Єдиний унікальний номер 448/997/17
Провадження № 1-кп/448/128/17
В И Р О К
Іменем України
10.10.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000418 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, працюючого охоронцем у ТзОВ «Титан Груп», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, 11.07.2017 року близько 04:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні свого житлового будинку, що за адресою: с.Биків, Мостиського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав із задньої кишені штанів ОСОБА_5 паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 в якому знаходились грошові кошти у сумі 1550 гривень, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Він же, 11.07.2017 року близько 04:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні свого житлового будинку, що за адресою: с. Биків, Мостиського району, Львівської області, незаконно заволодів паспортом громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Мостиським РВ ГУМВС України у Львівській області 15.02.2012 року.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України.
20.07.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з другої сторони укладена угода про примирення.
Згідно з умовами угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, а також вказаною угодою сторони узгодили покарання за ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 із застосуванням ст.70 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.
Також з угоди вбачається, що потерпілий та обвинувачений були ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст.473 КПК України, а також з наслідками невиконання угоди, передбаченими ст.476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що обвинувачений відшкодував йому заподіяну шкоду, жодних притензій ні морального ні матеріального характеру до такого немає. Просить затвердити укладену між ними угоду про примирення.
Прокурор вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 20.07.2017 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України, є злочинами середньої та невеликої тяжкості відповідно. Свою винуватість у вчиненні злочинів такий визнав беззастережно.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації, узгодженої міри покарання.
Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що угоду про примирення, укладену 20.07.2017р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази по справі: паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 та гроші в сумі 1000 грн., які передано на відповідне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими останньому.
Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальних витрат немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 20.07.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, призначивши покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
- за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - штраф у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень
Речові докази: паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 та гроші в сумі 1000 грн., які знаходяться на відповідному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 ,- вважати такому повернутими.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1