Ухвала
іменем україни

26 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового
засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року щодо

ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2016 року

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122

та ч. 2 ст. 345 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.
Затверджено мирову угоду між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 , по цивільному позову, відповідно до умов якої ОСОБА_6 зобов`язався відшкодувати ОСОБА_7 матеріальну та моральну шкоду у сумі 8000 грн. у строк до 13 квітня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 8000 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 345 КК України закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року ухвалу місцевого суду залишено без зміни.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він 11 квітня 2014 року приблизно о 12 год. 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля трамвайної зупинки по вулиці Потьомкінській в м. Миколаєві, наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_7 , що рухався йому назустріч на мопеді, в результаті чого потерпілий впав та отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день, що не є небезпечними для життя.

Крім того, 11 квітня 2014 року приблизно о 12 год. 45 хв. ОСОБА_6 , не реагуючи на зауваження працівників міліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , що прибули на місце події, схопив міліціонера ОСОБА_8 за передню частину бушлату і відірвав планку з нього, після чого наніс удар в область грудної клітини, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом апеляційної інстанції не дана належна оцінка доводам апеляції прокурора про грубе порушення закону при звільненні ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України. Зазначає, що обставин, в чому полягала зміна обстановки, та чим зумовлена втрата суспільної небезпечності вчиненого злочинного діяння або внаслідок чого вина особи перестала бути суспільно небезпечною не наведено. Стверджує про те, що ст. 48 КК України в даному випадку не може бути застосовна, оскільки ОСОБА_6 вчинено два злочини, які становлять реальну сукупність.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав доводи скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки це діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Застосування даних норм законодавства можливе лише за наявності двох обов`язкових умов вчинення злочину вперше і цей злочин є невеликої або середньої тяжкості. Ці дві обставини є передумовами, які у поєднанні з іншими даними, можуть свідчити про втрату суспільної небезпечності діянням або особою внаслідок зміни обстановки.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки № 7 від 04 червня 2010 року, однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності з передбачених у ст. 48 КК України, є вчинення особою злочину вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність чи рецидив злочинів, не можна звільнити від кримінальної відповідальності на підставі цієї статті.

Зазначені вимоги закону судом не дотримано.

Із матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні двох злочинів, які утворювали реальну сукупність, що виключало можливість звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, на вказані порушення вимог закону увагу не звернув, доводи прокурора в цій частині належним чином не перевірив та не спростував, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. При новому розгляді слід врахувати викладене та ухвалити обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3