Провадження № 1-кп/200/79/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15

ОСОБА_16 , ОСОБА_17

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43

представника потерпілих ОСОБА_44 , ОСОБА_45

захисника ОСОБА_46 ,

обвинуваченого ОСОБА_47

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000842 за обвинуваченням:

ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Калинино Богданівського району Грузія, громадянина України, офіційно не працюючого, що має на утриманні трьох дітей- доньку ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_52 будучи фізичною особою-підприємцем, займаючись роздрібною торгівлею меблями, освітлювальними приладами та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах, протягом 2013-2014 років, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом виготовлення меблів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, вирішив заволодівати грошовими коштами громадян.

З цією метою ОСОБА_52 , під приводом виготовлення та поставки меблів, за допомогою розповсюдження реклами підшукував осіб та спонукав до укладання розробленого ним проекту договору з обов`язковим внесенням попередньої оплати, переконавши їх у вигідності умов договору. Отримані ж грошові кошти на виготовлення або придбання меблів не використовував, договірні зобов`язання не виконував, а з корисливих мотивів розпоряджався ними на свій власний розсуд та уникаючи зустрічей з замовниками під різноманітними приводами.

1 епізод. Так, 24.02.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілій ОСОБА_24 послуги з виготовлення та поставки меблів, накресливши їх ескіз.

24.02.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , знаходячись по вул. Горького, 3 у м. Дніпро, уклав з потерпілою ОСОБА_24 договір по виготовленню та поставки меблів останній- кухоного гарнитуру, виклавши вимогу про передачу йому попередньої оплати вартості замовлених меблів в розмірі 6700 гривень. При цьому ОСОБА_52 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

Оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, ОСОБА_52 , запропонував ОСОБА_24 укласти договір про надання споживчого кредиту із АТ «ОТП Банк» на суму замовлення.

24.02.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою вул. Горького, 3 у м. Дніпро, потерпіла ОСОБА_24 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, уклала договір про надання споживчого кредиту з АТ «ОТП Банк» на суму 6700 грн. У подальшому зазначені грошові кошти у розмірі 6700 грн. були отримані ОСОБА_53 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_24 майнову шкоду на загальну суму 6700 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

2 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману 19.05.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілому ОСОБА_54 послуги з виготовлення та поставки меблів.

Так, 19.05.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_3 уклав з потерпілим ОСОБА_35 договір по виготовленню та поставки меблів останньому, виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати вартості замовлених меблів в розмірі 5900 гривень. При цьому ОСОБА_52 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконав останнього у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

Оскільки потерпілий на той час не мав достатньо коштів для внесення повної передплати замовлення, ОСОБА_52 запропонували ОСОБА_35 та ОСОБА_55 , яка перебувала з останнім у цивільному шлюбі укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк» на суму 5900 грн. для чого був запрошений представник банку.

19.05.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 потерпілий ОСОБА_35 разом з ОСОБА_56 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, уклали кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 5900 грн. У подальшому, зазначені грошові кошти у розмірі 5900 грн. були отримані ОСОБА_53 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд , тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_35 майнову шкоду на загальну суму 5900 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
3 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 05.06.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 та іншим невстановленим слідством особам,яких не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_8 .

05.06.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 та інші невстановлені слідством особи, прибувши за адресою: АДРЕСА_4 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запропонували потерпілій ОСОБА_8 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи-купе та від імені ОСОБА_47 уклали з останньою договір по виготовленню та поставки меблів. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів в розмірі 9321 гривень, а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення передплати замовлення, на невистачаючу суму укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк» для чого запросили представника банку.

В той же час ОСОБА_58 та інші невстановлені слідством особам, не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнили потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконали потерпілу у справжності намірів ОСОБА_59 та склали уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

05.06. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , потерпіла ОСОБА_8 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_60 грошові кошти у розмірі 1321 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 8000 грн.. У подальшому грошові кошти у розмірі 9321 грн були отримані ОСОБА_53 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 9321 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 9321 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
4 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 05.06.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_23 .

05.06.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , виконуючи доручення ОСОБА_47 та представник банку ПАТ «Акцент-Банк» прибули за адресою: АДРЕСА_5 ), де ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запропонував потерпілій ОСОБА_23 послуги з виготовлення і поставки меблів та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки шафи. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 600 гривень, а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму 4600 грн. укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк».
В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

05.06. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: : АДРЕСА_6 , потерпіла ОСОБА_23 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 600 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 4600 грн., які у подальшому були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 5200 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_23 майнову шкоду на загальну суму 5200 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
5 епізод.Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 28.06.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_16 .

28.06.2013 року ОСОБА_58 прибувши за адресою: АДРЕСА_7 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запропонували потерпілій ОСОБА_16 послуги з виготовлення і поставки меблів.

Потім, 28.06.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_16 прибувши в приміщення офісу ФОП ОСОБА_47 за адресою: АДРЕСА_8 уклала договори по виготовленню та поставки меблів з ОСОБА_58 та від імені ОСОБА_62 . При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу їм передплати грошових коштів в розмірі 14200 гривень.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконали потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склали уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

Оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної передплати замовлення, ОСОБА_58 , діючи в інтересах ОСОБА_59 , запропонували ОСОБА_16 укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк» та оформити кредитну картку, для чого був запрошений представник банку.

28.06.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою вул. Короленко, 37 у м. Дніпро, потерпіла ОСОБА_16 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману уклала кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк»на суму 4200 грн. та оформлена кредитна картка на суму 4000 грн. У подальшому зазначені грошові кошти були отримані ОСОБА_63

28.06. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_7 , потерпіла ОСОБА_16 добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_62 грошові кошти у розмірі 6000 грн.

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 14200 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 14200 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
6 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, у травні 2013 року у вечірній час, точну дату та час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_64 .

04.07.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Короленко, 37, виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_62 запропонував потерпілій ОСОБА_31 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме кухні та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 14992 грн. При цьому найманий працівник ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому грошових коштів в якості передплати, а оскільки потерпіла не мала достатньо коштів для внесення повної передплати замовлення, запропонував ОСОБА_65 укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк» на суму 5994 грн. для чого запросив представника банку.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

04.07.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою АДРЕСА_8 , потерпіла ОСОБА_31 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 грошові кошти у розмірі 8998 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 5994 грн. У подальшому зазначені грошові кошти були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, отриманими грошовими коштами у розмірі 14992 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_31 майнову шкоду на загальну суму 14992 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
7 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 05.07.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_66 .

05.07.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Короленко,37, виконуючи доручення ОСОБА_47 та не усвідомлюючи його злочинних намірів запропонував потерпілій ОСОБА_38 послуги з виготовлення і поставки меблів та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 7204 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів. В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.
05.07.2013 року потерпіла ОСОБА_38 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, знаходячись за адресою: АДРЕСА_8 добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 1000 грн., які у подальшому були отримані ОСОБА_53 .

Оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної передплати замовлення, ОСОБА_58 , діючи за дорученням ОСОБА_47 , запропонував ОСОБА_38 укласти кредитний договір. 06.07. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Короленко, 37, потерпіла ОСОБА_38 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману добровільно передала ОСОБА_60 грошові кошти у розмірі 1204 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 4000 грн. Зазначені грошові кошти у подальшому були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, отриманими грошовими коштами у розмірі 6204 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_38 майнову шкоду на загальну суму 6204 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
8 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 17.07.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_29 .

17.07.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , виконуючи доручення ОСОБА_47 та представник банку ПАТ «Акцент-Банк» прибули за адресою: АДРЕСА_9 , де ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запропонував потерпілій ОСОБА_29 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи-купе та від імені ОСОБА_47 уклали з останньою договір по виготовленню та поставки меблів.

При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 1000 гривень, а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму у розмірі 8532 грн. укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк».

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

17.07. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_9 , потерпіла ОСОБА_29 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 1000 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк». Зазначені грошові кошти у розмірі 9532 були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 9532 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_29 майнову шкоду на загальну суму 9532 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
9 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 17.07.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_67 .

17.07.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , виконуючи доручення ОСОБА_47 та представник банку ПАТ «Акцент-Банк» прибули за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 4 кв. 180, де ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запропонував потерпілій ОСОБА_68 послуги з виготовлення і поставки меблів та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки кухонних шаф загальною вартістю 9389 грн. При цьому, ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 1000 гривень, а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму у розмірі 8389 грн. укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк».

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

17.07. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_10 , потерпіла ОСОБА_69 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала найманому працівнику ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 1000 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 8389 грн., які у подальшому були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 9389 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_68 майнову шкоду на загальну суму 9389 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
10 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 07.08.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Перлинна, 13 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання запропонував потерпілому ОСОБА_5 послуги з виготовлення та поставки меблів.

08.08.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, потерпілий ОСОБА_5 , прибувши до офісу за адресою: АДРЕСА_11 , уклав з ОСОБА_63 договір по виготовленню та поставки меблів на суму 14630 грн., водночас ОСОБА_52 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 1570 грн.

При цьому, ОСОБА_52 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілого у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

Оскільки потерпілий на той час не мав достатньо коштів для внесення повної передплати замовлення, ОСОБА_52 запропонували ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_70 укласти кредитні договори із ПАТ «Акцент-Банк» на суму 5000 грн. та 9630 грн. відповідно, для чого був запрошений представник банку.

08.08.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр.Кірова, 33В , потерпілий ОСОБА_5 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 , який діяв за дорученням ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 1570 грн., які у подальшому були передані останньому. До того ж, ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_71 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр.Кірова, 33В у вищезазначений час уклали кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 5000 грн., та 9630 грн. У подальшому, грошові кошти у розмірі 14630 грн. були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_72 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 14630 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 14630 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
11 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 21.08.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 33-В (колишній пр. Кірова) маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілій ОСОБА_73 послуги з виготовлення та поставки меблів.

21.08.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_12 , уклав з потерпілою ОСОБА_30 договір по виготовленню та поставки меблів останній на загальну суму 1353 грн., виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 200 гривень.

Оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної передплати замовлення, ОСОБА_52 запропонував ОСОБА_74 укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк» на суму 1153 грн. для чого був запрошений представник банку.

При цьому ОСОБА_52 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав останню у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

21.08. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 33-в потерпіла ОСОБА_74 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала йому грошові кошти у розмірі 200 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 1153 грн. У подальшому, зазначені грошові кошти у розмірі 1353 грн. були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 1353 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_30 майнову шкоду на загальну суму1353 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
12 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 24.08.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів , не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_10 .
24.08.2013 року в період часу з 11:00 до 12:00 годин, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_13 , виконуючи доручення ОСОБА_47 не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запропонував потерпілій ОСОБА_10 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме кухні та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 10806 грн. При цьому найманий працівник ОСОБА_75 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 1000 грн., а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної передплати замовлення, ОСОБА_58 запропонував ОСОБА_10 укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк» на суму 9806 грн. для чого був запрошений представник банку.

В той же час, ОСОБА_58 не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

24.08. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_13 , потерпіла ОСОБА_10 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 грошові кошти у розмірі 1000 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 9806 грн. У подальшому зазначені кошти були передані ОСОБА_76 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_72 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 10806 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 10806 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
13 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 06.10.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілим ОСОБА_28 .

06.10.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_14 , виконуючи доручення ОСОБА_47 та не усвідомлюючи його злочинних намірів запропонував потерпілому ОСОБА_28 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме кухні та від імені ОСОБА_47 уклав з останнім договір по виготовленню та поставки меблів на суму 17 363 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблівв розмірі 14 000 грн..

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілого у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

06.10. 2013 року та 07.10.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_14 , потерпілий ОСОБА_28 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 14000 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Зазначені грошові кошти у розмірі 14000 грн. були отримані ОСОБА_63 , який заволодів ними та у подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_28 майнову шкоду на загальну суму 14000 грн.

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 14000 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_28 майнову шкоду на загальну суму 14000 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
14 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 03.11.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_19 .

03.11.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_15 , виконуючи доручення ОСОБА_47 запропонував потерпілій ОСОБА_19 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи-купе та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню і поставки шафи-купе на суму 1900 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 1300 гривень,
В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

03.11. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_15 потерпіла ОСОБА_19 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 грошові кошти у розмірі 1300 грн., які у подальшому були отримані ОСОБА_53 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 1300 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_19 майнову шкоду на загальну суму 1300 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
15 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 30.11.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів потерпілому ОСОБА_13 .

30.11.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 33-В (колишній пр. Кірова,33 В), виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів запропонував потерпілому ОСОБА_13 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи-купе, та від імені ОСОБА_47 уклав з потерпілим договір по виготовленню та поставки меблів на суму 6500 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілого у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

30.11. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_12 , потерпілий ОСОБА_13 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 , який виконував доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 3500 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

У подальшому 08.12. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, знаходячись за адресою: АДРЕСА_16 , потерпілий ОСОБА_13 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 , який виконував доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 900 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 4400 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 4400 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
16 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 07.12.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_17 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілому ОСОБА_78 послуги з виготовлення та поставки меблів

У зв`язку з зазначеним, 07.12.2013 року у період з 17:00 до 18:00 годин , ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_17 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання. уклав з потерпілим ОСОБА_79 договір по виготовленню та поставки меблів, на суму 6857 грн. При цьому ОСОБА_52 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 3500 грн..

Водночас ОСОБА_52 усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілого у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

07.12.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою АДРЕСА_17 , потерпілий ОСОБА_80 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав останньому грошові кошти у розмірі 3500 грн.

Надалі, 15.01.2014, 07.02.2014 р. та 03.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою АДРЕСА_17 , потерпілий ОСОБА_80 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передавав йому грошові кошти у розмірі 2000 грн., 600 грн.

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_72 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 6100 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_81 майнову шкоду на загальну суму 6100 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
17 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 10.12.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинних намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_82 .

10.12.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_18 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинний намір, запропонував потерпілій ОСОБА_83 послуги з виготовлення і поставки меблів та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою відповідний договір на суму 4950 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 2800 грн.

В той же час, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , ОСОБА_58 запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

10.12. 2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_18 , потерпіла ОСОБА_83 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 ,який виконував доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 2800 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_72 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 2800 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_83 майнову шкоду на загальну суму 2800 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
18 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 09.12.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_19 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілій ОСОБА_84 послуги з виготовлення та поставки меблів, накресливши їх ескіз та розрахувавши вартість замовлення, яка склала 8 170 грн. При цьому ОСОБА_52 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 5 720 грн.

В той же час ОСОБА_52 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності його намірів та склав уявлення про вигідність укладення договору та передачі зазначених грошових коштів.

17.12.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, невстановлена слідством особа, прибувши за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_19 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинний намір та від імені останнього уклав з ОСОБА_85 , договір по виготовленню та поставки меблів на суму 8170 грн.

17.12. 2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_19 (колишня вул. Ново-фрунзенська), потерпіла ОСОБА_37 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала невстановленій слідством особі, який виконував доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 5720 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_76 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 5720 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_37 майнову шкоду на загальну суму 5720 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
19 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 19.12.2013 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_58 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинних намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілим ОСОБА_86 .

19.12.2013 року о 18:00 годині, ОСОБА_58 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_20 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинний намір, запропонував потерпілому ОСОБА_41 послуги з виготовлення і поставки меблів та від імені ОСОБА_47 уклав з потерпілим договір по виготовленню та поставки шафи на суму 2800 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 1960 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_47 запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілого у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

19.12. 2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_20 , потерпілий ОСОБА_41 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 грошові кошти у розмірі 1960 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, отриманими грошовими коштами у розмірі 1960 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_41 майнову шкоду на загальну суму 1960 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
20 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 26.12.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинних намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_20 .

26.12.2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_21 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів запропонував потерпілій ОСОБА_20 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме кухні, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 8300 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 4300грн., а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму 4000 грн. укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк».

