АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2138/17 Справа № 180/741/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

23 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись «заявою та клопотанням» обвинуваченого ОСОБА_3 від 17 жовтня 2017 року, -
встановив:
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 304 КК України та призначено покарання.
17 жовтня 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 подав до апеляційного суду заяву, в якій просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 289 КК України на виправдувальний вирок. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що прокурором неправильно кваліфіковано його дії, і оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок, щодо нього необхідно ухвалити виправдувальний вирок.
17 жовтня 2017 року обвинувачений подав клопотання, в якому просить винести йому виправдувальний вирок та звільнити з-під варти, оскільки з вироком суду він не згоден і вважає його не вірним.
Вивчивши апеляційну скаргу, приходжу до висновку про те, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.
Відповідно до вимог п.п. 3,4 ч.2 ст. 396 КПК України законодавець передбачив вимоги до апеляційної скарги, у тому числі необхідність зазначення судового рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив, а також вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.
Крім того, в апеляційній скарзі повинно викладатися конкретне прохання особи, що подає апеляційну скаргу, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити, на підставі вимог ст. 407 КПК України.
Як вбачається з заяви та клопотання, обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що він не згоден з вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області, та просить «перекваліфікувати його дії на виправдувальний вирок».
На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не відповідає вимогам п.п.3 4 ч.2 ст. 396 КПК України, а саме, апелянт не зазначив судове рішення, яке ним оскаржується, своїх вимог та їх обґрунтувань із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а тому, його апеляційна скарга підлягає у відповідності до вимог ч. 1 ст. 399 КПК України залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків його апеляційної скарги протягом трьох днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Роз`яснити апелянту, що відповідно до ст. 399 ч. 7 КПК України залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п.п.3, 4 ч.2 ст. 396, ст. 399 ч. 1 КПК України,-
постановив:
«Заяву та клопотання» обвинуваченого ОСОБА_3 від 17 жовтня 2017 року - залишити без руху.
Надати апелянту строк протягом трьох днів з дня отримання ним копії ухвали апеляційного суду для усунення недоліків апеляційної скарги вказаних в ухвалі апеляційного суду, а саме - зазначати судове рішення, яке ним оскаржується, обґрунтування особи, яка подає апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.
В разі не виконання ухвали та не усунення недоліків в наданий апелянту строк апеляційна скарга буде повернута як неподана.
Суддя ОСОБА_2