Єдиний унікальний номер справи 216/3328/17
Провадження № 1-кп/185/470/17
У Х В А Л А
07 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000724 від 25 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час рішення по даному кримінальному провадженню не прийнято.

Обвинувачені та захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вказавши на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник адвокат ОСОБА_7 надала суду письмове клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на більш м`який, зокрема домашній арешт. Мотивуючи вказане клопотання, адвокат посилається на те, що останні мають міцні соціальні зв`язки, ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені, а попередня ухвала про продовження строків тримання під вартою обвинувачених, на її думку, є незаконною.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен, підтримали думку захисника. ОСОБА_5 зазначив, що в нього травмована нога, просив дану обставину врахувати при вирішенні питання про продовження чи зміну запобіжного заходу.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважали за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який спливає 11 листопада 2017 року, спираючись на те, що останні обвинувачуються у вчиненні зокрема тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком на десять років, та наявні ризики того, що обвинувачені, перебуваючи на свободі під тиском кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на ще недопитаних потерпілих та свідків.

З`ясувавши думку представників державного обвинувачення, обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , суд приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен, мають міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_5 має непогашену судимість. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен, обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, тяжкого кримінального правопорушення поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Під тяжкістю пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен, можуть здійснити спробу ухилення від суду в поза процесуальний спосіб, незаконно впливати на потерпілих, які вказують про необхідність забезпечення їх безпеки в заяві про відеоконференцзв`язок, чи свідків, допит яких судом не розпочато, чи іншим способом перешкоджати дослідженню доказів, можуть продовжити протиправну діяльність, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен, у випадку зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, з огляду на тяжкість скоєного кримінального правопорушення, процесуальні наслідки зазначеного в контексті покарання, що загрожує даним особам в разі визнання винуватими, можуть перешкоджати судовому провадженню та переховуватись від суду.

На думку суду, в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен, можуть впливати на потерпілих та свідків, тому суд вважає необхідним продовжити строк його тримання під вартою до 60 днів.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За вищевказаних підстав, суд вважає необхідним у клопотанні захисника адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити, продовжити строк обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тримання під вартою до двох місяців.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.291,315-316,331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 05 січня 2018 року, без застосування застави.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 05 січня 2018 року, без застосування застави.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальнику Дніпропетровського УВП №4.

Суддя: ОСОБА_1