Справа № 675/285/18
Провадження № 1-кп/675/45/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000028 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізяслав Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта вища, не одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
16 січня 2018 року близько 13 год. 35 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у коридорі четвертого поверху під`їзду багатоквартирного будинку, розташованогов АДРЕСА_2 , поблизу власної житлової квартири АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 умисно нанесла йому двома контактними діями нігтів пальців обох рук спереду та ззаду подряпини на голові та обличчі, здійснивши при цьому не менше 20-25 травмуючих дій, внаслідок чого спричинила легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на шкірі обличчя та голови.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість визнала, однак не розкаялася у вчиненому, вказавши, що такі її дії були спровоковані потерпілим. Суду показала, що 16 січня 2018 року перебувала за місцем свого проживання. У обідній час до неї зателефонував дільничний офіцер поліції ОСОБА_6 та повідомив, що приїхав разом із ОСОБА_4 з метою здійснення обміну особистими речами між обвинуваченою та потерпілим. Коли ОСОБА_4 зайшов до коридору, що поруч з належною їй житловою квартирою, обвинувачена, будучи ображеною на нього у зв`язку з минулими непорозуміннями, нанесла потерпілому тілесні ушкодження, декілька разів вдаривши руками у голову та обличчя. Не заперечувала факт заподіяння останньому тілесних ушкоджень у виді подряпин на шкірі обличчя та голови за допомогою нігтів пальців рук.
Винуватість ОСОБА_5 підтверджується також зібраними по справі та дослідженими судом у судовому засіданні доказами.
З показів потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що 16 січня 2018 року він разом із дільничним офіцером поліції ОСОБА_6 приїхав до ОСОБА_5 з метою обміну особистими речами. Коли потерпілий зайшов до коридору, що поблизу житлової квартири обвинуваченої, ОСОБА_5 відчинила двері та, накинувшись на нього, нанесла за допомогою нігтів пальців рук подряпини на голові та обличчі.
На думку ОСОБА_4 , за вказані дії обвинуваченій слід призначити покарання у виді громадських робіт.
Обставини нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому підтвердив також допитаний у судовому засіданні в якості свідка дільничний офіцер поліції Ізяславського відділення Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_6 , який суду показав, що дійсно 16 січня 2018 року у обідню пору він разом із потерпілим прийшов до обвинуваченої, де у коридорі, що поруч із належною останній житловою квартирою, ОСОБА_5 нанесла ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді подряпин на шкірі обличчя та голови.
Вищевказані показання потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченою та механізму їх заподіяння повністю підтверджуються даними висновку судово-медичного експерта № 38 від 18 січня 2018 року, згідно якого у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на шкірі обличчя та голови, які утворились від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах, на які вказує обстежуваний, внаслідок дії нігтів пальців рук сторонньої людини, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, у відповідності до даних висновку судово-медичного експерта за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи № 52 від 23 січня 2018 року, виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок пошкодження нігтями пальців обох рук сторонньої людини при двох контактах, коли наносились ушкодження спереду та ззаду. Враховуючи кількість саден, потерпілому було заподіяно не менше 20-25 травмуючих дій нігтями пальців рук сторонньої людини.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю і її дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ст. 125 ч. 1 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченій, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, його особливості, особу винної, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.

Обставин, що відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
ОСОБА_5 вчинила злочин невеликої тяжкості, свою винуватість визнала, раніше не судима, за місцем проживання характеризується добре, має вищу освіту і постійне джерело доходу, оскільки є приватним підприємцем, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_5 , складеною начальником Ізяславського районного сектору з питань пробації 27 березня 2018 року, проблемними питаннями особистості обвинуваченої та її життєдіяльності, на які повинні бути спрямовані заходи впливу, є підтримання зв`язків з особами з антисоціальною спрямованістю. Ймовірність вчинення нею повторного кримінального правопорушення є середньою. Небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів ризику. Правопорушниця є потенційно небезпечною, але навряд чи стане скоювати правопорушення. Ризик зростає за умови зміни обставин, таких як, наприклад, провокуючі дії з боку інших осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, враховуючи відсутність щирого розкаяння у вчиненому, суд знаходить, що ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
При цьому, зважаючи на наявність на утриманні у обвинуваченої двох малолітніх дітей, суд не знаходить підстав для призначення їй покарання у виді громадських робіт, як про це просить потерпілий.
На думку суду, покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею інших кримінальних правопорушень.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Ergo» моделі «F 281 Link» чорного кольору, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити у власності ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1