Дата документу Справа № 336/871/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/871/14-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/779/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянула 23 жовтня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області про звільнення від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлені ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2017 року обставини:
30.12.2016 року начальник Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Судом у задоволенні подання відмовлено з огляду на те, що 12.03.2014 року ОСОБА_8 з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

14.05.2014 року ОСОБА_8 був ознайомлений з умовами і порядком відбування покарання, 24.07.2014 року до Шевченківського РВ КВІ надійшов вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року, згідно до якого ОСОБА_8 з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України засуджений за ч.2 ст.185 до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців виконується самостійно.
Іспитовий строк, призначений за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року, закінчився 12.09.2015 року.
Натомість, 27.10.2014 року ОСОБА_8 був засуджений Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України йому остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину по епізоду від 28 березня 2014 року, тобто в період випробування, призначеного вироком суду від 12.03.2014 року.
Вказаний факт в силу ч.1 ст.78 КК України перешкоджає звільненню засудженого від призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року покарання. А та обставина, що вказаний вирок виконується самостійно, не впливає на висновок суду щодо неможливості звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання, оскільки ч.2 ст.78 КК України передбачені негативні наслідки не проходження засудженого випробування.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року призначено ОСОБА_8 з урахуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року.

В свою чергу, покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року призначено ОСОБА_8 з урахуванням покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року.

При цьому, покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року призначено ОСОБА_8 з урахуванням покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року.

Покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року було призначено ОСОБА_8 також з врахуванням покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року - як і за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року.

ОСОБА_8 вже відбув частину покарання, призначеного йому вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року, яке остаточно призначене вже з урахуванням покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року (через вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року).

Вказуючи про закінчення 12 вересня 2015 року іспитового строку за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року, просить ухвалу суду скасувати та ухвали нову, якою задовольнити подання про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що 27.12.2013 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців за злочин, скоєний 30.10.2013 року.

07.02.2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України йому призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців за злочин, скоєний 26.10.2013 року. Покарання було призначено шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вказаним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року.

12.03.2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України йому призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців за злочин, скоєний 30.12.2013 року. Покарання було призначено шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вказаним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року.

06.05.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України та на підставі ч.1 ст.71 КК України йому призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі за злочин, скоєний 14.02.2014 року. Покарання було призначено за сукупністю вироків, тобто до покарання, призначеного за вказаним вироком було частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року. Даний вирок вирішено виконувати самостійно від вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року.

27.10.2014 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України йому призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі за злочин, скоєний 28.03.2014 року. Покарання було призначено шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вказаним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року.

Положення ч. 1 ст. 78 КК України спрямоване на стимулювання засудженого до законослухняної поведінки та виправлення. Якщо протягом іспитового строку засуджений довів своє виправлення (виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину), то суд зобов`язаний (саме зобов`язаний, а не може) звільнити засудженого від призначеного йому покарання.

За змістом подання КВІ підставою для винесення на розгляд суду питання про звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року покарання стало виконання засудженим покладених судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Натомість, за матеріалами провадження ОСОБА_8 вчинив наступне кримінальне правопорушення 28 березня 2014 року, тобто в період призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року іспитового строку.

Згідно вимог ст. 165 Кримінально-виконавчого Кодексу України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Зазначені вище матеріали підтверджують вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення в період іспитового строку, визначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року.

Відповідно до вимог ст. 78 КК України, вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку є найсуттєвішим порушенням умов випробування, а за змістом частини 1 даної норми - не вчинення нового злочину в період іспитового строку є обов`язковою умовою для звільнення засудженого від призначеного покарання, що переконує апеляційну інстанцію в обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4