Справа № 461/7805/17
Провадження № 1-в/461/267/17
УХВАЛА
іменем України
20.11.2017 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника УВП №19 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати відносно нього ст.4 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
У судовому засіданні прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечив. Зокрема зазначив, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за тяжкі злочини та відбуває покарання за тяжкий злочин, а відтак до нього не підлягає застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році». Просив у задоволенні клопотання засудженого відмовити.
У судовому засіданні представник УВП №19 заперечив проти задоволення вказаного клопотання, просив відмовити у задоволенні такого.
ОСОБА_5 у судовому засіданні просив подане клопотання задоволити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" (ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році»).
Статтею 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Згідно ч.3 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується до осіб, визначених ст.4 цього Закону.
Відповідно до п. «в» ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосовано, зокрема до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Судом встановлено, що відповідно до довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_5 , останній раніше судимий: 27.11.2007 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.308, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 11.07.2008 року Королевським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 23.11.2009 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі.
Окрім того, вироком Галицького районного суду м.Львова від 03.02.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.5 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі та вироком Апеляційного суду Львівської області від 03.11.2017 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.12 КК України злочини, передбачені ч.1 ст.308, ч.3 ст.185, ч.2 та ч.3 ст.186 КК України є тяжкими злочинами.
Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно п.14 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, зокрема про амністію.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 має три судимості за вчинення умисних тяжких злочинів та на даний час засуджений до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році» необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.1, 4, 9 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Галицький районний суд м.Львова.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1