ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3884/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2017 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: слідчого ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001454,

В С Т А Н О В И В:

22.08.2017 старший слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Ройсон» (далі ТОВ «Ройсон»).

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0001454, внесене до ЄРДР 07.02.2017 за заявою ОСОБА_6 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у 2014 р. уклала з ТОВ «Укрркарго» договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , і в повному обсязі проінвестувала об`єкт нерухомості. 19.10.2016 була здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_6 на вищевказану квартиру. Проте внаслідок перепланування належної ОСОБА_6 квартири з`явилося дві окремі квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , які були набуті ТОВ «Ройсон» у власність на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 24.01.2017, укладеного із замовником будівництва ТОВ «Укркарго».

Клопотання обґрунтоване тим, що заявлені до арешту об`єкти нерухомого майна є предметом кримінального правопорушення і їх арешт необхідний для попередження його неправомірного відчуження.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав пославшись на викладені у ньому обставини.

Представник ТОВ «Ройсон» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості. Послався на такі обставини: ТОВ «Ройсон» набуло майнові права на зазначені квартири у встановленому законом порядку, натомість ОСОБА_6 набула право власності на квартиру на підставі підроблених документів, які їй не видавалися; у разі задоволення клопотання товариство буде позбавлене права розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що спричинить порушення права власності; клопотання не відповідає принципу співрозмірності,

оскільки вартість двох квартир більше ніж у два рази перевищує розмір наче б-то заподіяної потерпілій шкоди; технічні характеристики майна ОСОБА_6 та ТОВ «Ройсон» не співпадають; правові підстави для арешту майна з метою забезпечення цивільного позову та конфіскації майна відсутні, оскільки товариство не являється суб`єктом кримінального правопорушення і у кримінальному провадженні відсутня особа підозрюваного, яким може бути лише фізична особа, а відтак ТОВ «Ройсон» як юридична особа не може нести відповідальності за шкоду, завдану діяннями іншої особи. Також представник володільця майна послався на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва вже було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання слідчого з підстав відсутності процесуального рішення про віднесення квартир до категорії речових доказів.

Заслухавши слідчого, представника володільця майна, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження та документи, надані володільцем майна, суд вважає клопотання обґрунтованим з таких підстав.

03.02.2017 ОСОБА_6 звернулася до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2014 ОСОБА_6 уклала з ТОВ «Укркарго» договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 .

Видані ТОВ «Укркарго» виписка із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні будівництва в ЖК «Східна Брама» по АДРЕСА_7 , та довідка про фінансування 100% майнових прав доводять, що ОСОБА_6 в повному обсязі проінвестувала об`єкт нерухомості.

На підставі акту прийому-передачі від 10.12.2014 ТОВ «Укркарго» передало ОСОБА_6 об`єкт інвестування.

19.10.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 здійснив державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 (номер запису про право власності 17014385, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 ніким не скасовувалося і є чинним.

З показань потерпілої вбачається, що протягом 2015-2016 р. у зазначеній квартирі нею здійснювався ремонт, однак на початку 2017 р. невстановлені особи проникли до її квартири, пошкодили ремонт та майно, що там знаходилося.

Співставлення технічних характеристик квартири АДРЕСА_8 та заявлених до арешту квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 дає підстави вважати, що зазначені окремі квартири з`явилися внаслідок перепланування квартири, що належить ОСОБА_6 .

Майнові права на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 були набуті у власність ТОВ «Ройсон» на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 24.01.2017, укладеного із замовником будівництва ТОВ «Укркарго».

Наведені докази поза розумним сумнівом доводять існування обґрунтованої підозри у неправомірному заволодінні майном ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підставою арешту майна слідчий вказав забезпечення збереження речових доказів, а відтак згідно з приписом ч. 3 ст. 170 КПК України таке майно повинно відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України дає визначення речових доказів як матеріальних об`єктів, які були

знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

07.02.2017 слідчий виніс постанову про визнання об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , речовими доказами.

Суд вважає вищевказану постанову слідчого обґрунтованою, оскільки з огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини та предмет доказування у цьому кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати,що заявлені до арешту об`єкти нерухомого майна як частини квартири потерпілої ОСОБА_6 є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що ТОВ «Ройсон», будучи власником заявлених до арешту квартир, має реальну можливість вчинити дії щодо їх відчуження третім особам, суд вбачає підстави для їх арешту з метою забезпечення збереження речових доказів вважаючи такий захід забезпечення кримінального провадження розумним і співмірним його завданням.

Доводи представника щодо правомірності набуття ТОВ «Ройсон» права на заявлене до арешту майно у даному випадку не заслуговують на увагу, оскільки при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт, при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Керуючись статтями 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Заборонити здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: