н/п 1-кп/640/205/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження запобіжного заходу
"22" листопада 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, осіб на утриманні не маючого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
До Київського районного суду м. Харкова надійшов з Харківської місцевої прокуратури №2 обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні вказаного злочину.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, беручи до уваги вчинення обвинуваченим умисного тяжкого корисливого злочину за попередньою змовою групою осіб, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує йому, враховуючи особу обвинуваченого, який не має тісних соціальних зв`язків, тому наявні ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки необхідно продовжити строк тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник проти продовження строків тримання під вартою заперечували, зазначили, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, просили змінити на домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, він не збирається ухилятися від суду, а тяжкість покарання не може бути підставою для тримання під вартою, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 умисного корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого обвинувачується (від 4 до 8 років позбавлення волі).
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують, та міжнародними контактами.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе.
Відомості щодо неможливості перебування ОСОБА_4 під вартою відсутні, а наявність у обвинуваченого фактичного місця проживання не є достатньою обставиною, яка зменшує ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 199, 331, 350 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора задовольнити.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) продовжити на 60 діб - до 20 січня 2018 року включно.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1