Дата документу Справа № 316/2071/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/411/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 316/2071/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.119 ч.1 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002014, за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2017 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Старобешево Донецької області, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

в с т а н о в и л а:
вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили ухвалено не застосовувати.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 23 листопада 2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , не маючи наміру на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , не передбачаючи можливості настання смерті останнього, хоча повинен був і міг її передбачити, з метою сприяння проходження їжі, обхватив шию ОСОБА_10 та здавив органи дихання потерпілого, що призвело до механічної асфіксії, від якої відповідно висновку судової медичної експертизи №368 від 13.12.2016 року настала смерть ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , не оспорюючи обставини кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого, вважає, що вирок відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через м`якість. Так, з матеріалів справи вбачається, що хоча обвинувачений ОСОБА_8 і не досяг 65 років, але є пенсіонером, тому суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання з порушеннями вимог ч. 3 ст. 61 КК України. Вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання у вигляді обмеження волі в повній мірі не врахував обставини кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості в стані алкогольного сп`яніння, ніде не працює, злочином було позбавлено людину життя, яке є найвищою цінністю та становить непомірну втрату для потерпілого, а також те, що потерпілим є батько обвинуваченого, який є особою похилого віку, що не визнано судом обтяжуючою обставиною.
На підставі викладеного, просить скасувати вирок суду першої інстанції; визнати в якості обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину відносно особи похилого віку та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачення від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; потерпілого та обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, які не заперечували проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів не досліджує вирок в частині доведеності вини ОСОБА_8 та кваліфікації його дій.

Відповідно до вимог ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до осіб, які є пенсіонерами. Судом під час розгляду провадження було встановлено, що обвинувачений є пенсіонером, про що зазначив і в судовому рішенні.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок таким, що не відповідає вимогам кримінального закону в частині призначеного покарання.

Відповідно до обставин провадження, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.

В той же час, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню, і покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк чотири роки, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, відповідно до обставин провадження і даних про його особу, встановлених судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає доводи прокурора про необхідність визнання в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому вчинення злочину щодо особи похилого віку безпідставними, оскільки сторона обвинувачення у суді першої інстанції не посилалася на цю обставину, а крім того така обставина не була зазначена і в обвинувальному акті.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

засудила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4