Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7560/17
Провадження № 1-м/644/1/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМУКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня загальна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 Міністерство юстиції України ставить питання про визначення статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 20 квітня 2017 року. Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_4 на підставі вироку Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 20 квітня 2017 року.
Мотивоване клопотання тим, що 03 листопада 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 3451/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 18.08.2017 за № 06-100544/17. ОСОБА_4 засуджено вироком Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 20.04.2017 до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі (копія вироку додається) за вчинення злочинів, передбачених частиною третьою статті 30, пунктами «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у великому розмірі), пунктами «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації (текст статей додається), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Оренбурзькій області»; кінець відбуття строку покарання - 30.10.2024. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.
В своєму клопотанні Міністерство юстиції України не заперечує проти розгляду питання про приведення вироку суду РФ відповідно до законодавства України без участі представника міністерства.
Матеріали провадження містять заяву засудженого ОСОБА_4 про його направлення для подальшого відбуття покарання до України, так як він є громадянином України, а також у зв`язку із тим, що на території України проживають його батьки.
Визначаючи підсудність клопотання, суд виходить із вимог ст. 603 КПК України. В цій нормі зазначено, що клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави розглядається судом в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місце проживання чи останнє відоме місце проживання засудженої особи, або перебування майна такої особи.
Судом встановлено, що останнє місце проживання ОСОБА_4 на території України є АДРЕСА_1 , а тому Міністерством юстиції України та судом дотримані всі вимоги, які регулюють підсудність клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» 1983 р., компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положенням ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, злочини, внаслідок вчинення яких було ухвалено вирок, є злочинами, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для проведення вироку у відповідність із законодавством України.
Матеріалами справи встановлено.
03 листопада 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 3451/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 засуджено вироком Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 20.04.2017 року до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених частиною третьою статті 30, пунктами «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у великому розмірі), пунктами «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації (текст статей додається), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Вирок набрав законної сили, та його направлено до виконання 04.05.2017 року.
На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Оренбурзькій області»; кінець відбуття строку покарання - 30.10.2024 року.
Вказані злочини - є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Кримінальним кодексом України визначені статті, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним.
Статтею 14 КК України - готування до злочину. Готування до злочину є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, відшкодування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для вчинення злочину.
Статтею 15 КК України - замах на злочин. Стаття 15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Стаття 307 КК України - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Частина 2 ст. 307 КК України ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; неповинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
Відповідно до частини 3 статті 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу
Виходячи з наведеного вище, клопотання про приведення вироку Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 20.04.2017 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.
На підставі ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» ст. 602, 610 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства Юстиції України - задовольнити.
Вирок Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 20.04.2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винною за ст. 30 ч. 3, ст. 228.1 ч. 4 п.п. «а», «г», ст. 228.1 ч. 4 п.п. «а», «г», ст. 69 ч. 3 КК РФ та призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років - привести у відповідність із законодавством України.
ОСОБА_4 вважати засудженим за ст.14, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 307 КК України, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.04.2017 року. Зарахувати в строк відбуття покарання період знаходження ОСОБА_4 під вартою з 31.10.2016 року по 19.04.2017 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з моменту проголошення.
Суддя: