Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/1385/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/9731/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000410 відомості про яке внесені до ЄРДР 07.07.2014 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2017 року, якою

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.309 КК України,

встановила:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2017 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначила, що клопотання в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Інкриміновані ОСОБА_7 діяння мали місце в 2012 році, а тому на думку слідчого судді, ризики, заявлені стороною обвинувачення є маловірогідними. Також слідчий суддя вважала безпідставними посилання слідчого на ті обставини, що ОСОБА_7 без поважних причин не з`являвся на його виклики до органу досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вважає, що слідчим суддею під час відмови у застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином не надано оцінку наявним ризикам, зазначеним у клопотанні, та тому факту, що ОСОБА_7 з 14.08.2017 року по 22.11.2017 року перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання. Крім того, прокурор зазначає, що з часу вчинення злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.309 КК України (2012 рік) ОСОБА_7 вчинено ряд тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що на думку апелянта, свідчить про можливість і подальшого вчинення підозрюваним аналогічних злочинів.
Просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу просив її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого; підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя визнала маловірогідним існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливого тиску на свідків.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про існування ризиків передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України є лише припущенням. Позиція з цього приводу в ухвалі слідчого судді належним чином обґрунтована та вмотивована і колегія суддів повністю з нею погоджується.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, що інкриміновані йому діяння, згідно з витягом з ЄРДР, мали місце в 2012 році,тяжкості покарання, яке загрожує, що ОСОБА_7 є особою працездатного віку, однак офіційно не працевлаштований, за станом здоров`я скарг не має, за сімейним станом офіційно не одружений (розлучений), не має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий, однак в провадженні Оболонського районного суду м. Києва розглядається кримінальне провадження стосовно нього, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.
Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Доводи прокурора про те, що слідчий суддя не врахувала той факт, що ОСОБА_7 перебував у розшуку і був затриманий на підставі ухвали слідчого судді є необґрунтованими, адже ця обставина досліджувалась слідчим суддею, висновки щодо відсутності ризику переховування від органів досудового розслідування/суду слідчим суддею обґрунтовані і вмотивовані.
Само по собі оголошення підозрюваного в розшук не свідчить про його намагання переховуватись від органу досудового розслідування чи суду.
Слідчим суддею встановлено, що про поважність неприбуття ОСОБА_7 на виклики до слідчого, свідчить те, що ОСОБА_7 у цей період утримувався під вартою, а в подальшому - перебував на цілодобовому домашньому арешті, застосованому на підставі ухвали колегії суддів Оболонського районного суду м. Києва (ЄУН 756/13558/16-к), де має статус обвинуваченого. Ці обставини стороною обвинувачення на момент оголошення розшуку ОСОБА_7 або не були встановлені, або були проігноровані. Із відповідним зверненням до Оболонського районного суду м. Києва, ані слідчий ані прокурор не зверталися, а порушити умови запобіжного заходу без дозволу суду ОСОБА_7 не мав права.
Відсутність ризику можливого переховування від органу досудового розслідування також підтверджується тим фактом, що підозрюваний не порушує умови обраного йому запобіжного заходу, в добровільному порядку прибув до суду під час апеляційного розгляду провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4