УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/3198/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 539 КПК України, ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), секретаря судового засідання ОСОБА_7 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 вересня 2017 року за заявою цього засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього на підставі ст. 81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 вирішено зарахувати попереднє ув`язнення у періоди з 12 лютого 2012 року по 10 січня 2013 року, з 14 травня 2014 року по 12 червня 2014 року та з 3 жовтня 2014 року по 5 лютого 2015 року, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Посилається на необґрунтованість судового рішення та неврахування тих обставин, що він з квітня 2013 року відбуває покарання у виді позбавлення волі та до цього часу не мав стягнень та має заохочення.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно ст. 81 КК України, суд вправі застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі за умов фактичного відбуття засудженим не менше ? строку такого покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів справи видно, що з 12 лютого 2012 року засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України. З 27 квітня 2017 року відбуває це покарання в ДУ Райківська виправна колонія (№73). До цього з 12 лютого 2015 року відбував покарання у ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)». За місцем відбуття покарання характеризується позитивно, не мав стягнень та мав 4 заохочення у виді оголошення подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці у період з 17 липня 2015 року по 7 липня 2017 року. За період відбування покарання у ДУ Райківська виправна колонія (№73) мав одне заохочення - 7 липня 2017 року.
13 липня 2017 року, з врахуванням зарахованого строку попереднього ув`язнення, ОСОБА_6 відбув ? строку покарання у виді позбавлення волі, який закінчується 12 жовтня 2019 року.
З врахуванням цих обставин, а також того факту, що із заявою про умовно-дострокове звільнення від покарання засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду у серпні 2017 року через 3 місяці після прибуття до ДУ Райківська виправна колонія (№73), суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні цієї заяви засудженого, що є правом, а не обов`язком суду згідно положень ст. 81 КК України.
Тому висновки місцевого суду є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
При розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання місцевим судом було додержано вимог ст. 539 КПК України та не допущено неправильного застосування ст. 81 КК України.
Тому доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованими та підстави для скасування або зміни ухвали місцевого суду відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 вересня 2017 року про відмову у задоволення заяви цього засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: