"27" лютого 2018 р. Справа № 363/1262/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань № 0000751 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Череповець Вологодської області РФ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2001 та 2007 року народження, раніше не судимий,

який обвинувачуєьбся у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України

ВСТАНОВИВ:
21.06.2017 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.09.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000751 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.10.2017 року скасовано ухвалу Вишгородського районного суду Київської області у зв`язку з відсутності підстав, які б вказували на недотримання органами досудового розслідування вимог ст.291 КПК України щодо обвинувального акту та кримінальне провадження повернуто до суду для виконання вимог ст.ст.414-316 КПК України.

Ухвалою судді від 24.01.2017 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання судом прокурору, захиснику та обвинуваченому запропоновано висловити свою думку щодо можливості прийняття судом рішення за результатами проведення підготовчого судового засідання з підстав, передбачених ч.3 ст.314 КПК України.

Захисником адвокатом ОСОБА_4 було заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Мотивуючи тим, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.366 КК України, кваліфікується за ст.12 КК України, як злочин невеликої тяжкості. З часу вчинення даного кримінального правопорушення минуло більше трьох років, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання щодо його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні погодився з думкою захисника та обвинуваченого, не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив суду, що зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий та проти закриття провадження з відповідних підстав не заперечує.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисту, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.

Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив службового підроблення офіційних документів, а саме складання та видачу наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині ) № 13 від 11.08.2014 року, внесення до нього завідома неправдивих відомостей, а саме те, що станом на 11.08.2014 року існував військовослужбовець «капітан резерву» ОСОБА 1; що ОСОБА 1 мав військове звання «капітан резерву»; що підставою призначення ОСОБИ 1 на посаду командира 2-го батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 був рапорт командира 2-го батальйону спеціального призначення «капітана резерву» ОСОБИ 1 від 11.08.2014 року; що наказ в цій частині відповідає вимогам Закону України Про військовий обов`язок і військову службу», знаючи, що 11.08.2014 року накази командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України по особовому складу та по стройовій частині щодо зарахування до військової частини НОМЕР_1 капітана резерву ОСОБУ 1 не складався та не видавався, з метою подальшого підтвердження юридичної легітимізації особи - ОСОБИ 1 на посаді командира 2 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 саме з 11.08.2014 року.

Дії ОСОБА_5 , які полягали у вчиненні службового підробленні офіційних документів, а саме у складанні та видачі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 13 від 11.08.2014 року, який містить завідомо неправдиві відомості в частині, та у видачі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 13 від 11.08.2014 року, який містить завідомо неправдиві відомості, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Згідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Положення ч.2 ст.12 КК України визначає злочином невеликої тяжкості такий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України містить санкцію, згідно якої передбачене покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діяння, яке інкриміноване обвинуваченому, суд приходить до висновку, що на час проведення підготовчого судового засідання строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності збіг.

Згідно ч.7 ст.284 КПК України закриття провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, в тому числі, рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу, тобто закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також, судом враховуються вимоги ст. 337 КПК України відповідно до яких, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 належним чином роз`яснені підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Суд приходить до висновку про те, що обвинувачений, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час підготовчого судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження за нереабілітуючих підстав.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст.284, 286, 314-316, 337, 369, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинувальним актом про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань № 0000751 за обвинувальним актом відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02 березня 2018 року о 08 годині 40 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1