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_59 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

26.12. 2013 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_21 , потерпіла ОСОБА_20 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 грошові кошти у розмірі 4300 грн. та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 4000 грн. У подальшому зазначені грошові кошти у розмірі 8300 були отримані ОСОБА_63 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, отриманими грошовими коштами у розмірі 8300 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_20 майнову шкоду на загальну суму 8300 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
21 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 09.01.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинних намірів прийняти замовлення по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_18 .

09.01.2013 року в період часу з 13:00 до 14:00 годин, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_22 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілій ОСОБА_18 послуги з виготовлення і поставки меблів, попередньо здійснивши заміри та розрахувавши вартість замовлення, яка склала 9000 грн.

09.01.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе,перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_11 , де ОСОБА_52 , не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання уклав з потерпілою ОСОБА_18 договір по виготовленню та поставки меблів на загальну суму 9000грн. При цьому ОСОБА_52 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених мебліву розмірі 8200 грн.

В той же час ОСОБА_87 ,. усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

09.01.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_11 , потерпіла ОСОБА_18 будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала особисто ОСОБА_77 грошові кошти у розмірі 8200 грн.

Свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, отриманими грошовими коштами у розмірі 8200 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_18 майнову шкоду на загальну суму 8200 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
22 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 18.01.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_88 .

18.01.2014 року в період часу з 10:00 до 11:00 годин, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_23 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів запропонував потерпілій ОСОБА_89 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафу-купе, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 3500 грн.

При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів, а оскільки потерпіла на той час не мала коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк»,для чого запросив її під`їхати до офісу банку.
В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_62 запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_59 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

18.01. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: Нижньодніпровська,17 у м. Дніпро, потерпіла ОСОБА_33 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 4000 грн., грошові кошти по якому у подальшому були отримані ОСОБА_63 у розмірі 3500 грн.

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, отриманими грошовими коштами у розмірі 3500 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_90 майнову шкоду на загальну суму 3500 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
23 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 26.01.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_11 .

27.01.2014 року в період часу з 13:00 до 14:00 годин, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_24 , виконуючи доручення ОСОБА_47 та не усвідомлюючи його злочинних намірів запропонував потерпілій ОСОБА_11 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме к ухні, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 10615 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 2000 гривень, а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму 8615 грн. укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк»,для чого запросив її під`їхати до офісу банку.
В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_59 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

27.01. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_25 , потерпіла ОСОБА_11 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 2000 грн., в той же час чоловік потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_91 , не усвідомлюючи факту обману уклав кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 8615 грн. У подальшому зазначені грошові кошти у розмірі 10615 грн. були отримані ОСОБА_53 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 10615 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму10615 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
24 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 31.01.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення своєму найманому працівнику ОСОБА_61 прийняти замовлення по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_92 .

31.01.2013 року в період часу з 10:00 до 10:30 годин, найманий працівник ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_26 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів,запропонував потерпілій ОСОБА_93 послуги з виготовлення і поставки меблів, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 3500 грн.

При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 2800 гривень,
В той же час, ОСОБА_58 не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

31.01.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе,перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_26 , потерпіла ОСОБА_94 будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 2800 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_76 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 2 800 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_93 майнову шкоду на загальну суму 2800 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
25 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 11.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство),діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання надав доручення у ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілю ОСОБА_95 .

11.02.2014 року приблизно о 16:00 годин, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_27 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілій ОСОБА_96 послуги з виготовлення і поставки меблів та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів , а саме шафи-купе на суму 4310 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 3600 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

11.02. 2014 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_27 , потерпіла ОСОБА_97 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 3600 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 3600 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_96 майнову шкоду на загальну суму 3600 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
26 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 10.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання надав доручення у ОСОБА_61 , якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_98 .

11.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_28 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів,запропонував потерпілій ОСОБА_99 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи-купе, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 3535 грн.

При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 350 гривень, а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк»,для чого запросив її під`їхати до офісу банку.
В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_59 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

12.02. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: Нижньодніпровська,17 у м. Дніпро, потерпіла ОСОБА_100 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 виконуючому доручення ОСОБА_101 грошові кошти у розмірі 350 грн., та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 3185 грн. У подальшому зазначені грошові кошти у розмірі 3535 грн. були отримані ОСОБА_53 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд , тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_99 майнову шкоду на загальну суму 3535 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
27 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 09.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілим ОСОБА_102 .

11.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , перебуваючи за адресою: вул. Короленко, 37 у м. Дніпро, виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів,запропонував потерпілому ОСОБА_103 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи, та від імені ОСОБА_47 уклав з останнім договір по виготовленню та поставки меблів на суму 11370 грн.

При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 1500 гривень, а оскільки потерпілий на той час не мав достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк», для чого запросив представника банку..
В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілого у справжності намірів ОСОБА_59 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

11.02. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: вул. Короленко, 37 у м. Дніпро, ОСОБА_104 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав найманому працівнику ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 1500 грн., та уклав кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 9870 грн. У подальшому зазначені грошові кошти у розмірі 11370 грн. були отримані ОСОБА_53 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 11370 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_103 майнову шкоду на загальну суму 11370 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
28 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 13.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_12 .

13.02.2014 року в період часу з 10:00 до 11:00 годин, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_29 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілій ОСОБА_12 послуги з виготовлення і поставки меблів, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 2960 грн. При цьому, ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу передплати грошових коштів у розмірі 2500 грн.

В той же час, ОСОБА_58 не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

13.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе,перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_29 , потерпіла ОСОБА_12 будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 2500 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_76 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 2500 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 2500 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
29 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 07.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_30 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілій ОСОБА_105 послуги з виготовлення та поставки меблів.

У зв`язку з зазначеним, 07.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , знаходячись в будинку АДРЕСА_31 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, уклав з потерпілою ОСОБА_106 договір по виготовленню та поставки меблів останній на суму 895 грн., виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 600 гривень.

При цьому ОСОБА_52 запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

07.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_30 , потерпіла ОСОБА_106 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала останньому грошові кошти у розмірі 600 грн., про що ОСОБА_52 власноручно написав розписку .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_107 майнову шкоду на загальну суму 600 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
30 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 27.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство),діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення по виготовленню та поставки меблів з потерпілим ОСОБА_108 .

27.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе,перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: м. Дніпро, вул. Світлова, 19 ОСОБА_58 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів та від його імені уклав з потерпілим ОСОБА_109 договір по виготовленню та поставки меблів на суму 1000 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу його передплати грошових коштів у розмірі 500 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконавши його у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

27.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_32 потерпілий ОСОБА_110 будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 500 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77

13.03.2014 року у вечірній час, приблизно о 20:00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_33 потерпілий ОСОБА_110 будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 грошові кошти у розмірі 300 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_76 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 800 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_111 майнову шкоду на загальну суму 800 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
31 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 28.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення по виготовленню та поставки меблів з потерпілим ОСОБА_27 .

28.02.2014 року в період часу з 13:00 до 14:00 годин, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілого за адресою: АДРЕСА_34 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілому ОСОБА_27 послуги з виготовлення і поставки меблів, та від імені ОСОБА_47 уклав з останнім договір по виготовленню та поставки меблів на суму 6174 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі5000 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконавши його у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

28.02.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_34 , потерпілий ОСОБА_27 будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_112 грошові кошти у розмірі 5000 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_76 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 5000 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_27 майнову шкоду на загальну суму 5000 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
32 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 14.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_7 .

14.03.2014 року в період часу з 14:00 до 15:00 годин, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_35 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілій ОСОБА_7 послуги з виготовлення і поставки меблів, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів, а саме шафи-купе на суму 5 897 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу передплати грошових коштів у розмірі 3500 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши її у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

14.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе,перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_35 , потерпіла ОСОБА_7 будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 3500 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_76 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 3500 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3500 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
33 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 16.03.2014 року у денний час,, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_22 .

16.03.2014 р. у денний час точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_36 й виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілій ОСОБА_22 послуги з виготовлення та поставки меблів, накресливши їх ескіз.

17.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , перебуваючи за адресою: м.Дніпро, вул.Світлова,19, виконуючи доручення ОСОБА_47 та від імені останнього уклав з ОСОБА_22 договір по виготовленню та поставки меблів на суму 14900 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 7500 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

17.03. 2014 та 24.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_37 , потерпіла ОСОБА_22 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 грошові кошти у розмірі 7500 грн. та 3000 грн. відповідно, які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 10500 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_22 майнову шкоду на загальну суму 10500 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
34 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 18.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_113 .

19.03.2014 року в період з 13:00 14:00 годин, ОСОБА_58 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_38 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілій ОСОБА_114 послуги з виготовлення і поставки меблів та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою вищезазначений договір на суму 3410 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 2000 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

19.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_39 , потерпіла ОСОБА_115 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 2000 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 2000 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_114 майнову шкоду на загальну суму 2000 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
35 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 18 березня 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_61 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_17 .

18.03.2014 р. у денний час точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_112 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_40 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірів, запропонував потерпілій ОСОБА_17 послуги з виготовлення та поставки меблів, накресливши їх ескіз.

25.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_116 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_40 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи його злочинних намірівта від імені останнього уклав з ОСОБА_17 договір по виготовленню та поставки меблів на суму 5682. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів в розмірі 4350 грн.

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

25.03.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_41 , потерпіла ОСОБА_17 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_112 грошові кошти у розмірі 4350 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 4350 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 4350 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
36 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 15.01. 2014 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення невстановленим слідством особам,яких не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів з потерпілою ОСОБА_6 .

15.01.2014 року в період часу з 18:00 до 19:00 годин, невстановлені слідством особам, прибувши за адресою: АДРЕСА_42 , виконуючи доручення ОСОБА_62 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запропонували потерпілій ОСОБА_6 послуги з виготовлення і поставки меблів та 16.01.2014 р. від імені ОСОБА_47 уклали з останньою зазначений договір на суму 6644 грн.

При цьомуневстановлені слідством особи, за дорученням ОСОБА_47 виклали вимогу про передачу їм попередньої оплати частки вартості замовлених меблів в розмірі 2000 гривень, а оскільки потерпіла на той час не мала достатньо коштів для внесення повної оплати замовлення, на невистачаючу суму 4644 грн. укласти кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк»,для чого запросили її під`їхати до офісу банку.
В той же час невстановлені слідством особи, не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_62 запевнили потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності намірів ОСОБА_59 та склали уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

16.01. 2014 року у вечірній час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_42 , потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала невстановленим слідством особам, виконуючим доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 2000 грн. У подальшому зазначені грошові кошти були отримані ОСОБА_63

16.01. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: Нижньодніпровська,17 у м. Дніпро, потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 4644грн., кошти по якому у подальшому були отримані ОСОБА_53 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 6644 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6644 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
37 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 14.06.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_43 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілій ОСОБА_117 послуги з виготовлення та поставки меблів.

У зв`язку з зазначеним, 14.06.2014 року о 14:00 годині, ОСОБА_52 , знаходячись по АДРЕСА_44 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, уклав з потерпілою ОСОБА_118 договір по виготовленню та поставки меблів останній на суму 4730 грн. , та виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів в розмірі 3300 гривень.

При цьому ОСОБА_52 запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

14.06.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою АДРЕСА_44 , потерпіла ОСОБА_118 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала останньому грошові кошти у розмірі 3300 грн., ОСОБА_52 усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, власноручно написав розписку та заволодів грошовими коштами ОСОБА_118 в сумі 3300 грн.

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд , тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_118 майнову шкоду на загальну суму 3300 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
38 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 04.07.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_45 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілій ОСОБА_9 послуги з виготовлення та поставки меблів.

У зв`язку з зазначеним, 04.07.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , знаходячись по АДРЕСА_46 , уклав з потерпілою ОСОБА_9 договір по виготовленню та поставки меблів останній на суму 6270 грн. , та виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів в розмірі 3000 гривень.

При цьому ОСОБА_52 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

04.07.2014 та 09.07.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою АДРЕСА_46 , потерпіла ОСОБА_9 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала останньому грошові кошти у розмірі 3000 грн. та 1500 грн. відповідно,про що ОСОБА_52 усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, власноручно написав розписку та заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 у сумі 4500грн.

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд , тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4500 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
39 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 16.07.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_57 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів потерпілому ОСОБА_119 .

16.07.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_58 , прибувши за адресою: АДРЕСА_47 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 ,запропонував потерпілому ОСОБА_120 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи-купе та від імені ОСОБА_47 уклав з останнім договір по виготовленню та поставки меблів на суму 6550 грн. При цьому ОСОБА_58 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 4500 грн..

В той же час ОСОБА_58 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілого у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

16.07. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_48 , потерпілий ОСОБА_121 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_58 , виконуючому доручення ОСОБА_47 , грошові кошти у розмірі 4500 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 4500 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_120 майнову шкоду на загальну суму 4500 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
40 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 22.07.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_122 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів потерпілому ОСОБА_25 .

22.07.2014 року в період з 13:00 до 14:00 годин ОСОБА_123 прибувши за адресою: АДРЕСА_49 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_62 запропонував потерпілому ОСОБА_25 послуги з виготовлення і поставки меблів, а саме шафи-купе та від імені ОСОБА_47 уклав з останнім договір по виготовленню та поставки меблів на суму 4712 грн. При цьому ОСОБА_123 виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 3300 грн..

В той же час ОСОБА_123 , не усвідомлюючи злочинних намірівОСОБА_47 , запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілого у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

22. 07. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: ж/ АДРЕСА_50 , потерпілий ОСОБА_25 будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав ОСОБА_124 грошові кошти у розмірі 3300 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 3300 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_25 майнову шкоду на загальну суму 3300 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
41 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 30.07.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, надав доручення ОСОБА_122 ,якого не ставив до відома щодо своїх злочинів намірів, прийняти замовлення та укласти від його імені договір по виготовленню та поставки меблів потерпілій ОСОБА_15 .

30.07.2014 року в період з 16:00 до 17:00 годин, ОСОБА_123 , прибувши за адресою: АДРЕСА_51 , виконуючи доручення ОСОБА_47 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запропонував потерпілій ОСОБА_15 послуги з виготовлення і поставки меблів, та від імені ОСОБА_47 уклав з останньою договір по виготовленню та поставки меблів на суму 7076 грн. При цьому виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів у розмірі 3900 грн..

В той же час ОСОБА_123 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_47 , запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконавши потерпілу у справжності намірів ОСОБА_47 та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

30. 07. 2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_52 , потерпіла ОСОБА_15 будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала ОСОБА_125 , виконуючому доручення ОСОБА_47 ,грошові кошти у розмірі 3900 грн., які у подальшому були передані ОСОБА_77 .

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки вищевказаних меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами у розмірі 3900 грн. останній заволодів та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 3900 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
42 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 07.10.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_53 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, запропонував потерпілій ОСОБА_21 послуги з виготовлення та поставки меблів.

У зв`язку з зазначеним, 07.10.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , знаходячись по АДРЕСА_54 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, уклав з потерпілою ОСОБА_21 договір по виготовленню та поставки меблів останній на суму 12750 грн. , та виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів в розмірі 10276 гривень.

При цьому ОСОБА_52 усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, запевнив потерпілу в тому, що вона отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілу у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

07.10.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_54 , потерпіла ОСОБА_21 , будучи впевненою в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передала останньому грошові кошти у розмірі 10276 грн., про що ОСОБА_52 власноручно написав розписку.

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд , тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_21 майнову шкоду на загальну суму 10276 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
43 епізод. Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, шляхом обману, 22.10.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_52 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_55 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання запропонував потерпілому ОСОБА_14 послуги з виготовлення та поставки меблів.

У зв`язку з зазначеним, 22.10.2014 року у період з 12:00до 13:00 годин, ОСОБА_52 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_55 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання, уклав з потерпілим ОСОБА_14 договір по виготовленню та поставки меблів останньому на суму 4800 грн. , та виклав вимогу про передачу йому передплати грошових коштів в розмірі 2400 гривень.

