1-кп/357/1280/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.10.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0000068 від 11.09.2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оринин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, старшого солдата, який призваний 11.05.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу, яку проходить на посаді водія-хіміка роти хімічного та бактеріологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
29 вересня 2017 року до суду для судового розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000068 від 11.09.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.

Згідно обвинувального акту, 11 травня 2016 року Кам`янець-Подільським ОМВК Хмельницької області ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу, яку з 24 червня 2016 року проходить у військовому званні «старший солдат» на посаді водія-хіміка роти хімічного та бактеріологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_3 .

Разом з ним в одній військовій частині з грудня 2016 року на посаді сапера інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення проходить строкову військову службу солдат більш пізнього строку служби ОСОБА_4 , призваний на неї у жовтні 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час служби вказані військовослужбовці у відносинах підлеглості між собою не перебували.

Відповідно до вимог ст.ст. 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, а також ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ОСОБА_5 повинен неухильно додержуватись визначених військовими Статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військового вітання, ввічливості й поведінки, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, не допускати самому й стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем строкової військової служби і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, став на шлях порушень статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості та заподіявши легкі тілесні ушкодження іншому, більш фізично слабому військовослужбовцю ОСОБА_4 , вчинив умисний злочин при наступних обставинах:

Так, 9 вересня 2017 року близько 7 години 40 хвилин, у приміщенні побутової кімнати на 2 поверсі казарми № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 став пред`являти солдату ОСОБА_4 претензії з приводу порушення військової дисципліни під час несення служби у добовому наряді, після чого, з метою показати свою уявну перевагу над військовослужбовцем більш пізнього строку призову, діючи в порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 один сильний удар кулаком правої руки в область грудної клітини, після чого повалив його тримаючи за кітель форменої куртки на спину та під час падіння останнього наніс йому ще один сильний удар лівою ногою в область грудної клітини зліва.

Унаслідок цих протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно забій грудної клітини зліва, тобто легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

На початковій стадії судового розгляду даного кримінального провадження прокурор надав суду укладену ним з обвинуваченим ОСОБА_5 17.10.2017 року угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати висунуте йому обвинувачення в судовому засіданні. При цьому сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ст. 406 ч. 2 КК України у виді 2 років позбавлення волі з звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор і обвинувачений підтвердили зазначену угоду і просять її затвердити, та не заперечує проти затвердження угоди і захисник. Також потерпілий у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 надав прокурору свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України.

Зазначена угода містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, а також містить детальне роз`яснення передбачених ст. 473 КПК України наслідків затвердження цієї угоди судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди. Угоду підписано обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 .

Зогляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК України; дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 406 КК України кваліфіковані правильно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України; обвинувачений має реальну можливість виконати всі взяті на себе за угодою зобов`язання.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Речові докази у провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.10.2017 року прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000068 від 11.09.2017 року.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 406 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обв`язки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,