У Х В А Л А

12.01.2018 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , адвоката, представника потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.10.2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 та накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події 16.10.2017 року майно, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» білого кольору, номерні знаки Польської реєстрації НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та документи на вищевказаний автомобіль.
Арешт на даний автомобіль накладався для збереження речових доказів.
Рахуємо, що на даний час в арешті вищевказаного майна, потреба відпала, оскільки автомобіль жодного доказового значення по справі не має, не є знаряддям злочину, не містить на собі слідів злочину та не підлягає конфіскації, оскільки не є власністю підозрюваного ОСОБА_8 .
Автомобілем заявник та ОСОБА_9 користуємось автомобілем спільно. Оскільки, він є особою похилого віку, автомобіль потрібен йому для пересування у справах та за інших потреб.
В судовому засіданні адвкат ОСОБА_10 м клопотання просив задовільнити з підстав наведених у такому, майно повернути заявнику.

Адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що заявник не має жодних документів, які б засвідчували його право користування транспортним засобом, надані до матеріалів справи документи не є перекладені на державну мову, відомості викладені в таких є не зрозумілими, а також від як представник потерпілої сторони заявляє, що такою буде подано позови до суду , а тому даний автомобіль є забезпеченням відшкодування потерпілим матеріальної шкоди та витрат.

Слідчий в судовому засіданні проти клопотання також заперечив.

Так, заслухавши позицію учасників процесу. дослідивши клопотання та вивчивши подані до нього докази , оцінивши належність та допустимість доказів в їх сукупності, суд приходмть до висновку по відмову в задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 18.10.2017 року накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» білого кольору, номерні знаки Польської реєстрації НОМЕР_1 з метою збереження речових доказів.

Доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, встановлено, що в подальшому застосуванні арешту не відпала потреба, арешт накладено обґрунтовано, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 170, 174, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений 16.01.2018 року о 14:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1