Код суду 233 Справа № 233/2286/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Авдіївка Донецької області, громадянки України, яка має середню освіту, не одруженої, не працюючої, яка має неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають разом з батьком, також зі слів має неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не має свідоцтва про народження, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В :
15 березня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна з території домоволодіння належного ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 запропонувала іншій особі, кримінальне провадження відносно якого виділене в окреме провадження, скоїти крадіжку металевих труб з території вищевказаного домоволодіння, на що останній погодився. Цього ж дня, приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 і інша особа, реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, прийшли за адресою: АДРЕСА_2 , де інша особа переліз через паркан вищезазначеного домоволодіння та відкрив хвіртку огорожі, через яку ОСОБА_6 завезла візок. Після чого, перебуваючи на території домоволодіння, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 і інша особа, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, поклали на привезений візок три металеві труби з чорного металу, вартістю 265 гривень 49 копійок за одну трубу на загальну суму 796 гривень 48 копійок, які зберігались на території вказаного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_6 та інша особа з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 796 гривень 48 копійок.
Потерпіла ОСОБА_10 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, у зв`язку з її похилим віком та станом здоров`я. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнала в повному обсязі, не оспорювала обставини кримінального правопорушення та пояснила, що приблизно в березні 2017 року вона проходячи повз будинку тьоті Соні, пригадала, що у останньої у дворі лежали металеві труби. У зв`язку з важким матеріальним становищем вона запропонувала ОСОБА_11 викрасти вказані металеві труби з двору потерпілої і здати на пункт прийому металу. Воронін ОСОБА_12 погодився з її пропозицією, після чого вони приблизно о 19 годині пішли до будинку потерпілої. Воронін переліз через паркан, відкрив їй хвіртку, через яку вона зайшла до території домоволодіння і завезла з собою тачку. Перебуваючи у дворі вони разом з ОСОБА_13 погрузили три металеві труби на тачку і відвезли і здали на пункт прийому металу, за що отримали гроші. Окрім них у дворі нікого не було, потерпіла людина похилого віку і в той час перебувала у будинку. Шкодує про вчинене, просить не карати суворо.
Крім визнання вини ОСОБА_6 її вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами, а саме:
- відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею від 30 березня 2017 року місцем вчинення кримінального правопорушення, є територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Територія домоволодіння огороджена дерев`яним парканом. Територія домоволодіння представляє собою житловий будинок і господарські споруди, які розташовані на присадибній земельній ділянці (а.п.138-140);
- в ході проведення огляду місця події 31 березня 2017 року біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_14 надав для огляду металеву трубу, яку принесли інша особа та ОСОБА_15 (а.п.142-143), та яка була оглянута 31 березня 2017 року (а.п.144-146);
- відповідно до висновку експерта № 2/20-269 від 12 квітня 2017 року, ринкова вартість лому метала об`єктів дослідження, які виготовлені з чорних металів, станом на 30 березня 2017 року за цінами ринку брухту чорних металів: - труби з чорного металу загальною вагою 58 кг 350 г могла становити 265 гривень 49 копійок ; - трьох труб з чорного металу загальною вагою 175 кг 05 г могла становити 796 гривень 48 копійок (а.п.151-153);
- при проведенні впізнання за участю свідка ОСОБА_14 18 квітня 2017 року, останній впізнав ОСОБА_6 як особу, у якої він придбав металеві труби (а.п.155-159);
- під час проведення слідчого експерименту 21 квітня 2017 року, ОСОБА_6 в присутності двох понятих, детально розповіла та показала на місці про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.п.165 -169);
- відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_6 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Оцінюючи досліджені докази по кримінальному провадженню з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує її дії за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, виходячи з наступного. Під сховищем, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року « Про судову практику у справах про злочини проти власності», розуміється будь-яке місце, яке призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна і має засоби охорони від доступу сторонніх осіб.
Так, в судовому засіданні, під час безпосереднього дослідження доказів, встановлено, що ОСОБА_6 вчинила крадіжку з території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно протоколу огляду місця події від 30 березня 2017 року, територія домоволодіння огороджена дерев`яним парканом і представляє собою житловий будинок і господарські споруди, які розташовані на присадибній земельній ділянці (а.п.138-140). В свою чергу домоволодіння складається з єдиного комплексу нерухомості. В нього входять: земельні ділянки з визначеними межами; розташовані на ділянці будівлі або комплекси споруд; розташовані на ділянці зелені насадження, водойми тощо.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд визнає - щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди можуть не визнавати окремі обставини такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 вчинила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , якій на час вчинення кримінального правопорушення, на 15 березня 2017 року, виповнилось 76 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженою, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням особи ОСОБА_6 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, характеризується за місцем мешкання негативно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; щиро покаялась у кримінальному правопорушенні; суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження вчинення ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання останній у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченої, з урахуванням обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання та особи обвинуваченої ОСОБА_6 , яка критично ставиться до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена та виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_6 ст.75 КК України, звільнивши останню від відбуття покарання з іспитовим строком та поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Разом з тим, в судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування щодо обвинуваченої ЗУ «Про амністію 2016 року», оскільки вона має трьох неповнолітніх дітей.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, та особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав , які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років…
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України є тяжким умисним злочином, тому суд вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_6 амністія застосована бути не може.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст.122,124 КПК України слід покласти на обвинувачену, з якої стягнути на користь держави 263 гривні 88 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду ( роботу).
Речові докази металеву трубу, яка зберігається у потерпілої ОСОБА_10 залишити їй, як законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу : 24060300 «Інші надходження») процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 263 ( двісті шістдесят три) гривні 88 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1