УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/4180/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 128 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 , -
Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено йому покарання за цим законом у виді обмеження волі на строк один рік.
До набрання вироком законної сили вирішено застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований, проживає, перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 14701грн 82коп у відшкодування матеріальної шкоди та 10 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди від злочину.
Вирішено також стягнути з обвинуваченого: 4553 грн. 64 коп. на користь держави в особі Головного фінансового управління Житомирської обласної державної адміністрації у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в обласному медичному центрі вертебрології і реабілітації Житомирської обласної ради; 11971 грн. 39 коп. на користь держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради у відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_6 в КУ ЦМЛ №2 м. Житомира.
Речові докази: СD-R диск з написом «RIDATA» із записом з відео реєстратора від 06.04.2014р., - вирішено залишити в матеріалах справи.
Згідно вироку, 06 квітня 2014 року близько 17 години у дворі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Зокрема, у ході конфлікту, що раптово виник між ним та ОСОБА_6 , діючи з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг їх передбачити, відштовхнув потерпілу від себе обома руками в область грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_6 , втративши рівновагу, упала на асфальтовану поверхню та отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку великогомілкової кістки, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про скасування вироку як незаконного та необґрунтованого. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про недоведеність його винності у вчиненні інкримінуємого йому злочину. Вказує також на допущення місцевим судом істотних порушень кримінального процесуального закону, зокрема, неповноту судового розгляду, невирішення клопотань захисника про недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування; про визначення обсягу доказів та порядку їх дослідження, порушення його права на одержання копії технічного запису судового засідання; відсутність у матеріалах справи технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове засідання від 11 листопада 2015 року, під час якого було допитано свідка ОСОБА_12 .
У письмових запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_13 твердять про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого, законність та обґрунтованість вироку, який просять залишити без змін.
Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, пояснення потерпілої та міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно ст. 2 КПК України, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження є одним із завдань кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України, забезпечення права на захист полягає також у наданні обвинуваченому реалізовувати його процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
За змістом ст. ч. 4 ст. 42 КПК України обвинувачений маж право ознайомлюватися з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов'язані надати уповноважені працівники суду, і подавати щодо них свої зауваження.
За даними журналів судових засідань та звукозаписів офіційного запису судового засідання, що містяться на 5-ти дисках у непронумерованих конвертах на задній обкладинці першого тому справи, під час судового розгляду з 2 червня 2015 року (попереднього розгляду) по 22 лютого 2017 року (постановлення вироку) місцевим судом здійснювалася повна фіксація процесу технічними засобами. У справі наявні всі журнали та звукозаписи судових засідань, за винятком журналу та звукозапису судового засідання за 11 червня 2015 року. Відсутня будь-яка інформація про причину непроведення судового розгляду у цей день.
У грудні 2016 року до місцевого суду надійшли письмові клопотання обвинуваченого та захисника про надання їм копій усіх журналів судового засідання та технічного запису всього судового процесу з метою належної підготовки до судових дебатів (а. с. 204, 206-207, 210-211 т. 1).
Аналогічне клопотання було заявлено захисником у судовому засіданні 27 січня 2017 року (а. с. 217-218 т. 1).
Не зважаючи на це, судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні цих клопотань сторони захисту та закінчено розгляд кримінального провадження без надання стороні захисту копії технічного запису судового процесу (а. с. 212-236 т. 1).
Перешкоджання місцевим судом у реалізації обвинуваченим та захисником їх права ознайомлюватися з офіційним технічним записом судового процесу всупереч неодноразових клопотань сторони захисту з метою підготовки до судових дебатів, на думку колегія суддів, є істотним порушенням права на захист обвинуваченого.
Під час судового розгляду захисником заявлялися клопотання про визнання недопустимими всіх доказів, одержаних під час досудового розслідування даного кримінального провадження. Ці клопотання не були вирішені судом першої інстанції в порядку ст. 350 КПК України в день їх заявлення або при постановленні вироку у нарадчій кімнаті в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України (а. с. 59-60, 99-100, 102, 106-107, 237-241 т. 1).
Доводи апеляційної скарги про відсутність технічного запису судового засідання, у якому допитувався свідок ОСОБА_12 є необґрунтованими, оскільки у справі є журнал судового засідання та технічний запис судового засідання за 10 листопада 2015 року, у якому було допитано цього свідка. У цей же день судове засідання було закінчено без призначення подальшої дати судового розгляду, оскільки у справі було заявлено відвід судді, який потребував окремого вирішення іншим суддею (а. с. 122-123 т. 1).
У судовому засіданні 29 липня 2015 року, у якому після оголошення прокурором обвинувачення судом фактично вирішувалося питання про обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, були долучені ряд письмових доказів за клопотанням прокурора, а також за клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_14 , була відсутня потерпіла ОСОБА_6 (а. с. 106-107 т. 1). В подальшому судом першої інстанції потерпілу ОСОБА_6 не було ознайомлено із матеріалами справи та звукозаписом технічного запису судового засідання за 29.07.15
У судовому засіданні 30 травня 2016 року судом було задоволено клопотання захисника та вирішено оглянути відеозапис з відеореєстратора автомобіля обвинуваченого, що стосується події конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , та був визнаний речовим доказом на досудовому розслідуванні (а. с. 170, 171, 172-173 т. 1).
Разом з тим, в порушення вимог ст. 359 КПК України, даний відеозапис не був продемонстрований в залі судового засідання, а був оглянутий в іншому приміщенні без відображення у журналі судового засідання основних технічних характеристик обладнання та носіїв інформації і зазначення часу демонстрації (а. с. 201-202 т. 1).
За таких обставин вирок місцевого суду у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та не може бути визнаний законним, обґрунтованим і вмотивованим, підлягає скасуванню у звязку з допущенням істотним порушень вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, що має бути проведений з дотриманням вимог КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ст. 128 КК України у тому ж суді 1 інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: