УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
підозрюваної - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, із вищою освітою, не працюючої, заміжньої, має на утриманні двох малолітній дітей: Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має хронічне захворювання: грижа шейного позвінка, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 р.), -
26.12.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу 04/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , яким просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) Управління ДПтС України в Харківській області у межах строку досудового розслідування та в силу ч. 5 ст. 176 КПК України не визначати ОСОБА_6 розміру застави. Слідчий також просив в разі не застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , зобов`язати підозрювану виконувати обов`язки, передбачені КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою їх вимогою; не відлучатися із м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (у випадку наявності).
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений досудовим слідством час, використовуючи невстановлену слідством персональну електронну обчислювальну машину (далі ПЕОМ) або планшет або мобільний телефон підключений до мережі Інтернет через невстановленого оператора надання Інтернет послуг (з невстановленого під час досудового слідства мак-адресою пристрою) у невстановленому під час досудового розслідування місці знаходження останньої, створила із зазначенням своїх ідентифікуючих даних аккаунт особисту сторінку ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у соціально-орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Вконтакте».
Під час досудового розслідування було встановлено, що станом на 01.11.2017 року вказана сторінка видалена з ресурсу мережі Інтернет «Вконтакте». Станом на 08.09.2017 р. в розділі "Друзі" аккаунта ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) значилось 729 посилання на аккаунти користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Вконтакте».
Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи активним учасником «антимайданівських» спільнот, де активно розповсюджуються матеріали, що дестабілізують соціально-політичну обстановку в регіоні, розпалюють ворожнечу до «української нації», закликають до утворення замість Луганської та Донецької областей непередбачених законодавством України територіальних одиниць: Луганської та Донецької народних республік відповідно, та до їх одностороннього визнання в якості незалежних державних утворень, тобто до зміни меж території України шляхом створення за рахунок вказаних областей інших незалежних держав на порушення порядку, встановленого Конституцією України без проведення всеукраїнського референдуму, передбаченого ст.73 Конституції України, використовуючи наявну у її розпорядженні особисту сторінку в соціальній мережі «Вконтакте», доступну для огляду необмеженому колу користувачів вказаної соціальної мережі, під її іменем ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), на так званій «Стіні» (тобто публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів), розмістила інформацію сепаратиського та антидержавного характеру.
Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на публічні заклики до зміни меж території та державного кордону України у спосіб, не передбачений Конституцією України, 17.03.2014 року, точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_10 або іншою особою, якій вона довірила вести свою персональну сторінку, використовуючи невстановлений слідством пристрій для входу в мережу Інтернет, розмістила на аккаунті ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) публікацію " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", що розміщений на аккаунті групі " ІНФОРМАЦІЯ_6 », яка була доступна для загального ознайомлення всіх користувачів вказаної соціальної мережі, які відвідували її сторінку та автоматично надходили як сповіщення всім користувачам соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Вконтакте», які були додані до розділу "Друзі" аккаунта ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на публічні заклики до зміни меж території та державного кордону України у спосіб, не передбачений Конституцією України, 23 березня 2014 року, точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_10 або іншою особою, якій вона довірила вести свою персональну сторінку, використовуючи невстановлений слідством пристрій для входу в мережу Інтернет, розмістила на аккаунті ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) публікацію " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", що розміщений на аккаунті групі " ІНФОРМАЦІЯ_8 " соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Вконтакте», яка була доступна для загального ознайомлення всіх користувачів вказаної соціальної мережі, які відвідували її сторінку та автоматично надходили як сповіщення всім користувачам соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Вконтакте», які були додані до розділу "Друзі" аккаунта ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Місце вчинення вище зазначених протиправних дій під час досудового розслідування не встановлено, у зв`язку відсутністю даних мак-адрес пристроїв за допомогою яких здійснювався вхід до мережі Інтернет, зокрема на аккаунт ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) соціально-орієнтованого ресурсу «Вконтакте» 17.03.2014 р. та 23.03.2014 р.
Слідчий вказав, що за допомогою даних публікацій ОСОБА_6 фактично здійснила розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднані з розпалюванням національної чи релігійної ворожнечі.
Тобто, вищеописаними умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 р.), тобто розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднані з розпалюванням національної чи релігійної ворожнечі.
14.12.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 р.).
ОСОБА_6 відмовилась від дачі показань на підставі положень ст. 42 КПК України та ст. 63 Конституції України.
Посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи санкцію статті, за якою вона підозрюється, ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі вищевикладеного, сторона обвинувачення вважала, що з урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам та в силу ч. 5 ст. 176 КПК України застосувати до ОСОБА_6 більш м`які запобіжні заходи не вбачається за можливе.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри; порушення процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру; відсутність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні; відсутність належного обґрунтування необхідності застосування виключного запобіжного заходу та особу підозрюваної, наявність у неї міцних соціальних зв`язків.
Підозрювана ОСОБА_6 повністю підтримала позицію захисника та з тих же підстав просила відмовити у задоволенні клопотання.
14.12.2017 о 22 год. 59 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 р.).
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 р.).
Матеріали кримінального провадження, на які посилаються прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а доведеність вини підозрюваної потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необгрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Крім того, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків того, що підозрювана ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, слідчим до клопотання не додано будь-яких доказів, що свідчать про існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, про які зазначено в клопотанні.
Так, ризик переховування підозрюваної від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Більш того, слідчим суддею достовірно встановлено, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, заміжня, має на утриманні двох малолітній дітей, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має міцні соціальні зв`язки. На виклики до слідчого прибуває самостійно.
Тобто ризик можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування - мінімізований, приймаючи до уваги, що органом досудового розслідування не надано доказів, які б свідчили про вжиття підозрюваною заходів для переховування. Більш того, ОСОБА_6 у добровільному порядку здала слідчому паспорт для виїзду з України .
Інкримінований ОСОБА_6 злочин було вчинено у березні 2014р., тобто з моменту його вчинення минуло більше трьох років. Даних про вчинення підозрюваною іншого злочину в період з березня 2014р. до теперішнього часу матеріали, додані до клопотання, не містять.
Так само відсутні належні докази того, що ОСОБА_6 здійснювала будь - які дії, направлені на зміну свідчень будь кого із свідків або впливала на експерта у цьому ж кримінальному провадженні. У клопотанні слідчий взагалі не вказує на яких саме свідків може впливати ОСОБА_6 . Крім того прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Як зазначено вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 р.).
Ч.5 ст.176 КПК України визначено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування повністю не доведені ризики, про які зазначено в клопотанні, а вимоги ч.5 ст.176 КПК України позбавляють слідчого судді застосувати інший запобіжний захід, слідчий суддя відмовляє у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З вищевказаних підстав слідчий суддя відмовляє й у задоволенні клопотання в частині зобов`язання підозрювану виконувати обов`язки, передбачені КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою їх вимогою; не відлучатися із м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (у випадку наявності).
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: ________________2017 року ___ год. ___хв.

_______________ ( ОСОБА_6 )