Справа № 296/584/18
УХВАЛА
Іменем України
23 січня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000084 від 13.05.2017 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка, Літинського району, Вінницької області, громадянина України, Радовельського сільського голови Олевського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2018 року до Корольовського районного суду м.Житомира звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 з вказаним клопотанням, в обгрунтування якого зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000084 від 13.05.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до рішення першої сесії сьомого скликання Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області від 06.11.2015 ОСОБА_5 обрано Радовельським сільським головою.

Обіймаючи посаду Радовельського сільського голови, ОСОБА_5 наділений організаційно-розпорядчими функціями, а тому відповідно до ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та положень п.1 Примітки до ст.364 КК України є службовою особою.

Так, у листопаді 2015 року ОСОБА_5 перебуваючи на посаді Радовельського сільського голови, достовірно знаючи, що в с. Радовель Олевського району Житомирської області за договорами №29 від 22.09.2015 та №31 від 16.10.2015, укладеними між Радовельською сільською радою, як замовником та ПП «Будпослуги №1» як підрядником, триває капітальний ремонт огорожі по вулиці Леніна та будинку культури відповідно, а також, що проектно-кошторисна документація по договору №29 від 22.09.2015 не виготовлена та не затверджена Радовельською сільською радою, вступив у попередню змову з директором ПП «Будпослуги №1» ОСОБА_6 , з яким до цього був тривалий час знайомий, з метою вчинення розтрати на користь ПП «Будпослуги №1» частини грошових коштів, що призначались для виконання вказаних ремонтних робіт.

Загалом, будучи службовою особою, в період часу з листопада 2015 року по травень 2016 року, перебуваючи на посаді Радовельського сільського голови, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , шляхом видачі офіційних документів, до яких ОСОБА_6 внесено завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_5 незаконно розтратив на користь ПП «Будпослуги №1» бюджетні кошти, що призначалися на виконання комплексу робіт по капітальному ремонту огорожі по вулиці Леніна, покрівлі будинку культури, огорожі та фасаду кладовища в с.Радовель Олевського району Житомирської області на загальну суму 322 399,71 грн., чим спричинив збитки об`єднаній територіальній громаді в особі Радовельської сільської ради, що відповідно до примітки 3. ст.185 КК України є великим розміром.

Своїми умисними діями, які виразились у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

17.01.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

22.01.2018 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років, вказувалося на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні вказував на те, що не має наміру впливати на свідків, переховуватися чи будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, просив застосувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(с) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October 1994, Series A no.300, § 55; K.-F. v. Germany judgment of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, judgment of 22 October 1997, § 51).

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.4, 5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.11.2017, висновком експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №1/2294 від 22.12.2017.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею також враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4ст.191, ч.1 ст.366 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та під тяжкістю покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які у зв`язку із ранньою стадією розслідування слідством не встановлені, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому вважає, що прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, у п.52 рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі Харченко проти України, заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, конкретні обставини вчинення злочину, а також дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання, займає посаду сільського голови Радовельської сільської ради, має міцні суспільні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе виключно в умовах тримання його під вартою, а тому вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, ч.2 с.376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000084 від 13.05.2017 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 23.03.2018.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

3) здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

4) заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілими, іншими особами у кримінальному провадженні;

3) носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали, тобто до 23.03.2018.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1