Між обвинуваченим і ОСОБА_8 почалась шарпанина, вони почали битись між собою. Вона намагалась припинити конфлікт та голосно кричала. В квартиру також зайшов невідомий чоловік віком біля 30 років. Даний чоловік став кричати до ОСОБА_5 , щоб він припинив битись. Обвинувачений схопив з підлоги вентилятор та кинув його у неї, проте вона відвернулась і вентилятор упав на піаніно та розбився. Побачивши таку агресивну поведінку обвинуваченого, вона намагалась втекти, однак ОСОБА_5 зловив її схопивши за шию і став головою бити її об стіну. Ударів було приблизно 5-6. Вона забігла в приміщення кухні і намагалась подзвонити в поліцію. Обвинувачений вдарив її по руці і телефон випав. Ззаді ОСОБА_5 знаходився його товариш, який не давав можливості ОСОБА_8 заступитись за неї. Під час спроби вирватись від ОСОБА_5 , останній наніс їй 3-4 сильні удари правою рукою в ліву частину обличчя, від яких вона також відчувала сильну біль. Вирвавшись від обвинуваченого, вона схопила ключі від автомобіля і вибігла на вулицю. ОСОБА_5 побіг за нею, голосно виражаючись нецензурними словами. Приїхавши в приміщення поліції, вона повідомила про подію. Працівники поліції разом з нею поїхали в квартиру по АДРЕСА_2 . Коли вони зайшли в квартиру, обвинувачений розмовляв з ОСОБА_8 . Побачивши працівників поліції ОСОБА_5 почав їм «хамити», однак його товариш забрав його. Від нанесених побоїв, їй стало погано, вона почала «блювати». Наступного дня вона звернулась за медичною допомогою в Долинську ЦРЛ, де перебувала на лікуванні з 03.05.2017р. по 04.05.2017р. 4 травня її було направлено в Івано-Франківську обласну клінічну лікарню, де вона перебувала на лікування до 16 або 17 травня 2017р. Потім вона до 29 червня 2017 року перебувала на лікуванні в Долинській ЦРЛ. Крім того вона проходила додаткові обстеження в м. Стрий та м. Львові.Під час її перебування в лікарні обвинувачений приходив до неї, однак пробачення за вчинене діяння не просив, більш того погрожував їй. Просила суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_5 .
Заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь матеріальної та моральної (немайнової) шкоди підтримує в повному об`ємі. Просить стягнути з обвинуваченого на її користь 22 000 гривень заподіяної матеріальної шкоди, 55 000 гривень заподіяної моральної шкоди та 5000 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він займає посаду старшого о/у кримінальної поліції Долинського ВП. З 01.05.2017р. по 02.05.2017 року він перебував у складі слідчого-оперативної групи Долинського ВП. Біля 02.30 год. він зійшов у чергову частину Долинського ВП, оскільки поступив виклик. В черговій частині він побачив потерпілу ОСОБА_7 , на лівій частині обличчя якої було почервоніння. ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 , який являється її колишнім хлопцем, в квартирі по АДРЕСА_2 вчинив скандал, під час якого побив її. Він , дільничний інспектор і ще хтось з працівників поліції поїхали на виклик. Зайшовши в квартиру разом з потерпілою, вони побачили ОСОБА_5 , його знайомого та ОСОБА_8 , знайомого ОСОБА_7 . У потерпілої вони відібрали заяву, пояснення. Також вони відібрали пояснення у знайомого ОСОБА_7 . Обвинувачений від надання пояснень відмовився. Перебуваючи в квартирі він побачив, що металічний засув на вхідних дверях був зігнутий, однак двері не були пошкоджені. Також в квартирі він бачив ноутбук, в якому був розбитий екран , та розбитий тепловентилятор. Товариш ОСОБА_5 , забрав останнього з квартири.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 01.05.2017р. він та потерпіла ОСОБА_7 гуляли по місті, а потім зайшли до неї в квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Біля 02.30 год.02.05.2017р. він почув стукіт у вхідні двері.Через декілька хвилин, він почув ще один удар у двері, від чого металічна защіпка зламалась. В квартиру зайшов, як йому тепер відомо ОСОБА_5 і ще один невідомий мужчина. Обвинувачений зайшовши у спальну кімнату, взяв з крісла ноутбук та кинув ним у нього. В результаті цього у комп`ютера тріснув екран. Між ним та обвинуваченим почалась шарпанина. ОСОБА_7 почала голосно кричати, намагаючись припинити конфлікт. ОСОБА_5 схопив тепловентилятор та кинув ним у потерпілу. Чи попав вентилятор у ОСОБА_7 , він не бачив, однак вентилятор упавши , розбився. ОСОБА_7 вибігла в коридор, однак ОСОБА_5 схопив її та вдарив її головою( потилицею) до стіни. Потерпіла намагалась викликати по телефону поліцію, однак це ї не вдалось, оскільки обвинувачений вдарив її по руці. Після цього ОСОБА_7 схопивши ключі вибігла з квартири. Він та обвинувачений ще трохи поборолись. Невідомий мужчина, який прийшов з ОСОБА_5 заспокоював останнього, але в конфлікті участі не приймав. Він виштовхав обвинуваченого та його знайомого на сходову площадку та закрив двері на замок. Через декілька хвилин, він почув стук у двері і ОСОБА_5 попросив відкрити двері, щоб поговорити. Він відкрив двері і вони зайшли на кухню , де і розмовляли до приїзду працівників поліції. На його думку ОСОБА_5 в той день був випивший.
У відповідності до витягу з кримінального провадження №0000243 (а.с.80) 02.05.2017р. було внесено відомості по заяві ОСОБА_7 до ЄРДР. Правова клаліфікація ст.125 ч.1. Фабула: 02.05.2017р. близько 02.40 год в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 під час суперечки з дівчиною ОСОБА_7 , заподіяв їй тілесні ушкодження(а.с.80).
Згідно висновку експерта №61 (а.с.69-75) на підставі даних судово-медичної експертизи медичної картки стаціонарного хворого №2357 Долинської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_7 , 1988 р.н., медичної картки стаціонарного хворого №2677 Долинської ЦРЛ, двох рентгенограм кісток черепа №4774 від 02.05.2017 року, двох томограм головного мозку від 04.05.2017 року та 15.06.2017 року, томограми шийного відділу хребта від 08.05.2017р., медичної картки стаціонарного хворого №871817 Івано-Франківської ОКЛ, інтерпретованої амбулаторної картки на шкільному зошиті, результату багатозрізової спіральної комп`ютерної томографії головного мозку від 04.05.2017 року, довідки №43 від 26.05.2017 року міжнародного центру нейрохірургії (західно-українського структурного підрозділу), консультаційної довідки кафедри неврології і нейрохірургії факультету удосконалення лікарів Львівського медичного інституту у гром. ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; забій з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя зліва; синець в потиличній ділянці справа. Описані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, могли утворитись в термін, вказаний у постанові. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до ушкоджень легких, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я. Інші до легких тілесних ушкоджень. Перебування на лікуванні більше 21-го дня не відповідає характеру тілесних ушкоджень, пов`язане з обстеженням та лікуванням виявлених захворювань ( остехондрозу шийного відділу хребта, аномалії Кімерлі), тому в судово-медичних підсумках не враховується.

Суд, вважає покази дані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 в частині часткового визнання своєї вини, а саме в нанесенні лише одного удару потерпілій ОСОБА_7 , неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення. Дані покази спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами - показами потерпілої , свідків, які є узгодженими та послідовними, результатом експертиз, даними медичних документів . Дані докази суд бере за основу обвинувального вироку.

Оцінюючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_5 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий (а.с.78) на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінеті Болехівської ЦМЛ не перебуває ( а.с.76-77), позитивно характеризується з місця проживання (а.с.79).

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`ягшують покарання суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується з місця проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння .

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні Долинського міськрайонного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції , вбачається, що він проживає разом з батьками по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, працює неофіційно, має на утриманні неповнолітню дитину, участі у підготовці досудової доповіді не брав. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.
Орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк (а.с.19-20).
За вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.
Зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає, що саме такий вид та міра покарання, обрані обвинуваченому, будуть необхідними й достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і відповідають не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але і особі обвинуваченого та меті покарання.
В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою-клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», від 22 грудня 2016 року, оскільки у нього на утриманні є неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" - амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
П. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисних злочинів, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та злочинів, вчинених з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей - інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.17), виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, відносно якого він не позбавлений батьківських прав( повідомлення Болехівської міської ради від 01.11.2017р. №Я-1/602 а.с.91).
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої дитини, щодо якої не позбавлений батьківських прав, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, до дня набрання чинності (07.09.2017 року) Законом України «Про амністію у 2016 році», обмежень щодо застосування відносно нього даного Закону, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, враховуючи його письмову заяву від 22.11.2017 року (а.с.92), якою він підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», наслідки застосування цього Закону йому роз"яснені, суд вважає, що відносно обвинуваченого слід застосувати Закону України «Про амністію у 2016 році» та на підставі п.«в» ч.1 ст. 1 даного Закону звільнити його від відбування покарання.
Ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру , суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Суд, дослідивши заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, вважає, що він підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 22 000грн. підлягає до часткового задоволення. Потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_7 на підтвердження позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди надано ряд чеків на придбання медикаментів, а також квитанцій про оплату за платні медичні послуги (а.с.29-32, 90).

Суд вивчивши всі надані підтверджуючі документи, вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути 8885.20 грн. заподіяної матеріальної шкоди на придбання медикаментів необхідних для лікування,а також витрат на проходження платних медичних послуг, оскільки саме такий розмір понесеної матеріальної шкоди знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Також суд, вважає, що з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої 372 гривні вартість пошкодженого тепловентилятора Сатурн 1245 , згідно видаткової накладної №МІ-000017 (а.с.65) , та 3000 гривень за пошкодження ноутбука: АСЕR 5750G-24345G50Мnkk ( довідка технічного стану №1810/1 від 18 жовтня 2017р. а.с.66).

Суд не приймає до уваги розписку від 04.05.2017р. про отримання потерпілою ОСОБА_7 від ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 16 000 грн. (а.с.55), як підтвердження заподіяння матеріальної шкоди, оскільки потерпілою-цивільним позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ці кошти витрачені на лікування.

Тому з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_7 12257.20 гривень заподіяної матеріальної шкоди.

Позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для компенсації страждань потерпілого у розумних межах.

При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань, які зазнала потерпіла, характер немайнових втрат та інші обставини справи та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості визначає її в розмірі 8 000 грн.

Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог потерпілої-цивільного позивача щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до її збагачення.

Питання процесуальних витрат , слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

У відповідності до квитанцій (а.с.22) потерпілою ОСОБА_7 за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 оплачено 5000 грн.

Запобіжний захід не обирався. Речових доказів по справі не має.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128,129, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України призначивши покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 ( сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід, не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної(немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 12257( дванадцять тисяч двісті п"ятдесят сім) гривень 20 копійок заподіяної матеріальної шкоди, 8000(вісім тисяч) гривень заподіяної моральної шкоди та 5000 гривень витрат за надання правової допомоги адвокатом згідно квитанції .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: