БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кс/356/21/18
Справа № 356/641/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
14.02.2018 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області заяву судді Березанського міського суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід
ВСТАНОВИВ
До канцелярії Березанського міського суду Київської області надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 1-кп/356/34/18, справа № 356/641/17, внесеному до ЄРДР за № 0000908 від 30.09.2014 за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В своїй заяві вказує, що 23.01.2015 ухвалою Березанського міського суду Київської області нею, як головуючим суддею було відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між старшим прокурором Баришівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000908 від 30.09.2014 за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору для продовження досудового розслідування. У зв`язку з вказаним, посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, вважає викладені обставини такими, що виключають можливість її участі в судовому розгляді з метою уникнення створення об`єктивних підстав вважати про наявність певної упередженості судді.
12.02.2018 суддя ОСОБА_3 через канцелярію Березанського міського суду Київської області подала заяву, в якій зазначила, що пояснень по справі давати не бажає та просить розглянути справу за її відсутності (а.с.10).
Прокурор, обвинувачений та його захисник на розгляд справи не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.6-8). Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Дослідивши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно частин 1 та 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід і за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Положеннями норми ч. 5 ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (п. 66 рішення від 10.12.1999, заява № 4785/02), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). При цьому, пунктами 69-70 вказаного рішення у справі справі "Мироненко і Мартенко проти України", визначено, що застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та
Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 07.08.1996, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
Окрім того, у своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).
Враховуючи той факт, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 23.01.2015 суддя ОСОБА_3 відмовила в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між старшим прокурором Баришівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000908 від 30.09.2014 за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернула на додаткове розслідування, суд вважає, що суддя висловила свою позицію, щодо кваліфікації злочину та обставин, і може викликати у сторін чи іншого стороннього спостерігача обґрунтовані побоювання, що в судді вже сформувалась відповідна позиція у справі щодо вини обвинуваченого, яка може зашкодити справедливому та об`єктивному судовому розгляду, та, як наслідок, потягнути за собою виникнення сумнівів у її неупередженості та безсторонності.
Відтак, суд прийшов до висновку, що заява про самовідвід є обґрунтованою, розгляд суддею ОСОБА_3 вказаного кримінального провадження є неможливим, у зв`язку із чим заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.75-82 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у провадженні № 1-кп/356/34/18, справа № 356/641/17, внесеному до ЄРДР за № 0000908 від 30.09.2014 за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.
Справу № 356/641/17, провадження № 1-кп/356/34/18 передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для вирішення питання про передачу вказаної справи на розгляд іншого судді в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1