При цьому ОСОБА_52 , усвідомлюючи, що він ні за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання запевнив потерпілого в тому, що він отримає замовлення, тим самим, переконав потерпілого у справжності своїх намірів та склав уявлення про вигідність передачі зазначених грошових коштів.

22.10.2014 року у денний час, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_56 , потерпілий ОСОБА_14 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_47 , не усвідомлюючи факту обману, добровільно передав останньому грошові кошти у розмірі 2400 грн., про що ОСОБА_52 власноручно написав розписку та у подальшому заволодів ними.

Свої договірні зобов`язання щодо виготовлення та поставки меблів ОСОБА_52 не виконав, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд , тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 2400 грн.

Умисні дії ОСОБА_47 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

По епізоду 1

Показами потерпілої ОСОБА_24 , яка у суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_62 , вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала.

24 лютого 2013 року в районі Троїцького ринку в м.Дніпропетровську, до неї підійшов молодий чоловік та дав візитку на виготовлення меблів. Вона зацікавилася меблями й передзвонила по вказаному у візитці номеру. Чоловік відповів їй, як потім дізналася ОСОБА_52 , що виклик замірника безкоштовний. Коли приїхав ОСОБА_52 , вони з ним поспілкувалися з приводу меблів, намалювали ескіз. Потім вони поїхали до банку на вул.Горького, її чуть збентежило, що банк працює у неділю, але як їй повідомили, представник банку працює цілодобово. Договір на поставку меблів складали на ОСОБА_126 , на що ОСОБА_52 повідомив, що у них декілька директорів, й оформлюються замовлення на всіх. Їй пообіцяли, що до 08 березня 2013 року вона отримає замовлення. Вона не передавала ОСОБА_77 грошові кошти, вони оформили кредит.

07 березня 2013 року їй зателефонував ОСОБА_52 й повідомив, що потрібно почекати замовлення ще тиждень. Десь в середині квітня вона стала постійно телефонувати ОСОБА_77 , але той став уникати від розмови. Після чого вона звернулася до управління захисту прав споживачів, а потім до ОСОБА_127

25.06.2013 року їй привезли упаковані коробки та сказали підписати акт, однак вона не підписала, так як не бачила, що знаходиться в ящиках.

З 25.06.2013 року по 21.08.2013 року вона дзвонила ОСОБА_77 , щоб дізнатися коли прийдуть люди, щоб зібрати меблі. 21.08.2013 року приїхав чоловік, який відкрив коробки, але коли вона побачила їх вміст, то це не мало ніякого відношення до кухоного гарнітуру. який вона замовила у ОСОБА_62 . А коли працівник ОСОБА_47 намагався розпорчати його зібрати, виявилось, що дані частини не того розміру, які повинні були відповідати замовленню. Вона звернулась з претензією до ОСОБА_47 , той з її вимогами погодився та забрав меблі, пообіцяв повернути кошти. Але до цього кошти їй не повернуто.

Просила суд стягнути з ОСОБА_47 6700 грн. завданих збитків, неустойку за прострочку поставки товару в розмірі 5700 грн., а також завдані моральні збитки в сумі 10 000 грн.

В судовому засіданні прохала уточнити викладені обставини за обвинувальним актом та вказала про допущені технічні помилки в ньому щодо її по-батькові, назви банку з яким оформила договір про надання споживчого кредиту,а також вказала про зазначення в її епізоді прізвища ОСОБА_128 .

Показами свідка ОСОБА_129 , який в суді пояснив про те, що з ОСОБА_130 знайомий з 2012 року, підстав обмовляти обвинуваченого, в нього немає. З восени 2012 року неофіційно працював у нього, проводив заміри, здійснював доставку та вантажив меблі. Також, при доставці меблів клієнтам, підписував акт прийому-передачі. За свою роботу отримував заробітну плату, яка вимірялась в 3-5 % від замовлень, десь 500-1500 грн. Фірма знаходилась на вул.Короленка та вул.Свердлова в м.Дніпро. Кожен день йому давали наряд на виконання робіт, надавали адреси, по яким необхідно приїхати здійснити заміри. Також, він заключав із замовниками договори, в яких зазначалася інформація про виробника ОСОБА_131 та вже стояла печатка. Він також брав передплату за замовлення у клієнтів, про що зазначав в складеному договорі. Ці гроші потім передав ОСОБА_132 Замовлені меблі надходили на фірму раз в тиждень, належно упаковані та з номерами договорів.

Вказав, що готував замовлення в м.Дніпродзержинськ, а через велику кількість роботи іноді їздив і до м.Дніпропетровська. На оформлення кредитів із клієнтами не виїжджав, однак в офісі в м.Дніпродзержинськ було два представника банків «ОТП Банк» та «Приватбанк». Не виїжджав на замовлення і меблі не встановлював за адресами: АДРЕСА_57 , АДРЕСА_58 , АДРЕСА_59 , АДРЕСА_60 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_61 , АДРЕСА_62 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_63 , ж/ АДРЕСА_21 , АДРЕСА_64 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_65 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_66 , АДРЕСА_67 , АДРЕСА_68 , АДРЕСА_69 , АДРЕСА_70 , АДРЕСА_71 , АДРЕСА_72 , АДРЕСА_73 , АДРЕСА_74 , АДРЕСА_75 , АДРЕСА_76 , ж/ АДРЕСА_77 , АДРЕСА_78 , АДРЕСА_79 .

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_130 знайомий з 2012 року, стосунки склалися робочі, конфліктів не було, підстав обмовляти ОСОБА_131 в нього немає.

Вказав, що працював на фірмі у ОСОБА_131 , яка мала два офіси в м.Дніпро, на пр.Кірова та вул.Короленко, був також склад, де були складені виконані замовлення. Йому не відомо, яка кількість робітників працювало на фірмі ОСОБА_134 .

Він проводив заміри, виїжджаючи за адресами, розраховував замовлення, малював ескіз меблів, на яких ставив свої підписи. Якщо клієнта все влаштовувало, він підписував з ними договір на виготовлення меблів, який йому видавався в офісі вже з реквізитами, печаткою ЧП ОСОБА_135 та вже за підписом ОСОБА_134 . Ввечері він віддавав ОСОБА_77 всю напрацьовану документацію, передплату та укладені договори. Заробітну плату отримував в розмірі 3-4 % від замовлення. Також, іноді займався зборкою меблів та підписував акти прийому-передачі меблів. Іноді, коли клієнти хотіли оформити кредитний договір, він був присутній при їх укладенні. Кредит оформляла представник банку ОСОБА_136 . Ним підписувалась виписка, яка долучалась до договору.

Фірма ЧП «Герасимов» працювала із фабриками «Альфа-Меблі» та заводом «Соломон». Якщо були затримки у виготовленні меблів, то ОСОБА_137 про це повідомляв. Іноді були скарги за невиконані замовлення, гроші поверталися, а інколи люди відмовлялися від своїх замовлень. Він не займався обліком виконаних договорів.

За адресою потерпілої ОСОБА_24 не пам`ятає, щоб виїжджав, й вказав, що ескіз замовлених меблів складений не ним.

Показами свідка ОСОБА_138 , яка в суді пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_131 вона знає десь з кінця квітня - початку травня 2013 року, відносини склалися робочі. На той час вона займала посаду спеціаліста з оформлення кредитів в «А-Банк». До її обов`язків входило залучення клієнтів на видачу кредитних карток та кредитів, їх подальше супроводження. Десь в кінці квітня 2013 року, її керівник Фіщук направив її працювати до ЧП ОСОБА_135 для оформлення кредитів. Також їй повідомили, що можливий виїзд на місцем мешкання клієнтів для оформлення кредитів, або безпосередньо в офісі по АДРЕСА_80 . В офісі був ОСОБА_137 , ОСОБА_58 , секретар та консультанти. Заробітна плату вона отримувала з банку, іноді ОСОБА_137 їй доплачував грошові кошти за пізні виїзди по місцю мешкання клієнтів.

Процедура оформлення кредиту розпочиналася з подачі заявки до банківської програми, куди заносилася вся необхідна інформація про клієнта, телефони трьох осіб та номер стаціонарного телефону, робиться фото. Далі оформляється рахунок-фактура та заноситься до програми. Далі клієнт на оформлення кредиту перевіряється в службі безпеки. Коли буде прийнято рішення, в дану програму надсилається відповідь про надання кредиту та пакет документів. Саме в ЧП ОСОБА_135 оформлювалися кредитні картки або споживчі кредити. Повідомити суду, з якими саме потерпілими у справі та які кредити заключалися, вказати не може, оскільки вже пройшло багато часу і вона не пам`ятає всіх обставин.

Однак зазначила, що після схвалення банком надання клієнту кредиту, грошові кошти перераховувалися на рахунки, які вказував ОСОБА_137 , його знайомої корпорації «Імекс». Після оформлення даних кредитів, до неї приїздили клієнти, які їх оформлювали та скаржилися, що їх замовлення на виготовлення меблів не виконується, умови договору не виконуються, а кредит вони сплачували. Гадає, що грошові кошти таки перераховувалися на фабрики, так як деяка частина меблів виготовлялись. Вона не оформлювала замовлення від клієнтів на виготовлення меблів, але була присутня, коли оформлялися договори, малювалися відповідні ескізи.

З вересня 2013 року банк не співпрацює з ЧП ОСОБА_135 , так як останній не виконував умови договору із клієнтами на виготовлення меблів.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 24.02.2013 року, укладеного між ОСОБА_24 та ПП «Герасимов» в особі ОСОБА_47 на виготовлення та поставку меблів на суму 6 700 грн. та 200 грн. вартість доставки, з додатком у вигляді ескізу із замірами меблів ( том 3 а.с.235-236).

Копією кредитного договору між ОСОБА_24 та АТ «ОТП Банк» від 24.02.2013 року ( том 3 а.с.237-238).

Копією претензії від 12.09.2013 року адресованої ОСОБА_77 від ОСОБА_24 з приводу вимогти повернути вартість замовленого товару в розмірі 6 700 грн. й сплатити додатково 200 грн. згідно до п.2.1 договору та неустойку в сумі 827, 50 грн., відповідно до п.4.2. договору ( том 3 а.с.239).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 2 епізоду
Показами потерпілого ОСОБА_35 , який у суді пояснив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 він не знав, ніяких стосунків не підтримував.

19 травня 2013 року на вулиці в м.Дніпропетровську, він зустрів рекламного агента, яким дав йому візитку з контактними номерами осіб, які виготовляють меблі та кухні. Цій особі він залишив свої координати. Коли він приїхав додому, йому зателефонували й на наступний день приїхав чоловік, як потім дізнався ОСОБА_52 , який заміряв в нього вдома кухню та прихожу. Далі ОСОБА_52 запропонував скласти договори на виготовлення прихожої та кухні, він сказав, що можливо оформити кредит, на що він погодився. Додому приїхала представник банку, й вони оформили договір. Згідно договору сума виготовлення кухні склала 5900 грн., прихожої 8270 грн. Вони повністю виплатили суму по кредиту.

Однак меблі йому не поставлено.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, щоб виїздив на заміри меблів за адресою потерпілого ОСОБА_139 . Вказав, що складений ескіз замовлених меблів та договір в том 3 арк.104 складений не ним.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 19.05.2013 року, укладеного між ОСОБА_35 та ЧП «Герасимов» в особі ОСОБА_47 на виготовлення та поставку меблів на суму 5 900 грн. та 590 грн. до доставки, із замірами ( том 3 а.с.104).

Копією кредитного договору між ОСОБА_140 та ПАТ « АКЦЕНТ-БАНК» від 19.05.2013 року, із чеками на погашення кредиту ( том 3 а.с.105-109).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 3 епізоду
Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка у суді вказала, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала.

05 червня 2013 року до неї підійшла дівчина та вручила їй візитку із контактними номерами осіб, які виготовляють меблі. Вона зацікавилася та залишила свій номер. В цей же день до неї зателефонували й через деякий час приїхало три чоловіка із інструментами для замірів. Вона не збиралася одразу замовляти меблі, оскільки грошей й неї не було, але ті наполягали та запропонували оформити кредит. Умови кредитного договору були вигідними. Вона погодилася, і в неї вдома по АДРЕСА_4 вони оформили договір на поставку меблів та кредитний договір із представником банку. В договорі був вказаний строк виготовлення меблів 50 днів. Вона дала завдаток в сумі 1321 грн., кредит оформлений на 8950 грн. Однак, по закінченню цього строку, меблі їй так і не доставили, говорили, що на заводі якась затримка. Через 4 місяці їй виготовили шафу в іншому місці, а ще через деякий час зателефонувала та сказали, що моє замовлення із виготовлення шафи готове. Однак вона стала прохати повернути їй грошові кошти через що звернулися до суду на ОСОБА_47 , де останнього зобов`язали повернути грошові кошти. Ніхто від ОСОБА_47 повторно на заміри до них додому не приїздив.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, щоб виїздив на заміри меблів за адресою потерпілої ОСОБА_8 в АДРЕСА_4 , але адреса йому знайома. Вказав, що складений ескіз замовлених меблів та договір в томі 3 арк.3-4, складені не ним.

А також дослідженими письмовими доказами у справі
Копією договору від 05.06.2013 року, укладеного між ОСОБА_8 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 9 321 грн. з додатком у вигляді ескізу із замірами меблів ( том 3 а.с.3-4).

Копією кредитного договору між ОСОБА_8 та АТ «Акцент-Банк» від 05.06.2013 року ( том 3 а.с.9-11).

Копіями чеків з оплати кредиту ОСОБА_8 ( том 3 а.с.12-15).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 4 епізоду
Показами потерпілої ОСОБА_23 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала. В червні 2013 року її чоловік, який займається ремонтами, запросив фірму ФОП « ОСОБА_135 » із виготовлення меблів.

05 червня 2013 року вдень додому приїхали дві дівчини, одна з них представник банку, інші дівчина та чоловік - представники фірми. Вона сказала, що їй потрібна шафа на балкон, вони зробили всі необхідні заміри, порахували суму, яка склала 5200 грн. й повідомили, що потрібно дати завдаток 600 грн., які вона передала. Після чого особи їй повідомили, що можливо оформити кредит, на що вона погодилася, й вони уклали договір на виготовлення шафи та кредитний договір. Повідомили, що протягом двох тижні шафи привезуть. Потім передзвонили та сказали, що на фабриці затримка, й в подальшому вона приїздила до ОСОБА_47 , говорила з ним, але шафу так і не привезли.

Просить стягнути з обвинуваченого розмір завданих матеріальних збитків в сумі 6 000 тис. грн. Покарати обвинуваченого по закону суворо.

Вказала на технічну помилку, допущену в зміненому обвинувальному акті в частині місця складання договору, яку треба усунути та вказати: АДРЕСА_81 .

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, щоб виїздив на заміри меблів за адресою потерпілої ОСОБА_23 . Вказав, що складений ескіз замовлених меблів та договір , складені не ним.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 05.06.2013 року, укладеного між ОСОБА_23 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 5 200 грн. з додатком у вигляді ескізу із замірами меблів та повідомленням ( том 3 а.с.50-53).

Копією кредитного договору між ОСОБА_23 та ПАТ «Акцент-Банк» від 05.06.2013 року із додатками ( том 3 а.с.54-59).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 5 епізоду
Показами потерпілої ОСОБА_16 , яка в суді вказала, що обвинуваченого ОСОБА_47 вона раніше не знала, ніяких стосунків не підтримувала. Десь в травні 2013 року вона йшла на роботу, її зупинила дівчина й стала розмовляти з приводу виготовлення меблів, про знижки на їх фабриці. Також дівчина попрохала залишити їй її номер телефону та домашню адресу, що вона і зробила.

