Справа № 133/3272/14-к
Провадження №11-кп/772/70/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 червня 2017 року , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , росіянин, громадянин Російської Федерації, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, розлучений, раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України з призначенням покарання у виді п`яти років позбавлення волі;
зараховано йому в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 18.08.2014 року по 20.08.2014 року;
відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) час перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою з 18.08.2014 року по 20.08.2014 року та з 07.03.2016 року по день набрання вироком чинності зараховано в строк відбуття міри покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
стягнуто з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи в сумі 195 (сто дев`яносто п`ять) гривень 60 копійок, на користь Комунального підприємства Козятинська центральна районна лікарня Вінницької обласної ради вартість лікування потерпілого ОСОБА_10 в умовах стаціонару в сумі 836 (вісімсот тридцять шість) гривень 01 копійку;
вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 17 серпня 2014 року близько 19.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в коридорі на другому поверсі у будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які в нього виникли з ОСОБА_10 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, кухонним ножем, якого заздалегідь взяв з собою, лівою рукою умисно наніс удар в область живота ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого чепця, що супроводжувалось внутрішньо-черевною кровотечею. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 183 від 19.08.2014, за ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням великого чепця, що супроводжувалось внутрішньо-черевною кровотечею, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії обвинуваченого на ст. 124 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що в ході судового розгляду кримінального провадження показаннями ОСОБА_7 та свідків доведено факт того, що ОСОБА_7 вимушений був захищатись від протиправної поведінки потерпілого ОСОБА_10 , проте, наносячи удар ножем останньому, він перевищив межі необхідної оборони, на що суд не зважив, а тому його висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і, крім того, під час судового розгляду було порушено право обвинуваченого на захист, який не володіє українською мовою, оскільки є росіянином та громадянином Російської Федерації, однак судом не було залучено перекладача, хоча вирок був переведений на російську мову та направлений ОСОБА_7 і його захиснику.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника- адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_6 , на переконання якого вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту в частині того, що ОСОБА_7 , перевищивши межі необхідної оборони, наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_10 , який був значно фізично міцніший за обвинуваченого, захищаючись від його нападу, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_11 пояснив, що у ОСОБА_7 з ОСОБА_10 були неприязні стосунки. В один із днів серпня 2014 року під час застілля ОСОБА_7 сказав, що підріже ОСОБА_10 .

Показання вказаного свідка повністю підтвердив ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_12 бачила, як ОСОБА_7 та ОСОБА_10 впали на підлогу, при цьому у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень не було, а у ОСОБА_10 було одне поранення.

Свідок ОСОБА_13 бачила ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, а ОСОБА_7 , у якого відібрали ножа, сидів зверху на ньому.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 , частково визнавши свою вину в скоєному, пояснив, що у нього з ОСОБА_10 склались неприязні стосунки через те, що останній погрожував йому, казав, що депортує його в Росію. Боячись фізичної розправи над ним з боку ОСОБА_10 , який був міцної статури, він взяв з собою для самозахисту ножа. Зустрівшись з ОСОБА_10 , побачивши, що той одразу викинув в його сторону кулак, одночасно з цим, захищаючись, вихопив із-за поясу ножа та наніс потерпілому нецілеспрямований удар, що прийшовся в живіт.

Майже такі показання він давав під час проведення з його участю слідчого експерименту за одним винятком, а саме, пояснював, що побачивши ОСОБА_10 , який наближався до нього з погрозами, сам пішов йому назустріч, вихопивши ножа, яким наніс удар потерпілому.

Наведені показання об`єктивно узгоджуються з показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були очевидцями наслідків заподіяння ОСОБА_7 . ОСОБА_10 тілесного ушкодження, протоколом огляду місця події, висновками судово-медичних та судово-криміналістичної експертиз.

Таким чином, ОСОБА_7 , умисно наносячи потерпілому ОСОБА_10 удар у життєво важливий орган заздалегідь заготовленим ножем, який носив при собі, без загрози для його життя і здоров`я з боку потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 121 КК України, суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, частково визнав свою вину в скоєному.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги у тій частині, що під час судового розгляду кримінального провадження було порушено право на захист ОСОБА_7 , який є громадянином Російської Федерації, за національністю росіянин, не володіє українською мовою, проте, судом не було залучено перекладача.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження. ОСОБА_7 в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не повідомляв орган досудового розслідування та суд, про те, що він не розуміє української мови та не заявляв клопотання про призначення перекладача, а тому вважати відсутність перекладача у судовому засіданні порушенням права обвинуваченого на захист підстав немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: