Провадження № 11-кп/792/546/17
Справа № 688/2012/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2017 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 21 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 21 липня 2017 року в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області:
-18 серпня 2004 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
-15 квітня 2005 року за ч. 4 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-01 червня 2006 року за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 03 листопада 2006 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140 ( ред. 1960 р.), ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання допустив 28 порушень режиму відбування покарання, які виражались в порушеннях розпорядку дня та дисципліни строю, зберіганні заборонених предметів, відсутності на робочому місці, самовільній зміні спального місця та намаганні обманним шляхом змінити спальне місце, перешкоджанні проведенню обшуку, за що 23 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії, у 3-х випадках вирішено обмежитись бесідою виховного характеру. Одне стягнення не погашено, інші стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. Разом з тим, засуджений приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Професія», «Духовне відродження», «Творчість», але відноситься до цього формально, здобув середню освіту та дві робочі професії.
Адміністрацією виправної установи розглядались питання щодо застосування заохочувальних норм до засудженого, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації; заміни невідбутої частини покарання більш м`яким; дострокового звільнення від відбування покарання, але останньому було відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення.
Наведені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для задоволення його клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, відсутні.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить, як вбачається з її змісту, оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою його клопотання задовольнити.

Свої вимоги аргументує тим, що на час розгляду клопотання 27 порушень, які ним були допущені раніше, погашені, за період відбування покарання він здобув дві технічні професії та повну середню освіту, з 2007 року він був працевлаштований до кінця 2014 року в промзоні установи, де у нього були заохочення, також був залучений до ремонту клубу установи після пожежі, а після ремонту перейшов до художньої майстерні при штабі установи до вересня 2015 року, а з жовтня по теперішній час числиться днювальним на відділенні СПС №5.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Крім того, згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
На думку колегії суддів, суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого, з огляду на ту обставину, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, має непогашене стягнення, формально приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, тому підстави для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відсутні.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги засудженого - безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не виявлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього статті 81 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2