Провадження №: 1-кп/752/1123/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0007950 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 289 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 близько 19:25 годин 27.08.2017 року, перебуваючи на тильній стороні господарчого приміщення ТОВ «Пекарня Камінський», яке розміщено на території національного комплексу «Експоцентр України» за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, вирішив незаконно заволодіти припаркованим у подвір`ї зазначеного товариства транспортним засобом, зокрема автомобілем марки «Peugeot», який належить ОСОБА_6 .
Достовірно знаючи, що ключ до зазначеного автомобіля та реєстраційні документи до нього перебувають у господарчому приміщенні ТОВ «Пекарня Камінський», перебуваючи у товариських відносинах з працівником зазначеного товариства та маючи вільний доступ до зазначеного приміщення, використовуючи відсутність сторонніх осіб, які б могли завадити вчиненню кримінального правопорушення, діючи умисно, таємно взяв реєстраційні документи на автомобіль «Peugeot», моделі «Partner» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та ключ до нього.
Після чого ОСОБА_5 сів в салон автомобіля, запустив двигун зазначеного транспортного засобу та почавши рух, покинув територію.
В подальшому, по вул. Набережно-Хрещатицька, 14 у м. Києві був виявлений транспортний засіб марки «Peugeot», який знаходився у непошкодженому стані, та повернутий потерпілому ОСОБА_6 .
Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.1 ст. 289 КК України, - незаконному заволодінні транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним, підтвердивши вищезазначені підстави. Пояснив, що працював охоронцем на пекарні. Тривалий час не виплачували заробітну плату. Вирішив заволодіти автомобілем «Peugeot», який стояв на території.

27.08.2017 року біля 19.00 годин, маючи вільний доступ перебував на території пекарні. Взяв від автомобіля ключі та документи, запустив двигун автомобіля «Peugeot» та виїхав з території. Через певний час автомобіль заглох і він вимушений був його залишити. Наступного дня вийшов на роботу і в обідню пору його затримали, показав поліцейським де залишив автомобіль, який був повернутий власникам. Вину визнає, у вчиненому розкаюється, його обурило те, що марно майже місяць працював, тому так вчинив. Був звільнений з під варти, оскільки сестра ОСОБА_7 внесла визначену судом заставу в розмірі 8 тисяч гривень.

Суд, ураховуючи позицію учасників судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті та підтверджена судом, додатковими обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає позитивну характеристику з місця роботи в минулому та молодий вік обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі.

Однак, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

До вступу вироку в законну силу обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді застави, яку, як видно з копії квитанції від 22.09.2017 року, за нього було внесено ОСОБА_8 , залишити без змін. Після вступу вироку в законну силу заставу, в розмірі 8 (вісім) тисяч гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_8 на її вимогу.

Керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді застави,залишити без змін. Після вступу вироку в законну силу заставу, в розмірі 8 (вісім) тисяч гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_8 на її вимогу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 865,90 грн., на залучення експерта.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1