Ухвала
Іменем України

23 березня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-4897впс18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання Апеляційного суду Житомирської області про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 Кримінального кодексу України (далі-КК), з одного суду до іншого,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) надійшло подання Апеляційного суду Житомирської області, в якому порушується питання про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК з Корольовського районного суду м. Житомира до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання внесено на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 28 лютого 2018 року, якою встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки згідно обвинувального акту інкриміновані ОСОБА_4 тяжке та особливо тяжке кримінальні правопорушення він вчинив на території Донецької області. Тобто кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 має здійснювати один із судів Донецької області.
Учасників судового провадження також повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду подання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши наведені у поданні доводи, Суд дійшов висновку, що подання не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Згідно зі ст. 34 КПК колегія суддів Верховного Суду вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 в період з березня 2015 року по грудень 2016 року, будучи учасником Окремого розвідувального батальйону морської піхоти « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 ) та в період з 15 грудня 2016 року по даний час, перебуваючи у складі «Військової частини НОМЕР_2 Республіканської Гвардії Донецької Народної Республіки», на території Донецької області, відповідно до своїх функціональних обов`язків, чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків, співробітникам правоохоронних органів України і військовослужбовцям Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО, шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них; здійснював бойові чергування на позиціях даних збройних формувань та у місцях їх постійної дислокації.
При цьому, згідно даних обвинувального акту, ОСОБА_4 на даний час діє у складі терористичної організації «ДНР», а місцем вчинення інкримінованих йому діянь, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК встановлено Донецьку область, що фактично свідчить про невстановлення точного місця вчинення ним кримінальних правопорушень.
Разом із тим, з реєстру матеріалів досудового розслідування убачаться, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2017 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , яке здійснювалося Управлінням Служби безпеки України в Житомирській області, відповідно до визначеної постановою Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 04 грудня 2017 року підслідності даного кримінального провадження.
Так як обвинувальний акт складений 12 грудня 2017 року в приміщенні Управління Служби безпеки України в Житомирській області, за адресою: м. Житомир вул. Фещенка-Чопівського, 7 (Корольовський район міста Житомир), відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження мало бути направлено до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Отже, з урахуванням встановлених обставин, Суд уважає, що стверджувати про порушення органами досудового розслідування правил територіальної підсудності не можливо.
Таким чином, виходячи зі змісту положень статей 32, 34 КПК та з огляду на викладене, Верховний Суд не убачає підстав для задоволення подання апеляційного суду.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити в задоволенні подання Апеляційного суду Житомирської області про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК з Корольовського районного суду м. Житомира до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3