Провадження №1-в/193/57/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
05 березня 2018 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК № 45: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні сел. Софіївка подання начальника Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" та спостережної комісії про умовно дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за ст.ст.307 ч.2, 69, 321 ч.3, 69, 70 КК України до 02 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2010 року та остаточно до відбуття 03 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, суд,-

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2018 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" та спостережної комісії про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання начальника Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" та спостережної комісії про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 зазначають, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Присутній у судовому засіданні представник адміністрації колонії підтримав подання начальника Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" та спостережної комісії, просив задовольнити .

Прокурор проти подання начальника Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" та спостережної комісії не заперечував.

Засуджений в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без відеоконференції та фіксації технічними засобами судового засідання, просив задовольнити подання.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

На час звернення засудженого ОСОБА_5 до суду, останній відбув 2/3 строку призначеного покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за ст.ст.307 ч.2, 69, 321 ч.3, 69, 70 КК України до 02 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2010 року та остаточно до відбуття 03 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Засуджений вироком від 20.09.1995 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 229-4, 229-6 ч.3, 44, 42 КК України до 02 років позбавлення волі. Звільнений по Амністії 1996 року.

Також засуджений від 09.06.1998 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 229-6 ч.2, 45 КК України до 02 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки.

Знову засуджений вироком від 17.12.2001 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 309 ч.2, 44 КК України до 01 року позбавлення волі.

Засуджений вироком від 25.08.2004 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 309 ч.2, 70 КК України до 02 років позбавлення волі.

Також засуджений вироком від 28.09.2004 Красилівським районним судом Хмельницької області за ст. 309 ч.2, 70 ч.4, 96 КК України до 03 років позбавлення волі.

Знову засуджений вироком від 14.05.2008 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 186 ч.1 КК України до 01 року позбавлення волі. Звільнений згідно закону України «Про Амністію» 2009 року.

Також засуджений вироком від 12.03.2010 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 307 ч.2 КК України до 05 років позбавлення волі. Звільнений 29.11.2012 по хворобі.

На час звернення до суду засуджений непогашених у встановленому порядку стягнень не має, має одне заохочення.

Згідно пояснень представника адміністрації колонії та наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що останній залучався до праці, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд. До роботи на виробництві установи не залучається за станом здоров"я в зв`язку з інвалідністю 1-ої групи, виконує посильні роботи по благоустрою відділення де проживає, бере участь у реалізації програм диференційноговиховного впливу "Правова проствіта", "Підготовка до звільнення".

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_5 , останній своїм ставленням до роботи та поведінкою довів своє виправлення, а тому суд знаходить підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)», та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання, - 09 (дев`ять) місяців 28 (двадцять вісім) днів.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 07 березня 2018 року о 10 годин 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1