Ухвала

02 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу голови Державної служби України з питань праці ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року було повернуто апеляційну скаргу заступника голови Державної служби України з питань праці на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Однак, касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Так, касаційна скарга ОСОБА_4 є суперечливою за своїм змістом, оскільки він вказала, що оскаржує ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року постановлену за результатом розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, тоді як з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що Апеляційним судом м. Києва було постановлено ухвалу від 01 серпня 2017 року за вказаним результатом.

Крім того, ОСОБА_5 у скарзі не наводить належного обґрунтування, з огляду на положення статей 412, 413, 419 КПК України, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної ухвали апеляційного суду. При цьому, ОСОБА_5 в касаційній скарзі, по суті, посилається на незаконність ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, що з огляду на положення ст. 424 КПК України не є предметом перевірки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки ухвала слідчого судді не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Також, вимоги ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд у результаті касаційного розгляду провадження, оскільки касатор просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, однак вказана ухвала слідчого судді з огляду на вищенаведене не є предметом перевірки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. При цьому, вимога про скасування ухвали апеляційного суду та відмова у задоволенні клопотання прокурора також не входить до переліку повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу голови Державної служби України з питань праці ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3