28 червня 2013 року вона була вдома, зателефонували в домофон та повідомили, що прийшли з приводу меблів робити заміри. До її помешкання зайшли двоє чоловіків, ОСОБА_141 та ОСОБА_142 , стали робити заміри на шафи. Потім вона сказала їм, що хоче подивитися офіс їх фірми, й вони запропонували проїхати до їх офісу, де їй стали показувати кольорову гаму фасадів меблів, ескізи. В офісі по АДРЕСА_8 вона заповнила договір на кредитку та кредитний договір на поставку меблів. Після чого вона передала їм готівкою 6000 грн. В подальшому замовлені меблі їй так і не поставили. Вона зрозуміла, що її обманули.

Вона вирішила розірвати договір, з цього приводу зверталась до ОСОБА_143 але той уникав розмови, гроші їй не повертав.

Після чого вона звернулась з позовом до суду, отримала виконавчий лист, однак грошові кошти їй не відшкодовані.

Вказала на допущену технічну помилку в зміненому обвинувальному акті в частині номера її квартири, яку необхідно усунути та вказати №118.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, щоб виїздив на заміри меблів за адресою потерпілої ОСОБА_16 . Вказав, що складений ескіз замовлених меблів та договір складені не ним. В цих документах він лише вказав інформацію стосовно вартості та предоплати товару.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 28.06.2013 року, укладеного між ОСОБА_16 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 8 817 грн., завдаток склав 7 700 грн., залишок 1117 грн. з додатком у вигляді повідомлення та ескізу із замірами меблів та повідомленням ( том 1 а.с.54-56).

Копією договору від 28.06.2013 року, укладеного між ОСОБА_16 та ЧП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 7 500 грн., завдаток склав 6 500 грн., залишок 1000 грн. з додатком у вигляді повідомлення ( том 1 а.с.57-58).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 25.12.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб впізнала особу під фото №4, яка була присутня при оформлення кредитного договору та передачі грошових коштів ( том 1 а.с.62).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 25.12.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб впізнала особу під фото №4, яка є особою котра роздавала візитівки ФОП « ОСОБА_135 » ( том 1 а.с.63).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 25.12.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб впізнала особу під фото №3, яка проводила заміри та отримувала завдаток за замовлення ( том 1 а.с.64).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 25.12.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб впізнала особу під фото №1, яка представилася співробітником банку ( том 1 а.с.65).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 25.12.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_16 серед пред`явлених осіб впізнала особу під фото №4, як директора ФОП « ОСОБА_135 » якого звати ОСОБА_144 ( том 1 а.с.66).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 6 епізоду
Показами потерпілої ОСОБА_31 , яка у суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала.

В травні 2013 року на вулиці вона отримала візитівку із виготовлення меблів, й вирішила замовити кухню, про що повідомила свого хлопця. Вони зателефонували по вказаному номеру й вже ввечері приїхав чоловік, як потім дізналася ОСОБА_75 , зробив відповідні заміри для виготовлення кухні в них вдома. Вони порахували вартість, яка скала 14 992 грн. ОСОБА_145 повідомив, що можливо оформити кредит. Вона сказала, що обміркує та зателефонує. На протязі часу вони телефонували їй та запитували, чи буде вона робити замовлення.

04.07.2013 року її забрали з роботи й відвезли до офісу фірми на вул.Короленко, де вона уклала договір на виготовлення меблів, передала грошові кошти в сумі 4 000 грн., й заключила кредитний договір. На наступний день передала ще 4000 грн.

В подальшому її замовлення так і не виконали, меблі не поставили. Вона телефонувала до офісу ОСОБА_77 , але весь час були різні варіанти затримки виготовлення замовлення. Меблі їй так і не поставлено.

Просить стягнути з обвинуваченого розмір завданої матеріальної шкоди в сумі 12 992 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_31 за адресою: АДРЕСА_82 він був та робив відповідні заміри для меблів,та складав з нею договір, склав ескіз, що є в томі 3 а.с.203-206. Обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією руху по рахунку ОСОБА_147 про надходження коштів від ОСОБА_31 ( том 1 а.с.192-204)

Копією договору від 04.07.2013 року, укладеного між ОСОБА_31 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 14 992 грн., завдаток із розстрочкою склав 4998 грн. та 4000 грн., з додатком у вигляді повідомлення та ескізу із замірами меблів ( том 3 а.с.204-206).

Копією кредитного договору із додатками від 04.07.2013 року між ОСОБА_31 та ПАТ «Акцент-Банк» ( том 3 а.с.207-210).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 7 епізоду
Показами потерпілої ОСОБА_38 , яка в суді вказала, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала.

05 липня 2013 року вона вийшла з роботи й по дорозі її зустріла дівчина та дала їй визітівку із контактними номерами осіб по виготовленню меблів й повідомила про знижку 10 %. Вона підрахувала й вирішила зателефонувати. Їй відповів ОСОБА_145 й сказав, що під`їде до неї додому десь о 18.00 год. Будучи в неї вдома, ОСОБА_145 все обміряв, й сказав, що оскільки замовлень багато, то краще буде одразу оформити замовлення. Вона вирішила одразу оформити договір, й вони проїхали до офісу фірми по вул.Короленко, де оцінивши фурнітуру, вони заключили договір й вона передала 1000 гривень. На наступний день в офісі був ОСОБА_52 , дівчина представник із банку, вона заключила ще кредитний договір на 4000 грн. Після чого вони сказали, що 2 місяці будуть займатися її замовленням й просили не турбувати. Також, в цей день, на прохання ОСОБА_58 на виготовлення меблів за довговором вона передала ОСОБА_58 ще 1204 гривні. Потім, в грудні їй телефонували й просили заплатити ще 1000 грн., але вона їм відмовила. Вдома в неї представники фірми склали розписку, однак і по цей час замовлені меблі, не поставлені.

Як вона потім дізналася, її грошові кошти перераховувалися на рахунок «Твердовський». Кредит вона повністю виплатила. Просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Вказала, внаслідок цього злочину їй завдано матеріальної шкоди на 6204 гривні.
Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_38 за адресою: АДРЕСА_83 він був та робив відповідні заміри для меблів та складав з нею договір, оформив ескіз, що маються в томі 2 на а.с.193-194. Обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 05.07.2013 року, укладеного між ОСОБА_38 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 7 204 грн., завдаток склав 1000 грн., із додатком у вигляді повідомлення та ескізу із замірами меблів ( том 2 а.с.193-194).

Копією кредитного договору із додатками від 06.07.2013 року між ОСОБА_38 та ПАТ «Акцент-Банк» та довідкою про умови кредитування А-банку та сукупну вартість споживчого кредиту ( том 2 а.с.195-197).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 8 епізоду
Показами потерпілої ОСОБА_29 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала. 17.07.2013 року вона знайшла візитівку із контактними номерами телефонів осіб, які виготовляють меблі. Вона зателефонувала й через деякий час за місцем її мешкання приїхав чоловік, як потім дізналася ОСОБА_145 , дві дівчини, однак з яких -представник фірми, інша банку. Вона сказала, що їй необхідно виготовити шафу-купе. Вони запевнили її, що зроблять усе швидко. Дали їй каталог, який вона переглядали. Денис здійснив заміри, зробив ескіз, оформили замовлення, склали договір, вона передала 1000 грн. готівкою, а на суму 9500 грн. оформила кредитний договір, який їй запропонували. Їй повідомили, що замовлення буде виготовлено на протязі 50 днів. На її запитання, чому в договорі вказаний ОСОБА_52 , їй відповіли, що він директор. Отримувачем коштів вказаний ОСОБА_148 . Як сказав ОСОБА_145 , останній з ОСОБА_149 напарники. Через 50 днів на її дзвінки ніхто не відповідав, офіс фірми вона не навідувала. Кредит вона виплатила повністю.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_47 розмір завданих матеріальних збитків 10 500 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_29 за адресою: АДРЕСА_9 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір та ескіз, що маються в томі 2 на а.с.130-131. Обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовим доказами у справі:
Копією договору від 17.07.2013 року, укладеного між ОСОБА_29 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 9 532 грн., завдаток склав 1000 грн., із додатком у вигляді повідомлення та ескізу із замірами меблів ( том 2 а.с.130-131).

Копією кредитного договору із додатками від 17.07.2013 року між ОСОБА_29 та ПАТ «Акцент-Банк», з довідкою про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту ( том 2 а.с.132-134).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 9 епізоду
Показами потерпілої ОСОБА_36 , яка в суді пояснила, що раніше з обвинуваченим ОСОБА_63 знайома не була, стосунків не підтримувала.

15.07.2013 року на вулиці їй дала візитку із контактними номерами телефонів осіб, які займаються виготовленням меблів, її це зацікавило, вона вирішила замовити меблі на кухню. В цей же день, через деякий час до неї додому приїхав хлопець, як потім дізналася ОСОБА_145 із дівчиною. Денис зробив заміри, підрахував вартість, її все влаштувало. Після чого вони уклали договір на виготовлення та поставку меблів й передала завдаток в сумі 1000 грн., а також із дівчиною, яка виявилася представником банку, уклала кредитний договір на суму 9 389 грн.. В подальшому вона кредит повністю погасила, а меблі їй не поставили. ЇЇ чоловік навідувався до ОСОБА_47 , той говорив, що поставити меблі не виходить, що щось зламалося.

В 2014 році вона подала до суду на ОСОБА_47 , й суд виніс рішення про стягнення з нього матеріального збитку в сумі 9 389 грн., неустойки в сумі 3394,50 грн., інфляцію - 1639,90 грн., а також заподіяні моральні збитки в сумі 5 000 грн.

Вказала на технічну помилку в висунутому обвинуваченні по її епізоду, де замість її прізвища вказано ОСОБА_150 .

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_36 за адресою: АДРЕСА_10 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 1 на а.с.33-36. Обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією руху по рахунку ОСОБА_147 про надходження коштів від ОСОБА_36 ( том 1 а.с.192-204)

Копією кредитного договору від 17.07.2013 року, укладеного між ОСОБА_151 та ПАТ «Акцент-Банк» із додатками, з довідкою про умови кредитуваня А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту (том 1 а.с.27-32).

Копією договору від 17.07.2013 року, укладеного між ОСОБА_152 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 9 389 грн., завдаток склав 1000 грн., із додатком у вигляді повідомлення та ескізу із замірами меблів ( том 1 а.с.33-36).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 24.12.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_69 серед пред`явлених осіб , впізнала особу під фото №4, яка роздавала візитки ФОП « ОСОБА_135 » ( том 1 а.с.40).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 24.12.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_69 серед пред`явлених осіб , впізнала особу під фото №1, яка представилася працівником ФОП « ОСОБА_135 » ( том 1 а.с.41).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 10 епізоду
Показами потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 він не знав, ніяких стосунків не підтримував. Його дружина отримала на вулиці візитівку із контактними номерами телефонів осіб, котрі займаються виготовлення меблів, й подзвонила йому сказати, що прийдуть додому люди, як зроблять заміри. Додому приїхав чоловік по імені ОСОБА_145 та ОСОБА_153 , який представився ОСОБА_154 , заміряли кухню, ОСОБА_145 намалював ескіз. Вони домовилися, що на наступний день зустрітись в їх офісі на АДРЕСА_8 . Приїхавши на наступний день до офісу із дружиною, вони уклали договір із ФОП « ОСОБА_135 » на поставку меблів в сумі 14 630 грн., з яких в якості завдатку віддали 1570 грн. Денису, оформили кредитний договір із представником банку на його ім`я в сумі 5000грн. та дружини в сумі 9630 грн. У договорі був встановлений строк виготовлення 60 днів. Коли пройшло 60 днів, він приїхав до офісу й домовився, що на 25.12.2013 року будуть меблі. Потім на його дзвінки вже ніхто не відповідав, кухню йому не поставили. В подальшому він подав на ОСОБА_47 в суд. Просив суворо покарати ОСОБА_62 .

Вказав на технічну помилку допущену в зміненому обвинувальному акті в частині місця укладення договору, де повинно бути зазначено: АДРЕСА_8 , що підтверджено наявним договором в матеріалах кримінального провадження.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_84 він був та робив відповідні заміри для меблів. Обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами у справі
Копією договору від 08.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 14 630 грн., завдаток склав 1570 грн. із розстрочкою, із додатками у вигляді замірів та ескізів ( том 2 а.с.240-241, а.с.244-245).

Копіями заяв позичальника від імені ОСОБА_71 та ОСОБА_5 ( том 2 а.с.242-243).

Копіями товарних чеків від 08.08.2013 року на сплату 9 360 грн. та 5000 грн. ( том 2 а.с.246-247).

Копіями квитанцій на сплату кредиту ( том 2 а.с.248-254).

Копіями довідок про погашення заборгованості по кредиту ( том 2 а.с.255-258).Копією рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска від 11.12.2014 року про розірвання договору між ПП «Герасимов» та ОСОБА_5 , й стягнення з ОСОБА_47 заборгованості загальною сумою 25 710 грн. 91 коп. ( том 2 а.с.259-262).

Копією виконавчого листа від 06.04.2015 року на користь ОСОБА_5 ( том 2 а.с.263).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод №11
Показами потерпілої ОСОБА_30 , яка в суді вказала, що обвинуваченого ОСОБА_155 знає, оскільки замовляла в нього меблі. Десь в травні 2013 року на вулиці взяла візитку із номерами телефонів осіб, які займаються виготовленням меблів. Вона робила вдома ремонт й не вистачало полиць. Вона зробила усі необхідні заміри й сама направилася до офісу ФОП « ОСОБА_135 » по АДРЕСА_8 21.08.2013 року. Там вона зустрілася із ОСОБА_63 , її збентежив факт того, що в неї не запитали про колір. Вони оформили договір, сума замовлення склала 1353 грн., вона оплатила завдаток в сумі 200 грн. На решту суми вона уклала кредитний договір із представником банку. Пообіцяли виготовити полиці на протязі 10 днів. Через два тижні вона зателефонували, їй повідомили ,що замовлення не готове. Потім на протязі півроку вона телефонувала, однак у ОСОБА_59 знаходились різні причини невиконання її замовлення. Через деякий час їй зателефонували із міліції, й вона написала заяву.

В подальшому їй не поставили полиці й грошові кошти в розмірі 1353 грн. не повернули. Просить стягнути з обвинуваченого розмір завданих матеріальних збитків в сумі 1350 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_30 за адресою: АДРЕСА_85 він був та робив відповідні заміри для меблів, договір в томі 3 а.с.41-42 він не складав.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 21.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_30 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 1353 грн., завдаток склав 200 грн. із розстрочкою, додатками у вигляді повідомлення ( том 3 а.с.41-42).

Копією довідки щодо відсутності заборгованості по кредиту у ОСОБА_30 ( том 3 а.с.43).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод №12
Показами потерпілої ОСОБА_10 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала.

У серпні 2013 року по вул.Тітова в м.Дніпропетровську, їй дали візитку із номерами телефонів осіб, які займаються виготовленням меблів, вона залишила свій номер телефону. 24.08.2013 року їй зателефонували й вона домовилася про заміри кухні вдома. Від фірми додому приїхали чоловік, як потім дізналася ОСОБА_145 , та дівчина представник банку. Денис зробив всі заміри, сказав вартість в сумі 10 806 грн., її все влаштувало. Вони вдома оформили договір, вона готівкою передала задаток в сумі 1000 грн., на решту суми оформила кредитний договір. Строк виготовлення по договору 50 днів. Коли закінчився цей строк, вона стала дзвонити, у січні ОСОБА_52 частково привіз меблі, й через деякий час встановив. Пообіцяли, що столешницю привезуть на наступний день. Однак, замовлення не було виконано. Під час судових засідань, ОСОБА_52 перерахував їй кошти, в зв"язку з чим претензій до ОСОБА_47 вона не має, про що оформила відповідну заяву від 22.02.2016 року.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_13 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.66-69. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією руху по рахунку ОСОБА_147 про надходження коштів від ОСОБА_10 ( том 1 а.с.192-204)

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з заказом, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Копією договору від 24.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_10 та ЧП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 10 806 грн., завдаток склав 1100 грн. із розстрочкою, додатками у вигляді повідомлення та ескізу ( том 3 а.с.66-69).

