Справа № 366/2092/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1302/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.12.2017

УХВАЛА
Іменем України
07 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Вишгордського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого робітником з комплексного прибирання та утримання будинків ТОВ «ГЕРКОН», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого у 24.07.2007 році Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 14.01.2015 року, 10.11.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_8 покарання, частково приєднано не відбуте ним покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 10.11.2016 року та остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, ОСОБА_8 , засуджений вироком Іванківським районного суду Київської області від 10.11.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.
ОСОБА_8 , восени 2016 року, точної дати слідством не встановлено, повторно, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у невстановленому слідством місці незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб - канабіс загальною вагою 15,68 г., який в подальшому переніс на території господарства, по місцю свого проживання, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без мети збуту.
22.01.2017 року, в період часу з 12-05 год. до 12-55 год. працівниками поліції Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області під час проведення обшуку на території господарства АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі - тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою канабісу в перерахунку на висушену речовину 15,68 г., що становить більш, ніж невеликий розмір та на поверхні стінок трьох пляшок із полімерного матеріалу виявлено нашарування речовин коричневого кольору, яке являється особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки, загальна масою екстракту канабісу - 2,71 г., що становить більш, ніж невеликий розмір.
Крім того, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 24.07.2007 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 8 років 1 місця позбавлення волі, звільнившись 14.01.2015 року з місць відбування покарань, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з таємним викраденням чужого майна.
09.02.2017 року, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання - в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку особистого майна з приміщення дачного будинку АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 .
З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 10.02.2017 року, близько 04-00 год., перелізши через паркан, який перешкоджає доступу сторонніх громадян, потрапив на територію господарства АДРЕСА_2 , після чого за допомогою плоскогубців, які він завчасно приготував для скоєння крадіжки, розбив скло у вікні будинку. В подальшому, ОСОБА_8 через утворений отвір проник до середини будинку, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав розетку одномісну марки «Viko» артикул - 90555508, вартістю, - 64,34 грн., розетку двомісну марки «Viko» «Carmen», вартістю 51,98 грн., напилка з дерев`яною ручкою, вартістю 21,25 грн., та інше майно, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3 900,13 грн.
На вказаний вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував пом`якушуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння розкриттю злочину та ту обставину, що все викрадене майно він повернув потерпілій. Також вказує, що суд не взяв до уваги наявність в нього малолітньої дитини та матері пенсійного віку, які потребують його допомоги.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, пояснення захисника, в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено ґрунтується на доказах зібраних в установленому законом порядку і досліджених в судовому засіданні, в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Відповіно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, особу винного, який характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічні кримінальні правопорушення, наявність пом`якшуючих покарання обставин таких як щире каяття у вчиненому та сприяння у розслідуванні злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
За таких обставин, доводи апелянта щодо неврахування судом при призначенні покарання всіх обставин, що пом`якшують його покарання є необґрунтованими.
Підстав вважати призначене місцевим судом покарання обвинуваченому за вчинені ним злочин та за сукупністю вироків занадто суворим, апеляційний суд не вбачає.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Головуючий:
Судді: