Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3923/17
Провадження № 1-кп/644/288/18
ВИРОК
Іменем України
28 лютого 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.06.2017 року №0001692, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Перевальськ Луганської області, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, що не працює, освіта середньо-технічна, одруженого, що має неповнолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.02.2017 року близько 22:00 години ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного розпиття спиртних напоїв, з раніше незнайомим ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, сидячи на дивані, діючі відповідно до умислу, спрямованого на несення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_7 , який знаходився праворуч у кріслі, один удар кулаком правої руки в область голови зліва. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір встав з дивану, схопив рукою ОСОБА_7 за плече, підняв з крісла та

лобною частиною голови наніс один удар потерпілому в область носа, спричинивши тим самим останньому, тілесні ушкодження у вигляді закритої травми носу, переламу кісток носу з наявністю підшкірних гематом (синців) з обох сторін, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує шість днів, але не перевищує трьох тижнів (21 день). Від отриманих ушкоджені ОСОБА_7 впав та втратив свідомість.

Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ст.349 КПК України, просив суворо не карати, він розкаявся, просив застосувати до нього амністію, оскільки він має неповнолітню дитину.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що яке є злочином невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має місце реєстрації, проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, має неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням всіх викладених обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є необхідним призначити покарання у вигляді штрафу. В судовому засіданні обвинувачений подав суду заяву про застосування до нього амністії, оскільки він має дитину, яка на момент набрання чинності законом про амністію є неповнолітньою. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Законом України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. 06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений на момент вчинення злочину 25.02.2017 року, до набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» законної сили, має неповнолітню дитину, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий, злочин є злочином невеликої тяжкості. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на нього поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід не обирався, судових витрат та речових доказів в провадженні немає, цивільний позов не заявлявся. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 гривень.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання у зв`язку із амністією.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2. ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1