Копією кредитного договору із додатками від 24.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_10 та ПАТ «Акцент Банк» ( том 3 а.с.70-73).

Копіями платіжних доручень на сплату кредиту ОСОБА_10 ( том 3 а.с.74-80).

Епізод №13
Показами потерпілого ОСОБА_28 , який суді вказав, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 він не знав.

Восени 2013 року тесть дав йому візитку про виготовлення меблів, й оскільки він завершив будівництво будинку і в нього не було меблів, він вирішив зателефонувати та замовити меблі. Він зателефонував й через деякий час 06.10.2013 року до нього додому приїхав чоловік, як потім дізнався ОСОБА_145 та дівчина представник банку. Денис зробив усі заміри по кухні, обговорили вартість, яка склала 17 363 грн., вони уклали договір на виготовлення та поставку кухні, строк доставки склав 50 днів. Також, він передав завдаток в сумі 10 000 грн., на наступний день ще передав ОСОБА_156 4 000 грн. По установці меблів він повинен був заплатити решту суми.

Коли пройшло два місяці, він став телефонувати на фірму, але слухавку ніхто не піднімав. Зайшовши на форум, він прочитав, що фірма може знаходитися на АДРЕСА_86 . Він відвідав зазначену адресу, там стали обіцяти зробити меблі. Однак, своєї обіцянки вони не дотримали, і тому в квітні 2014 року, в присутності двох свідків, вручив ОСОБА_77 заяву про розірвання договору й звернувся до суду. В подальшому, замовлені меблі йому не поставлені, лише привезли дверцята в кількості 1 шт.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілого ОСОБА_28 за адресою: АДРЕСА_14 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 2 на а.с.119-121. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 06.10.2013 року, укладеного між ОСОБА_28 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 17 363 грн., завдаток склав 10 000 грн., із додатками у вигляді повідомлення, ескізу та розписки ОСОБА_133 про отримання 4 000 грн. від ОСОБА_28 ( том 2 а.с.119-121).

Копією рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2014 року про розірвання договору між ОСОБА_28 та ПП « ОСОБА_135 », стягнення з ОСОБА_47 на користь ОСОБА_28 заборгованості ( том 2 а.с.122-123).

Копією виконавчого листа від 06.08.2014 року (том 2 а.с.124).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод №14
Показами потерпілої ОСОБА_19 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала.

На вулиці роздавали візитки із контактними номерами телефонів осіб, які займаються виготовленням меблів. Оскільки їй були потрібні меблі в прихожу, 03.11.2013 року вона вирішила зателефонувати за вказаними у візитці номерами. В цей же день до неї додому по АДРЕСА_15 приїхав чоловік на ім`я ОСОБА_145 , який зробив необхідні заміри, розрахував вартість замовлення, яка склала 1900грн., й сказав дати завдаток 1300 грн. Після чого ОСОБА_145 надав їй договір, який вони оформили, строк виконання замовлення по договору складав 30 днів, ОСОБА_145 сказав, що виконає за 10 днів.

Через деякий час її меблі так і не привезли, вона стала телефонувати до фірми, однак там лише обіцяли привезти замовлені нею меблі. Також, вона приходила за адресою фірми по пр.Кірова,33-в, однак вони звідти вже виїхали. Потім дізналася нові телефони й також телефонувала, щоб дізнатися про своє замовлення.

В подальшому їй повернули грошові кошти за замовлення в розмірі 1300 грн., претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона немає.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_15 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 1 на а.с.70-74. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 03.11.2013 року, укладеного між ОСОБА_19 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 1900 грн., завдаток склав 1300 грн., із додатками у вигляді повідомлення, ескізу та листом від ОСОБА_47 з приводу затримки виготовлення замовлення ( том 1 а.с.70-73).

Копією листа ОСОБА_47 на адресу ОСОБА_19 про встановлення строку виконання замовлення -01.08.2014 рік ( том 1 а.с.74)

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 25.12.2014 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_19 серед пред`явлених осіб, впізнала особу на фото під №3, котра представила працівником ФОП « ОСОБА_135 » ( том 1 а.с.78).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод №15
Показами потерпілого ОСОБА_13 , який в суді пояснив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 він не знав, ніяких стосунків не підтримував.

В листопаді 2013 року по дорозі на ринок «Озерка» йому дали візитку із контактними номерами телефонів та адресою осіб, які займаються виготовленням меблів. 30.11.2013 року він приїхав до офісу цієї фірми по пр.Кірова, 33-в, там був ОСОБА_141 , якому він замовив шафу-купе, надав заміри, вони в цей же день оформили договір , й оплатив завдаток 3500 грн. Потім через деякий час ОСОБА_141 став йому говорити, що потрібні ще гроші, й він віддав йому ще 900 грн., більше в нього не було. В подальшому, його замовлення так і не доставили, лише обіцяли, й приблизно в середині 2014 року він звернувся до Кіровського райвідділку.

Влітку 2015 року йому повністю відшкодували завдані збитки, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_47 він не має, він його пробачив.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_16 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.125-127. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з заказом, окільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Копією договору від 30.11.2013 року, укладеного між ОСОБА_13 та ЧП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 6500 грн., завдаток склав 3500 грн., доплата 900 грн., із додатками у вигляді повідомлення та ескізу ( том 3 а.с.125-127).

Епізод 16
Показами потерпілого ОСОБА_34 , який в суді вказав, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 він не знав, ніяких стосунків не підтримував. 07.12.2013 року з дружиною йшов з ринку «Озерка», до них підійшов хлопець із візиткою фірми, яка займається виготовленням меблів. Після чого він вирішив зателефонувати за номером, вказаним у візитці, й в цей же день до них додому приїхав чоловік, якому він замовив меблі для кухні та прихожу й чоловік намалював ескіз. Потім вони оформили договір на виготовлення меблів, вартість замовлення склала 6857 грн., дали завдаток 3000 грн. Строк доставки складав 50 днів.

В подальшому його замовлення довгий час не привозили, й потім привезли запаковані ящики, він заплатив ще 2000 грн., заповнив якийсь бланк, йому пообіцяли, що приїдуть особи, які зберуть меблі. Ці особи зібрали меблі, але в них не виявилося шурупів. Потім привезли столешницю, встановили її, він віддав їм ще 600 гривень. Однак, меблі для прихожої йому так і не доставили. З цього приводу він телефонував ОСОБА_77 , однак той уникав будь-яких розмов, меблі не виготовив та не поставив. Під час судового розгляду йому повністю відшкодовані всі збитки, тому претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що у потерпілого ОСОБА_34 за адресою: АДРЕСА_17 він був та робив відповідні заміри для меблів, договору не складав, отримував доплату до договору.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 07.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_79 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 6857 грн., завдаток склав 3500 грн., доплата 15.01.2014 року в сумі 2000 грн. та 07.02.2014 року в розмірі 600 грн., 03.03.2014 року 200 грн., також вказано борг при доставці 1357 грн. із додатками у вигляді повідомлення та ескізу ( том 2 а.с.211-214).

Копією товарного чеку та візитки із виготовлення меблів ( том 2 а.с.215).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод №17
Показами представника потерпілого ОСОБА_83 ОСОБА_45 , яка в суді пояснила, що потерпіла ОСОБА_83 її мати, вона обвинуваченого ОСОБА_47 раніше не знала. Їй відомо, що її мати ОСОБА_83 уклала договір на виготовлення меблів, вона їй показувала цей договір, там було зазначено про 100% доставку. Мати говорила, що до неї приходив чоловік на імя ОСОБА_145 , й вони оформили договір, передала завдаток. Як потім сказав ОСОБА_145 , грошові кошти він передав ОСОБА_76 .

Вона особисто приходила до ОСОБА_47 та цікавилася строками виготовлення замовлення, однак той сказав, що ціни високі й потрібно доплатити, що вони до сих під меблі не виготовили, на що вона попрохала повернути їй гроші, але гроші ніхто не повернув. Після оформлення договору, мати не могла додзвонитися до фірми, просила її поїхати за адресою цієї фірми. В подальшому вона звернулася до Кіровського райвідділку міліції та прокуратури.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що за адресою: АДРЕСА_87 він можливо був на замірах меблів, обставин не пам`ятає.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 10.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_83 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 4950 грн., завдаток склав 2800 грн. із додатками у вигляді повідомлення та ескізу ( том 3 а.с.96-99).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.12.2014 року, відповідно до якого представник потерпілого ОСОБА_157 впізнала особу на фото під №1, як директора ФОП « ОСОБА_135 » ОСОБА_158 ( том 1 а.с.49)

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод №18
Показами потерпілої ОСОБА_37 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала. Вказала, що її чоловік приніс візитку із контактними даними осіб які займаються виготовленням меблів. Вона зателефонувала, дізналася про ціни, їй запропонували переглянути каталог в офісі фірми, що вона і зробила. Потім до них додому приїхав представник фірми, як потім дізналася ОСОБА_144 , який провів заміри для виготовлення шафи-купе, підрахував вартість замовлення, яка склала 8170 грн., й сказав сплатити завдаток. Вона сказала, що поки грошей не має, й вирішили заключити договір 17.12.2013 року.

17.12.2013 року до неї приїхали додому працівники ФОП « ОСОБА_135 » й вони уклали договір, вона дала завдаток в сумі 5720 грн. Щодо строку виготовлення повідомили, що замовлення буде готове до нового року.

Після закінчення строку виконання замовлення, вона стала неодноразово телефонувати на фірму, однак там находились різні причини не виконання її замовлення, потім на дзвінки зовсім перестали відповідати.

В подальшому меблі їй не доставили й грошові кошти не повернули. Просить стягнути з ОСОБА_47 5720 гривень.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, чи був на замірах меблів за адресою: АДРЕСА_19 , вказавши, що договір в томі 3 на а.с.22-24, складений не ним.

А також дослідженими письмовими матеріалами справи:
Копією договору від 17.10.2013 року, укладеного між ОСОБА_37 та ПЧП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 8170 грн., задаток склав 5720 грн., із додатками у вигляді повідомлення ( том 3 а.с.22-24).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод №19
Показами потерпілого ОСОБА_41 , який в суді вказав, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 не знав, ніяких стосунків з ним не підтримував.

За оголошенням про виготовлення меблів, він зателефонував та запросив представника фірми додому. 19.12.2013 року до нього додому по АДРЕСА_20 прийшов чоловік із фірми, здійснив заміри необхідної шафи та порахував вартість замовлення, яка склала 2800 грн. Він погодився, і в нього вдома вони оформили договір на виготовлення шафи, який містив підписи та печатку й передав задаток в сумі 1960 грн.

В оговорені строки виготовлення замовлення, він став дзвонити в офіс фірми, однак замовлених меблів так і не отримав, причину також не повідомили. Грошові кошти за меблі йому не повернуті.

Вказав на технічну помилку, допущену в обвинувальному акті в частині місця укладення договору та просив вказати : АДРЕСА_20 , що підтверджено договором, який є в матеріалах кримінального провадження.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, щоб виїздив на заміри меблів за адресою потерпілого ОСОБА_159 . Вказав, що складений ескіз замовлених меблів та договір в томі 2 а.с.12-15, складені не ним.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 19.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_41 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 2800 грн., завдаток склав 1960 грн., із додатками у вигляді повідомлення та ескізу ( том 2 а.с.12-15).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 20
Показами потерпілої ОСОБА_20 , яка в суді вказала, що 26.12.2013 року їй дали візитку із контактами фірми, яка займається виготовлення меблів. Вона зацікавилася, й в цей же день до неї додому приїхало двоє чоловіків, як потім дізналася ОСОБА_160 та ОСОБА_145 , які провели заміри необхідної для неї кухні, підрахували її вартість, що склала 8300 грн. й запропонували оформити кредит, на що вона погодилася. Після чого вона із ОСОБА_161 та ОСОБА_162 поїхали в ТРЦ «Мост-Сіті», де підійшов ОСОБА_52 , поставив печатку та підпис в договорі, вона передала представнику фірми завдаток в сумі 4300 грн. Потім вона заключила кредитний договір на суму 4000 грн. Через деякий час вона стала хвилюватися, що її замовлення не виконується, а меблі не доставлено, стала дзвонити на фірму, й дізналася, що її вже немає.

Просити стягнути з обвинуваченого розмір завданих матеріальних збитків в сумі 8300грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_21 , він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 2 на а.с.154-156. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовленням отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 26.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_20 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 8300 грн., завдаток склав 4300 грн., із додатками у вигляді повідомлення та ескізу ( том 2 а.с.154-156).

Копією кредитного договору від 27.12.2013 року із додатками ( том 2 а.с.157-159).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 21
Показами потерпілої ОСОБА_18 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала.

В січні 2014 року на пл..Островського дівчина дала їй візитку із контактними даними осіб, які займаються виготовленням меблів. Вона приїхала додому й вирішили зателефонувати й запросила представників фірми додому на заміри, щоб замовити кухню. Вдома в неї представники цієї фірми провели заміри, порахували вартість, що склала 9000 грн. Після чого, вони направилися до офісу фірми по пр.Кірова,33-в, де був ОСОБА_52 , з яким вони уклали договір про виготовлення меблів для кухні, й вона передала ОСОБА_77 грошові кошти в сумі 8200 грн. Потім вона дізналася, що ця фірма займається шахрайством, звернулася до організації по захисту прав споживачів й до міліції.

Вказала на описку в частині місця укладення договору та просила вказати : АДРЕСА_22 , що підтверджено договором, який є в матеріалах кримінального провадження.

Просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_47 суму завданих матеріальних збитків в розмірі 8200 грн. та моральної шкоди - 20 000 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_22 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.31-34. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 09.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_18 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 9000 грн., завдаток склав 8200 грн., із додатками у вигляді повідомлення, ескізу, рахунку-фактури про отримання задатку, квитанції та розписки про отримання задатку ( том 3 а.с.31-34).

Копією кредитного договору від 27.12.2013 року із додатками ( том 2 а.с.157-159).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 22
Показами потерпілої ОСОБА_33 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала.

Вказала, що біля метро хлопець дав їй візитки щодо виготовлення меблів, яка містила контактні дані фірми та адресу. Також, хлопець занотував її адресу та мобільний телефон.

18.01.2014 року їй зателефонували із ФОП « ОСОБА_135 » й в цей же день приїхав їх представник ОСОБА_141 , який на її прохання провів заміри шафи-купе та намалював ескіз, порахував вартість, що склала 3500 грн. Потім, ОСОБА_145 запропонував їй оформити кредит, на що вона погодилася. Приїхавши до банку, розташованого в ТРЦ «Караван», вона з банком уклала кредитний договір на 4000 грн.

Через деякий час вона зрозуміла, що не зможе виплатити кредит, поїхала до ОСОБА_47 із заявою відмінити замовлення. ОСОБА_52 сказав, що зателефонує на фабрику та відмінить її замовлення. Також, вона зверталася до банку із проханням розірвати кредитний договір, однак там їй відповіли, що цього зробити не можуть, оскільки грошові кошти уже перераховані і що таких потерпілих, як вона, багато. Договір про виготовлення меблів та кредитний договір не розірвано, меблі не поставлено.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_47 суму завданих матеріальних збитків 4000 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_33 він був та робив відповідні заміри для меблів, оформив ескіз, однак не пам`ятає, де саме складався договір. Договір, що маються в томі 2 на а.с.176-177, складений ним. Вказав, що взагалі по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 18.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_33 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 3500 грн. із розстрочкою, додатками у вигляді повідомлення ( том 2 а.с.176-177).

Копією кредитного договору від 18.01.2014 року із додатками ( том 2 а.с.177 на звороті-178).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 23
Показами потерпілої ОСОБА_11 , яка в суді пояснила, що отримавши від невідомого хлопця візитку із виготовленням меблів, вона вирішила зателефонувати та замовити меблі для кухні.

27.01.2014 року вона зателефонувала, й через деякий час додому приїхав чоловік, як потім дізналася ОСОБА_141 , який провів заміри в неї вдома, намалював ескіз, підрахував вартість, що склала 10 615 грн. Далі вона вирішила заключити договір на виготовлення ще меблів й ОСОБА_145 запропонував укласти кредитний договір, на що вона погодилася. При цьому, ОСОБА_156 віддала завдаток в розмірі 2000 грн., він їй - квитанцію про отримання грошей, на решту суми 8615 грн. вона на свого чоловіка ОСОБА_163 оформила кредитний договір в банку, що розташований був в ТРЦ «Караван». Строк виконання меблів в договорі був 60 днів.

По закінченню строку виконання замовлення, вона стала дзвонити до фірми та цікавитися меблями, дівчина відповіла, що замовлення затримується. Потім вона зустрічалася із ОСОБА_63 , який обіцяв, що замовлена нею кухня буде виготовлена, однак і по цей час вона своє замовлення на отримала. Кредит вона повністю виплатила. Просить стягнути з ОСОБА_47 10 615 гривень.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_24 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.150-153. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 27.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_164 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 10615 грн. із завдатком в сумі 2000 грн., розстрочкою, додатками у вигляді повідомлень та ескізу ( том 3 а.с.151-153).

Копією листа ОСОБА_47 на адресу ОСОБА_163 щодо не поставки меблів у строк 60 днів ( том 3 а.с.154).

Копією кредитного договору із додатками ( том 3 а.с.156-158).

Копіями квитанцій щодо сплати кредиту ( том 3 а.с.159-163).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 24
Показами потерпілої ОСОБА_43 , яка у суді пояснила, що на вулиці Робочій хлопець роздавав листівки фірми з виготовлення меблів, вона вирішила взяти собі цю листівку та зателефонувати та замовити меблі.

31.01.2014 року до неї додому по АДРЕСА_26 приїхав хлопець, надав документи про фірму, вона замовили комод, хлопець зробив заміри, намалював ескіз, й вони домовилися сплатити 50% від загальної суми замовлення в 3350 грн., й передала грошові кошти в сумі 2800 грн., що було більш ніж 50%. Хлопець запевнив її, що меблі будуть виготовлені в 10-ти денний строк. Вони оформили договір, в якому була зроблена помітка про отримання грошових коштів, їй виписали ордер.

Через 10 днів вона зателефонувала на фірму, дівчина відповіла, що меблі до сих пір виготовляються, немає деревини, тому виникла невелика затримка, й запропонувала зателефонувати пізніше протягом місяця. Вона стала телефонувати, але відповіді не отримувала, їздила за адресою фірми, але там нікого не було, телефони не відповідали. Після цього вона була змушена звернутися із заявою до міліції, оскільки зрозуміла, що її ошукали.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_43 за адресою: АДРЕСА_26 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 1 на а.с.228-229. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією квитанції від 31.01.2014 року отримання ОСОБА_165 від ОСОБА_43 2800 грн. ( том 1 а.с.227).

Копією договору від 31.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_166 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 3354 грн. із завдатком в сумі 2800 грн., додатками у вигляді повідомлень та ескізу ( том 1 а.с.228-231).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика міблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 25 епізоду дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією договору від 11.02.2014 року з повідомлення та ескізом, укладеного між ОСОБА_167 та ФОП ОСОБА_52 на виготовлення меблів на суму 4310 грн. із задатком в сумі 3600 грн. ( том 3 а.с.178-179)

Копією листа ОСОБА_168 на адресу ОСОБА_169 з приводу не виготовлення замовлених меблів ( том 3 ас.180).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з заказом, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 26
Показами потерпілої ОСОБА_170 , яка в суді пояснила, що 11.02.2014 року вона з дочкою виносили старі меблі, після цього одразу пролунав дзвінок в двері, прийшов представник ФОП « ОСОБА_135 », представився ОСОБА_141 , запропонував виготовити меблі, на що вона погодилась, адже необхідність така була. Був намальований ескіз, який їй сподобався, сума також підходила, вона запропонувала хлопцю одразу її сплатити, але той переконав її, що оформити безпроцентний кредит буде для неї вигідніше, тому віддала йому 350 грн. й вони уклали договір на виготовлення меблів, де стояла печатка ПП «Герасимов». На наступний день вони поїхали до банку «А-Банк» оформлювати кредитний договір, де було також прописано строк виготовлення меблів.

В подальшому меблі вона так і не отримала, тому починаючи з 3-го платежу, кредит більше не погашала. Всього по кредиту виплатила 600 грн. та 350 грн. Вона постійно телефонувала ОСОБА_77 , 2 місяці виплачувала кредит, на третій місяць обіцянок, вже звернулась до міліції, потім проходив ще не один місяць, вона зустрічались з ОСОБА_63 , який все обіцяв меблі, але ні меблів, ні грошей вона так і не отримала.

Цивільний позов підтримала, просила стягнути з обвинуваченого 5500 грн. завданих матеріальних збитків та 6900 грн. моральної шкоди.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_170 за адресою: АДРЕСА_28 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.217-220. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 11.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_171 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 3535 грн. із завдатком в сумі 350 грн., додатками у вигляді повідомлень та ескізу ( том 3 а.с.217-220).

Копією кредитного договору із ОСОБА_171 з додатками ( том 3 а.с.221-225).

Копією листа ПАТ «Акцент-Банк» адресованого ОСОБА_99 щодо заборгованості по кредиту ( том 3 а.с.226).

Копією повідомлення ОСОБА_47 на ім`я ОСОБА_170 ( том 3 а.с.227).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 27
Показами потерпілого ОСОБА_39 , який суду пояснив, що в лютому 2014 року на вулиці йому дали візитку із номерами телефонів осіб, які займаються виготовленням меблів. Він зателефонував по вказаним номерам телефонів, щоб замовити шафу. До нього додому приїхав чоловік на імя ОСОБА_75 , який здійснив заміри, намалював ескіз та запропонував йому оформити кредит. 11.02.2014 року він приїхав до офісу фірми, де заключили договір на загальну суму 9870 грн., 1500 грн. він віддав готівкою ОСОБА_156 в якості завдатку. Кредит він виплатив в повному обсязі. Меблі йому не виготовили.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілого ОСОБА_39 за адресою: АДРЕСА_88 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 2 на а.с.226-228. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 11.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_172 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 11370 грн. із задатком в сумі 1500 грн. та розстрочкою, з ескізом ( том 2 а.с.226-228).

Копією кредитного договору із додатками ( том 2 а.с.229-231).

Копією квитанції про отримання ОСОБА_116 грошових коштів від потерпілого ОСОБА_39 в сумі 1500 грн. ( том 2 а.с.232).

Листом від ОСОБА_47 адресованого ОСОБА_173 , щодо строку виконання замовлення ( том 2 а.с.233).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 28
Показами потерпілої ОСОБА_12 , яка в суді пояснила, що в лютому 2014 року на вулиці їй дали візитку із номерами телефонів осіб, які займаються виготовленням меблів. Вона зателефонувала 13.02.2014 року й через деякий час до неї додому приїхав чоловік із фірми- ОСОБА_145 , який провів заміри та намалював ескізи замовленої шафи-купе. Потім ОСОБА_145 розрахував вартість замовлення, яка склала 2967 грн., сума завдатку склала 2500грн. Вона передала завдаток й вони оформили договір на виготовлення та поставку меблів, в якому був вказаний термін виготовлення 40 днів.

В подальшому меблі їй так і не виготовили, ОСОБА_52 обіцяв зробити, навіть робив додаткові заміри, але меблі так і не доставив. Просить стягнути з ОСОБА_47 2500 гривень.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_29 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.117-118. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією листа ОСОБА_174 на адресу ОСОБА_12 про неможливість виконання замовлення й остаточного строку виконання умов договору ( том3 а.с.116)

Копією договору від 13.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_12 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 2697 грн. із завдатком в сумі 2500 грн., із ескізом (том 3 а.с.117-118).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 29 епізоду
Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що на замірах меблів у потерпілого ОСОБА_106 був, але обставин складання договору, вже не пам`ятає.
А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Копією квитанції ФОП ОСОБА_135 від 07.02.2014 року про отримання від ОСОБА_106 предоплати на виготовлення меблів в сумі 600 грн. , які отримав ОСОБА_116 ( том 1 а.с.15).

Копією договору від 07.02.2014 року з екскізом на виготовлення меблів укладеного між ОСОБА_106 та ФОП ОСОБА_52 ( том 1 а.с.17-19)

Копією листа ОСОБА_47 на адресу ОСОБА_106 про намір поставити замовлені меблі ( том 1 а.с.20).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 30
Показами потерпілого ОСОБА_32 , який пояснив, що в лютому 2014 року на пр.Кірова йому дали візитку із номерами телефонів фірми, яка займається виготовленням меблів. Він зацікавився, так як йому був необхідний стіл, шафа та столешниця. Він зателефонував й 27.02.2014 року до нього додому прийшли чоловіки, зробити необхідні заміри й вирахували вартість, яка склала 1000 грн. Потім вони разом направилася до них в офіс по вул.Світлова, де він сплатив завдаток в сумі 500 грн. сказали, що приїдуть із замовленням через місяць.

Через два місяці працівники привезли стіл, столешницю, яка виявилось не такою, яку він замовляв, й сказали, що привезуть на наступний день, попрохали 300 грн., які він їм передав.

У визначений в договорі час, йому столешницю не доставили, до фірми він додзвонитися вже не міг, й тому звернувся із завою до міліції. Йому повністю відшкодовані збитки, тому претензій до обвинуваченоговін не має.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілого ОСОБА_32 за адресою: АДРЕСА_89 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.170-171. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 27.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_109 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 1000 грн. із завдатком в сумі 500 грн., із повідомленням ( том 3 а.с.170-171).

Копією квитанції про отримання від потерпілого ОСОБА_32 завдатку в сумі 500 грн (том 3 а.с.172).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 31
Показами потерпілого ОСОБА_27 , який у суді пояснив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 він не знав, ніяких стосунків не підтримував.

28.02.2014 року на вулиці йому дали візитку із номерами телефонів та адресою фірми, яка займається виготовлення меблів. Він вирішив замовити кухню й зателефонував по вказаним номерам, і в цей же день до нього додому приїхало два чоловіка, провели заміри, намалювали ескіз, порахували вартість, що склала 6174 грн. Також сказали, що необхідно сплатити 75% від загальної суми, він погодився та сплатив завдаток в сумі 5000 грн. Вони заключили договір, в якому стояв підпис ОСОБА_47 та печатка, строк виконання замовлення складав 45 робочих днів.

Потім через деякий час він став дзвонити, обвинувачений розповідав все підряд, але так кухню він і не отримав, замовлення не виконано.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_47 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5000 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілого ОСОБА_27 за адресою: АДРЕСА_90 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.195-196. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 28.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_27 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 6174 грн. із завдатком в сумі 5000 грн., із повідомленням та ескізом ( том 3 а.с.195-196 на звороті).

Копією листа ОСОБА_47 на адресу потерпілого ОСОБА_27 з приводу затримки виготовлення замовлення (том 3 а.с.197).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 32
Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в суді пояснила, що 14.03.2014 року в районі ринку «Озерка» їй дали візитку із контактними даними фірми, яка займається виготовленням меблів. Вона зацікавилася, оскільки їй була необхідна шафа-купе. Їй показали журнал з меблями, й поки вона доїхала додому, замірщики приїхали до неї, провели вдома заміри, намалювали ескіз, склали договір у неї вдома на виготовлення меблів, порахували загальну вартість замовлення, яка склала 5897 грн., й відразу вона виплатила замірщикам 3500 грн. завдатку, на що їй дали квитанцію з печаткою.

Через місяць вона неодноразово телефонувала на фірму, але на дзвінки ніхто не відповідав. В результаті вона не отримала свого замовлення та їй не повернуті грошові кошти.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_47 розмір завданих матеріальних збитків в сумі 3500 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_7 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, повідомлення та оформив ескіз, що маються в томі 3 на а.с.141-42. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 14.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_7 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 5897 грн. із завдатком в сумі 3500 грн., із повідомленням та ескізом ( том 3 а.с.141-142 на звороті).

Копією квитанції про отримання від потерпілої ОСОБА_7 задатку в сумі 3500 грн. (том 3 а.с.149).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 33
Показами потерпілої ОСОБА_22 , яка в суді пояснила, що проходячи повз перехрестя вул.Пастера та пр.Карла Маркса в м.Дніпропетровську, вона побачила автомобіль, на якому були зразки меблів, зацікавилася, взяла контактні телефони та адресу фірми.Через якийсь час вона зателефонувала по вказаним номерам й до неї додому приїхав раніше невідомий хлопець, як потім дізналася ОСОБА_145 , який запропонував їй послуги з виготовлення та поставки меблів. Вона замовила меблі для кухні та дві шафи, ОСОБА_145 оформив ескіз цього заказу й запросив на наступний день до офісу, щоб укласти договір.

17.03.2014 року вона приїхала до офісу на АДРЕСА_91 , їй показали ескіз меблів, дали договір підписати, в якому був підпис ОСОБА_47 та печатка, підрахували загальну вартість, яка склала 14900 грн. Вона одразу сплатила завдаток готівкою в сумі 7000 грн., а ще 3500 грн. вона сплатила на наступному тижні. Про отримання грошових коштів в сумі 7000 грн. було вказано в договорі. Строк виготовлення меблів був вказаний 40 днів.

Через місяць вона телефонувала ОСОБА_156 , той сказав, що через три тижні меблі будуть готові, в червні вона знову стала телефонувати та їй повідомили, що ОСОБА_145 невірно провів заміри. Після чого, до неї додому прийшов інший замірщик, все зробив, однак меблі все одно їй не були доставлені.

Просила стягнути з ОСОБА_47 суму завданих матеріальних збитків в сумі 10 500 грн.

Вказала на технічну помилку, допущено в обвинувальному акті в частині місця, де ОСОБА_145 оформлював ескіз й робив заміри. Так, вказане місце її реєстрації замість місця мешкання, де фактично все відбувалось - АДРЕСА_92 .

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_22 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, повідомлення та ескіз, що маються в томі 1 на а.с.132-138. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовленням отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами
Копією договору від 17.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_22 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 14900 грн. із задатком в сумі 7500 грн., додатковою оплатою 3000 грн. із повідомленням та ескізами ( том 1 а.с.132-138).

Копією листа ОСОБА_47 на ім`я потерпілої ОСОБА_22 щодо підстав затримки виготовлення меблів ( том 1 а.с.138).

Протоколом пред`явлення для впізнання від 22.01.2015 року, під час якого потерпіла ОСОБА_22 серед пред`явлених осіб , впізнала особу під фото №2, яка представилася працівником ФОП « ОСОБА_135 » ( том 1 а.с.142).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

По 34 епізоду
Показами свідка ОСОБА_133 , який пояснив, що можливо і був на замірах меблів у потерпілої ОСОБА_115 за адресою: АДРЕСА_93 , але обставин укладення договору, вже не пам`ятає.
А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 19.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_115 та ФОП ОСОБА_52 на суму 3410 грн. із завдатком 2000 грн. ( том 3 а.с.188).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 35
Показами потерпілої ОСОБА_17 , яка в суді пояснила, що в березні 2014 року вона йшла по вул.Героїв Сталінграду в м.Дніпропетровську, їй дали візитку по виготовленню меблів, й особи, які роздавали листівки, занотували її номер телефону. Однак, вона відмовилася від їх послуг і вирішила замовити шафу-купе у тих людей, в котрих весь час замовляла. Після чого до неї прийшов чоловік по імені ОСОБА_145 , якому вона зробила замовлення шафи-купе, він провів заміри, порахував вартість замовлення, що склала 6650 грн. Вона порадилася із чоловіком, й вирішила замовити, але із замовлення убрали одне скло, й тому шафа вийшла дешевше 5682 грн. Через деякий час ОСОБА_145 до неї додому приніс договір із печаткою та підписом, вона передала завдаток в сумі 4350 грн.

В подальшому, замовлену шафу-купе вона так не отримала, грошові кошти їй не повернуті.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_47 розмір завданих матеріальних збитків в сумі 4350 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_94 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, повідомлення та оформив ескіз, що маються в томі 2 на а.с.220-222. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 25.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_17 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 5682 грн. із завдатком в сумі 4350 грн., із повідомленням та ескізом ( том 2 а.с.220-222).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 36
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в суді пояснила, що проходячи на вулиці в м.Дніпропетровську їй дали візитку із виготовлення меблів, вона вирішила зателефонувати та замовити меблі для кухні. 15.01.2014 року ввечері до неї прийшов чоловік, який зробив необхідні заміри, розрахував вартість, яка склала 6644 грн. Вони оформили договір, на якому вже була печатка та підпис ОСОБА_47 , й в якості завдатку передала 2000 грн. Після чого, їй запропонувала оформити кредит на суму, яка залишилася, й вони проїхали до ТРЦ «Караван», де в банку оформили кредитний договір. Їй пообіцяли, що меблі доставлять через 60 днів. Однак, меблі вона так і не отримала, грошові кошти не повернуті. Просить стягнути з ОСОБА_47 6644 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілої ОСОБА_6 він був та робив відповідні заміри для меблів, складав договір, повідомлення та оформив ескіз, що маються в томі 2 на а.с.141-142. Вказав, що обставин укладання цього договору вже не пам`ятає, однак по всім його замовлення отриману предоплату за виготовлення замовлених меблів разом із іншою складеною документацією, віддавав ОСОБА_146 .

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 16.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_6 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 6644 грн. із завдатком в сумі 2000 грн., із повідомленням та ескізом ( том 2 а.с.141-142 ескіз на звороті).

Копією кредитного договору від 16.01.2014 року із додатками ( том 2 а.с.143-145).

Копією довідки щодо погашення ОСОБА_6 кредиту від 16.01.2014 року ( том 2 а.с.146).

Копією листа ОСОБА_47 адресованого потерпілій ОСОБА_6 щодо затримки доставки меблів ( том 2 а.с.147).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 37
Показами потерпілої ОСОБА_118 , яка пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_47 вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала.

14.06.2014 року на ринку «Березинський» хлопець, який представився як ОСОБА_175 , дав їй візитку із виготовлення меблів, й оскільки вона вирішила замовити меблі, то записав її номер телефону.

14.06.2014 року за місцем її мешкання приїхав ОСОБА_52 , вона замовила йому меблі для кухні, він став робити заміри, порахував загальну вартість замовлення, яка склала 4730грн. Вона уклала договір й передала завдаток готівкою в сумі 3300 грн. ОСОБА_52 пообіцяв, що замовлення буде виготовлено через 3 тижні.

Потім вона приїздила до офісу ОСОБА_47 по вул.Світлова із чоловіком, той пообіцяв, що замовлення невдовзі доставлять, однак меблі так і не привезли. Потім вона із сином приходила до ОСОБА_47 , той говорив, що меблі для кухні вже готові, але немає можливості їх привезти. Через деякий час вона знову приїхала до ОСОБА_47 й відмовилася від замовлення, ОСОБА_52 написав розписку про повернення грошових коштів, але так і не віддав їх. В подальшому меблі їй так і не поставлені.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, що можливо і приїздив на заміри меблів за адресою потерпілої ОСОБА_176 . Вказав, що складений ескіз замовлених меблів та договір в томі 3 арк.133-135, складені не ним.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 14.06.2014 року, укладеного між ОСОБА_118 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 4730 грн. із завдатком в сумі 3300 грн., із повідомленням ( том 3 а.с.133-135).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 38
Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в суді вказала, що 04.07.2014 року вона йшла по вулиці й зустріла дівчину, яка роздавала візитки із виготовлення меблів Так як вона давно вирішила придбати меблів для кухні і в неї був із собою готовий ескіз, вона попрохала дівчину підрахувати вартість замовлення, на що дівчина відповіла, що дізнається вартість замовлення. Коли вона прийшла за місцем мешкання, їй зателефонував ОСОБА_177 та повідомив, що вартість меблів для кухні складає 6270 грн. й сказав, що приїде до неї додому та зробить необхідні заміри. По приїзду до неї додому, ОСОБА_52 провів заміри, після чого вони уклали договір, й вона передала йому завдаток в сумі 3000 грн. На наступний день ОСОБА_52 надіслав їй по електронній пошті ескіз виробу для підтвердження. 09.07.2014 року їй зателефонував ОСОБА_52 та повідомив, що необхідно заплатити за фурнітуру 1500 грн., вона з ним зустрілася та передала 1500 грн.

Через деякий час вона телефонувала ОСОБА_77 , той обіцяв, що у вересні меблі будуть виготовлені. Однак, й по теперішній час замовлені меблі вона так і не отримала.

Просила стягнути з обвинуваченого 4500 грн. завданих матеріальних збитків.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, щоб виїздив на заміри меблів за адресою потерпілої ОСОБА_9 . Вказав, що договір в томі 1 а.с.238 складений не ним.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 04.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_9 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 6270 грн. із завдатком в сумі 3000 грн., додатковою сплатою 1500 грн. ( том 1 а.с.238).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 39
Показами потерпілого ОСОБА_40 , який суду пояснив, що 16.07.2014 року проходячи по вулиці, він отримав візитку із виготовлення меблів й вирішив замовити дві шафи купе. В цей же день за місцем його мешкання приїхав чоловік, який провів необхідні заміри, загальна вартість замовлення склала 6550 грн. Укладаючи договір, він передав завдаток в сумі 4500 грн. Чоловік пообіцяв, що замовлення буде готове на протязі 10-ти днів. Однак, в строк меблі йому не були доставлелі, він приїздив в офіс ОСОБА_47 по АДРЕСА_95 , спілкувався з ОСОБА_63 , однак меблі йому так і не доставили.

Просить стягнути з обвинуваченого розмір завданих матеріальних збитків в сумі 4500 грн.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що дійсно, у потерпілого ОСОБА_40 він був та робив відповідні заміри для меблів. Договір в томі 2 на а.с.185-186 не його.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 16.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_178 та ПП «Герасимов» на виготовлення та поставку меблів на суму 6550 грн. із завдатком в сумі 4500 грн., із повідомленням ( том 2 а.с.185-186).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 40
Показами потерпілого ОСОБА_25 , який у суді пояснив, що 20.07.2014 року в районі житловий масив Комунар в м.Дніпропетровську, отримав візитку із контактними даними осіб по виготовленню меблів, які взяли в нього номер телефону. 22.07.2014 року після дзвінка до нього за місцем мешкання приїхав замірщик ОСОБА_179 , провів необхідні заміри для виготовлення шафи-купе, оформив договір з ним, підпис в договорі був ОСОБА_62 . Загальна сума замовлення склала 4712 грн., й завдаток в сумі 3300 грн. він передав замірщику. Строк виконання замовлення складав 60 днів. В подальшому меблі йому так і не поставили, грошові кошти не повернули.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, чи виїжджав на заміри меблів до потерпілого ОСОБА_25 . Складений договір в томі 2 а.с.169 не його.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 22.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_25 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 4712 грн. із задатком в сумі 3300 грн.( том 2 а.с.169).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 41
Показами потерпілого ОСОБА_15 , яка в суді пояснила, що 30.07.2014 року вона йшла додому й отримала візитку із виготовлення меблів. Коли прийшла додому, вона запропонувала чоловікові замовити "стінку" з меблевих шаф в спальню кімнату. В цей же день вона зателефонувала за вказаними у візитці телефонами й додому в кв. АДРЕСА_96 приїхав чоловік ОСОБА_179 , якому вона розповіла про своє замовлення й той зробив необхідні заміри. Загальна вартість замовлення склала 7076 грн. Після чого, її чоловік - ОСОБА_180 підписав договір, й вона передала ОСОБА_181 завдаток в сумі 3900 грн. В подальшому, меблі їй так не виготовили, грошові кошти не повернули.

Просила суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_47 розмір завданих матеріальних збитків в сумі 3900 грн.

Вказала на допущену в зміненому обвинувальному акті технічну помилку в номері квартири, який помилково зазанчений як 102 замість вірного №92.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що за адресою потерпілої ОСОБА_182 він проводив заміри для виготовлення меблів, але наявний в томі 3 а.с.87 договір з ОСОБА_180 він не складав.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 30.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_180 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 7076 грн. із задатком в сумі 3900 грн.( том 3 а.с.87).

Копією розписки ОСОБА_47 про повернення потерпілому 3900 грн. ( том 3 а.с.88).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передполата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 42
Показами потерпілої ОСОБА_21 , яка в суді пояснила, що 06.08.2014 року на вулиці вона отримала листівку із контактними даними осіб, які займаються виготовленям меблів й залишила свій номер. На наступний день до неї за місцем мешкання приїхали ОСОБА_52 та ОСОБА_183 , вона замовила меблі для кухні, вони провели необхідні заміри, загальна вартість замовлення склала 12750 грн. Вона підписала договір й передала завдаток від цієї суми 8925 грн. Потім вона зателефонувала ОСОБА_77 й попрохала поміняти колір, й в жовтні 2014 року ОСОБА_52 зробив нові заміри й сказав, що оскільки матеріали стали дорожче, необхідні ще гроші, й вона передала ОСОБА_77 1350 грн. Строк замовлення складав 60 днів. Через 60 днів її замовлення так і не доставили, вона стала приходити до офісу ОСОБА_77 по вул.Короленка, але там нікого не було. Потім вона зустріла ОСОБА_183 , той сказав, що замовлення виконується.

До цього часу меблі за її замовлення не виготовлені та не доставлені.

Просила стягнути з обвинуваченого 10 276 грн. завданих матеріальних збитків.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що не пам`ятає, чи виїжджав на заміри меблів до потерпілої ОСОБА_21 . Складений договір в томі 2 а.с.204 не його.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 07.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_21 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 12750 грн. із завдатком в сумі 10 276 грн.( том 2 а.с.204).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

Епізод 43
Показами потерпілого ОСОБА_14 , який в суді пояснив, що в жовтні 2014 року на вулиці отримав візитку із контактними номерами телефонів фірми, яка займається виготовленням меблів. Так як йому був необхідний фасад, він зателефонував за вказаними номерами телефонів й 22.10.2014 року до нього за місцем мекання прийшли представники цієї фірми по імені ОСОБА_184 та ОСОБА_144 , які провели заміри, він підписав з ними договір, загальна вартість замовлення склала 4800 грн., він же одразу оплатив завдаток 2400 грн. В подальшому, фасад йому не поставили, грошові кошти не повернули.

Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки під час перебування справи в суді, йому було відшкодовано завдано шкоду.

Показами свідка ОСОБА_133 , який у суді пояснив, що виїжджав на заміри меблів до потерпілого ОСОБА_14 . Складений договір в томі 2 а.с.3-6 не його.

А також дослідженими письмовими доказами:
Копією договору від 22.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_14 та ПП « ОСОБА_135 » на виготовлення та поставку меблів на суму 4800 грн. із завдатком в сумі 2400 грн.( том 2 а.с.3-6).

Довідкою Токмацької об"єднаної ДПІ Запорізької області про те, що ФОП ОСОБА_63 за період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходу не задекларовано. ( том 2 а.с.56)

Довідкою директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" про те, що 01.04.2014 року на фабрику звернувся ОСОБА_52 з замовленням, але оскільки передоплата ним не проводилась, товар на його адресу не направлявся ( том 2 а.с.58)

При цьому, згідно обвинувального акту щодо потерпілої ОСОБА_23 ( епізод 4) місцем складання договору і подій що відбулись, було місце мешкання потерпілої і зазначено як АДРЕСА_6 ( раніше АДРЕСА_6 ). Втім, під час судового розгляду судом встановлено, що місцем складання договору є - АДРЕСА_6 ( колишня АДРЕСА_6 ). Дана обставина підтверджена не тільки показами потерпілої, а й копією договору, що є в матеріалах справи ( том 3 а.с.54), а також копією паспорта потерпілої ОСОБА_23 ( том 3 а.с.49).
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне уточнити дану обставину по цьому епізоду і вказати місце як АДРЕСА_5 ).
Також, згідно обвинувального акту щодо потерпілої ОСОБА_38 (епізод 7) зазначено, що потерпіла, окрім переданих нею 1000 гривень та оформленного кредитного договору на 4000 гривень, передала ОСОБА_58 1200 гривень, а оскільки зобов"язання виконані не були, то потерпілій завдано шкоди на 6200 гривень. Однак, під час допиту потерпіла вказувала, що загальна сума за договором по виготовленню та поставку їй меблів становить 7204 гривні. На виконання даного договору вона спочатку передала 1000 гривень, а потім 1204 гривні, внаслідок чого завдані їй збитки складають 6204 гривні. Дана обставина повністю знайшла своє підтвердження наявним в матеріалах кримінального провадження копією договора, в якому вказано, що потерпілою 06.07.2013 року остаточно передано 2204 гривні, а потім оформлено й кредитний договір на 4000 гривні ( том 2 а.с. 193-194, а.с.195-197), в зв"язку з чим їй загалом й завдано шкоди на 6204 гривні.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне уточнити дану обставину по цьому епізоду.

Також, згідно обвинувального акту щодо потерпілого ОСОБА_5 ( епізод 10) місцем складання договору і подій що відбулись, була АДРЕСА_8 . Втім, під час судового розгляду судом встановлено, що місцем складання договору є - АДРЕСА_8 . Дана обставина підтверджена не тільки показами потерпілого, а й копією договору, що є в матеріалах справи ( том 2 а.с.240).
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне уточнити дану обставину по цьому епізоду і вказати місце як АДРЕСА_8 .
Крім того, згідно обвинувального акту щодо потерпілого ОСОБА_41 ( епізод 19) місцем складання договору і подій що відбулись, було місце мешкання потерпілого і зазначено як АДРЕСА_97 ( колишня Набережна ім.В.І.Леніна) Втім, під час судового розгляду судом встановлено, що місцем складання договору є - АДРЕСА_20 . Дана обставина підтверджена не тільки показами потерпілого, а й копією договору, що є в матеріалах справи ( том 2 а.с.12-13).
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне уточнити дану обставину по цьому епізоду і вказати місце як АДРЕСА_20 .
Також щодо потерпілої ОСОБА_18 ( епізод 21) місцем складання договору в обвинувальному акті зазначено місце мешкання потерпілої як АДРЕСА_98 . Однак, під час судового розгляду судом встановлено, що місцем складання договору є - АДРЕСА_22 . Дана обставина підтверджена не тільки показами потерпілої, а й копією договору, що є в матеріалах справи ( том 3 а.с.31).
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне уточнити дану обставину по цьому епізоду і вказати місце якАДРЕСА_22 .
Згідно обвинувального акту щодо потерпілої ОСОБА_22 ( епізод 33) зазанчено, що ОСОБА_58 перебуваючи за місцем мешкання потерілої по АДРЕСА_99 , запропонував послуги з виготовлення та поставки меблів, накресливши їх ескіз. Втім, під час судового розгляду судом встановлено, що дані події відбулись за фактичним мешканням потерпілої - АДРЕСА_100 , а не за місцем її реєстрації. Дана обставина підтверджена не тільки показами потерпілої, а й копією договору, що є в матеріалах справи ( том 1 а.с.132-133).
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне уточнити дану обставину по цьому епізоду і вказати місце, де було запропоновано послуги з виготовлення та поставки меблів, оформлення ескізу як АДРЕСА_36 .
Також, вважати технічними помилками в обвинувальному акті та уточнити номера квартир в епізодах з потерпілою ОСОБА_16 ( епізод 5) та вказати номер квартири АДРЕСА_101 , що підтверджено копією договору ( том 1а.с.54) та копією паспорту потерпілої ( том 1 а.с.52-53) та в епізоді з потерпілою ОСОБА_15 (епізод 41) квартира АДРЕСА_102 замість 102, оскілька ця обставина також знайшла своє підтвердження копією договору ( том 3 а.с.87).
Крім того, згідно обвинувального акту по епізоду з потерпілою ОСОБА_152 ( №9) помилково міститься прізвище ОСОБА_23 , як особі якій по даному епізодові спричинено шкоду, що є техничною опечаткою, яку необхідно виключити.
По епізоду з потерпілою ОСОБА_24 ( №1) визнати технічною опечаткою невірне зазначення її по батькові - ОСОБА_185 замість вірного ОСОБА_186 , виключити з епізоду зазначення прізвища ОСОБА_128 та вважати технічною помилкою в зазначенні назви банку у вказаному епізоді «Акцент-Банк» замість вірного АТ "ОТП Банк", з яким ОСОБА_24 оформила договір про надання споживчого кредиту, що підтверджується копіями саме цих договорів ( том 3 а.с. 235 -236, 237, а.с.238), копією паспорту потерпілої ( том 3 а.с.234).

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що дані уточнення й виправлення технічних помилок та опечаток не виходять за межі висунутого ОСОБА_77 обвинувачення, а тому не є порушенням його прав, оскільки усунення вищенаведених обставин відповідає нормам чинного законадаства, а тому з метою ухвалення справедливого судового рішення підлягають уточненню.
Заяву потерпілої ОСОБА_29 ( епізод 8), щодо уточнення висунутого обвинувачення в частині спричинених їй збитків в розмірі саме 10 532 гривні, а не 9 532 гривні, то суд не може прийняти до уваги дану заяву, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження- 17 липня 2013 року з нею був оформлений договір на загальну суму 9532 гривні, завдаток склав 1000 гривень ( том 2 а.с. 130), й на 8532 грн. укладений кредитний договір із ПАТ «Акцент-Банк» ( том 3 а.с.134).
Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_47 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_52 по суті висунутого обвинувачення надав наступні покази :
по 1 епізоду. У скоєні даного епізоду кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 24.02.2013 року він та ОСОБА_24 уклали договір в банку на вул.Горького,3 в м.Дніпропетровську. Замовлення ОСОБА_24 з приводу виготовлення меблів виконувалося й було доставлено потерпілій в ящиках, однак та відмовилася від зборки меблів. Її відмова ніяким чином не оформлювалася. В решті решт вони забрали коробки із меблями.

Вказав, що грошові кошти за замовлення він отримав в повному обсязі, меблі замовляли в «Альфа-мебель». Вже не пам`ятає, коли саме отримав меблі, десь через 2 місяців після замовлення. В подальшому кухню продав частково.

Грошові кошти потерпілій буде повертати. Цивільний позов не визнав.

По 2 епізоду, який провину у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 19.05.2013 року він приїхав додому до ОСОБА_35 , де зробив заміри кухні та прихожої. Після склали два договори на поставку меблів від його імені з ОСОБА_35 й також вдома склали кредитний договір. По даному замовленню він отримав кредитні грошові кошти в сумі 5900 грн. В подальшому кухня була зроблена, прихожа не до кінця, оскільки не вистачало грошей на фурнітуру.

По 3 епізоду провину у скоєнні даного злочину не визнав та пояснив, що 05 червня 2013 року за адресою потерпілої ОСОБА_8 виїхали ОСОБА_160 , ОСОБА_187 та ОСОБА_145 й здійснювали заміри на встановлення шафи-купе, оформили договори на поставку меблів та кредитний договір. Він же контролював строки виготовлення замовлення. В подальшому, він отримав грошові кошти в банку.

Меблі прийшли із запізненням, й коли вони доставили шафу-купе потерпілій, остання сказала, що меблі їй не потрібні, був складений акт через відсутність доступу до приміщення. По цей час замовленні потерпілою меблі знаходяться на складі по АДРЕСА_8 .

Вказав, що чоловік потерпілої їх знову викликав та прохав зробити заміри, приїжджав ОСОБА_145 та робив ці заміри.

В подальшому, провину по даному епізоду визнав, однак вказав, що підтримує свої покази по даному епізоду , які давав під час розгляду справи.

По 4 епізоду провину у скоєнні даного злочину не визнав, й пояснив, що за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_23 приїздив ОСОБА_141 , який зробив заміри, складав договір, грошові кошти отримав, однак заказ був зроблений не до кінця. Він не мав умислу на не виготовлення даного замовлення, він збирався виготовити цю шафу, однак по незалежних причинах, даний заказ не виконаний.

Вказав, що грошові кошти були перераховані на ФОП « ОСОБА_188 », від нього він отримав кошти готівкою. Після чого направив їх на фабрику « ОСОБА_189 », однак не проконтролював виготовлення меблів.

В подальшому, провину по даному епізоду визнав, однак вказав, що підтримує свої покази по даному епізоду , які давав під час розгляду справи.

Позовну заяву потерпілої визнав в сумі 5200 грн.

По 5 епізоду провину у скоєнні даного злочину не визнав та пояснив, що меблі на замовленням потерпілої ОСОБА_16 були виготовлені в строк, їх привозили потерпілій, однак та відмовилася їх приймати, сказала, що вони їй не потрібні. Письмової відмови від даної потерпілої, у нього немає.

Також вказав, що потерпіла ОСОБА_16 через тиждень після оформлення замовлення приходила до офісу й просила розірвати договір, так як її, на її думку, загіпнотизували, однак він його не розірвав, оскільки її замовлення було вже на стадії виготовлення. Вже не пам`ятає, з якою саме фірмою на той час у нього був укладений договір.

На цей час меблі за замовленням потерпілої ОСОБА_16 знаходиться на АДРЕСА_95 у зібраному вигляді. Отримані грошові кошти від віддав на виробництво.

По 6 епізоду провину в даному епізоді визнав частково. Вказав, що потерпілій ОСОБА_31 була виготовлена на її замовлення кухня, однак її фасад був не дороблений. З цього приводу ОСОБА_31 неодноразово до нього зверталася, але її замовлення так і не виконано.

В подальшому, під час судового розгляду, свою провину по даному епізоду не визнав, підтримав свої покази, вказав, що мав намір виконати дане замовлення, умислу на шахрайство в нього не було, але оскільки були затримки з постачанням, тому дане замовлення на поставку меблів ОСОБА_31 не виконано.

Цивільний позов потерпілої не визнав.

По 7 епізоду провину у скоєнні даного злочину не визнав та вказав, що потерпілій ОСОБА_190 замовлення він збирався виконувати, грошові кошти були перераховані на рахунок фабрики «Соломон», з якою він працював самостійно. Заміри робив ОСОБА_145 й грошові кошти теж привіз останній. Однак, замовлення не виконалося, оскільки ці грошові кошти пішли на інші замовлення та на особисті потреби. Вказав, що договір із потерпілою оформлений ним, замовлення по договору повинно було бути виконано в строк 50-60 днів. Грошові кошти надходили на рахунок, й ними він розраховувався за попередні замовлення. Потерпілій не говорив, що їх грошові кошти йдуть на погашення інших замовлень.

В подальшому, провину по даному епізоду визнав, однак вказав, що підтримує свої покази по даному епізоду , які давав під час розгляду справи.

По 8 епізоду провину у скоєнні даного злочину не визнав й вказав, що потерпіла ОСОБА_29 17.07.2013 року замовляла шафу - купе, й на заміри до неї додому приїздив ОСОБА_141 . Також, вдома у потерпілої був оформлений договір, при його складанні він не був присутній, але він ним підписаний. Грошові кошти від потерпілої перераховувалися на картку, але на чию, не пам`ятає. Не знає, чи бралися у потерпілої грошові кошти при оформленні договору. Замовлення потерпілої ОСОБА_29 не було виконано, грошові кошти частково пішли на фабрику "Соломон", ще частково на лікування його батька. В подальшому телефонувала потерпіла та просила зробити їй кухню. Замовлені меблі потерпілій не поставлені

В подальшому, провину по даному епізоду визнав, однак вказав, що підтримує свої покази по даному епізоду , які давав під час розгляду справи.

Позовну вимоги потерпілої визнав .

По 9 епізоду провину у скоєнні даного злочину не визнав та вказав, що 17.07.2013 року на заміри кухні додому до потерпілої ОСОБА_36 приїздив ОСОБА_141 , робив заміри, оформив договір, потім даний договір було передано йому і він збирався виготовляти цей заказ, й замовив кухню на фабриці « ОСОБА_189 », однак не вистачило грошей на фурнітуру, й меблі не були постановлені. А потім зросла вартість фурнітури. При цьому в договорі про збільшення суми за фурнітуру, не було вказано. Він збирався сам доплатити фабриці, однак замовлення не проконтролював й не знає, де на цей час воно знаходиться.
В подальшому, провину по даному епізоду визнав, однак вказав, що підтримує свої покази по даному епізоду , які давав під час розгляду справи.

По 10 епізоду провину визнав і в суді вказав, що за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 по АДРЕСА_103 , він сам приїжджав та проводив заміри кухні. Підрахувавши вартість виготовленої продукції, він запропонував ОСОБА_5 на наступний день під`їхати до офісу по вул.Короленко для укладення договору. 08.08.2013 року до офісу прибув ОСОБА_5 із дружиною, був оформлений договір на поставку та виготовлення меблів, в якому вказаний розмір отриманих ним грошових коштів, а також укладений кредитний договір із банком.

В подальшому меблі не були постановлені ОСОБА_5 , й потерпілий звертався до суду про стягнення з нього завданого матеріального та морального збитку. Грошові кошти, отримані від ОСОБА_5 , він витратив на інші замовлення. Він говорив ОСОБА_5 , що не має можливості вчасно виготовити меблі, й той казав, що готовий почекати.

По 11 епізоду провину визнає. Так, 21.08.2013 року до нього у офіс по АДРЕСА_8 прийшла потерпіла ОСОБА_30 та замовила конструкцію полиці. З нею в офісі вони порахували вартість замовлення й оформили договір на виготовлення та поставку полиці. Він не пам`ятає, чи оплачувала потерпіла грошові кошти в офісі при складанні договору. Грошові кошти надійшли на рахунок через банк, які він відправив фабриці « ОСОБА_189 ». Бачив потерпілу лише один раз, по телефону з нею не спілкувався. На цей час, частково полиця виготовлена, позов потерпілої визнає.

По 12 епізоду провину не визнав та пояснив, що 24.08.2013 року із потерпілою ОСОБА_10 був укладений договір на виготовлення кухні, який був оформлений за її місцем мешкання. Строк поставки меблів складав 60 днів. Отримані від потерпілої грошові кошти він витратив на виготовлення меблів. Потерпілій привезли кухню без столешниці. Він повернув потерпілій 1700 грн. за столешницю та роботу під час даного судового розгляду.

По 13 епізоду провину визнав частково, й повідомив, що 06.10.2013 року за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_28 приїздив ОСОБА_145 , який проводив заміри. По даному замовленню, фасади знаходяться у потерпілого, від іншої частини меблів потерпілий відмовився. Кухня зберігається на їхньому складі по вул.Короленко, 27.
Але в подальшому, під час судового розгляду, провину не визнав, зазначив, що меблі були частково виготовлені, однак потерпілий сам відмовився від їх установки.

По 14 епізоду провину не визнав й вказав, що до потерпілої ОСОБА_19 додому по АДРЕСА_15 приїздив ОСОБА_75 та здійснював необхідні заміри для меблів. Грошові кошти від потерпілої ОСОБА_145 привіз йому.

Дійсно, до нього приходила потерпіла ОСОБА_19 , проводилась претензійна робота, й в ході судових засідань він повернув їй грошові кошти.

По 15 епізоду провину свою не визнав, вказав, що до потерпілого ОСОБА_13 за місцем мешкання приїздив ОСОБА_141 , було замовлення на шафу. Договір на виготовлення меблів оформлявся між ним та потерпілим ОСОБА_13 в офісі по АДРЕСА_11 . Потерпілий оплатив 4400 грн. завдатку. Замовлення потерпілого виготовлялося, грошові кошти він відправляв, з якої причини шафа не була виготовлена, він сказати не може.

В подальшому, приблизно у вересні-жовтні 2015 року він повернув потерпілому грошові кошти, в зв"язку з чим і не визнає провини в скоєнні шахрайства.

По 16 епізоду провину не визнав та вказав, що 07.12.2013 року він приїздив додому до потерпілого ОСОБА_34 , робив заміри на замовлення кухні та прихожої. Від потерпілого він отримав предополату 70%, а після ще частину грошей, потерпілий розрахувався з ним повністю. Договір на виготовлення та поставку меблів оформлявся вдома у потерпілого. Меблі потерпілому ОСОБА_81 поставлені повністю, в прихожій щось не вистачало. При установці вдома у потерпілого меблів він присутнім не був, по закінченню встановлення складається акт, однак він не пам`ятає, чи підписаний ким-то цей акт.

По 17 епізоду провину не визнав та вказав, що 10.12.2013 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_83 для замірів та оформлення договору виїжджав ОСОБА_75 , після чого привіз грошові кошти, які він перерахував фабриці «Соломон».

Ним договір не був виконаний, оскільки курс доллара став високий, про що потерпілу він не повідомляв. Фабрика «Соломон» виконала всі обов`язки перед ним. Буде повертати потерпілій грошові кошти.

По 18 епізоду провину визнав та пояснив, що додому до потерпілої ОСОБА_37 на заміри приїздив він, отримані за замовлення грошові кошти потім переслав на рахунок фабрики «Соломон». Роботу цієї фабрики він не контролював. Потерпіла ОСОБА_37 не зверталася до нього з приводу замовлень, й він не дзвонив потерпілій. Він не повідомляв потерпілу, що не зможе виконати її замовлення. Має намір повернути потерпілій грошові кошти.

По 19 епізоду провину у скоєнні даного злочину не визнав й вказав, що до потерпілого ОСОБА_41 19.12.2013 року за місцем мешкання по вул.Ближній виїздив ОСОБА_75 , який проводив заміри та оформляв договір. Отримані від ОСОБА_191 вдома грошові кошти, ОСОБА_145 привіз йому, й він направив їх на виробництво фабриці «Соломон». Саме замовлення відправив електронною поштою. Виконання цього замовлення він не контролював, він не мав таких даних, чи приступили дана фабрика до виконання заказу. Він не контролював кількість договорів, які видані ОСОБА_156 . По даному епізоду меблі не виготовлені та не поставлені потерпілому, причину цьому він сказати не може.

Під час судового розгляду змінив свої покази й вказав, що провину по даному епізоду визнає повністю.

По 20 епізоду провину визнав й вказав, що до потерпілої ОСОБА_20 приїздив працівники фірми, які здійснили заміри, отримали від потерпілої грошові кошти, однак меблі не поставили і гроші потерпілій не повернули.

Позовні вимоги ОСОБА_192 визнав повністю й не заперечував проти стягнення.

По 21 епізоду провину визнав повністю й пояснив, що 09.01.2014 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_18 для виконання замірів виготовлення кухні приїздив ОСОБА_75 . Грошові кошти в сумі 8200 грн. отримані від потерпілої були витрачені на інше замовлення, меблі для потерпілої виготовлені не були. Позов потерпілої про стягнення 8200 грн. визнав, заявлений розмір моральної шкоди визнав частково.

По 22 епізоду провину визнав частково й пояснив, що 18.01.2014 року додому до потерпілої ОСОБА_33 для виконання замірів шафи приїздив ОСОБА_141 , який також оформив з потерпілою договір на виготовлення меблів та їздив з потерпілою до банку для оформлення кредиту. Потім ОСОБА_33 звернулася до банку та їх рахунок було заблоковано. Грошові кошти від ОСОБА_33 він не отримав, замовлення її не було виконано. Заявлений позов потерпілої визнав.

По 23 епізоду провину визнав повністю й вказав, що з потерпілою ОСОБА_11 договір складений не ним, чи повертали йому цей договір, не пам`ятає, акту виконаних робіт по договору з ОСОБА_11 у нього не має. Має намір повернути потерпілій грошові кошти.

По 24 епізоду провину визнав та вказав, що за адресою потерпілої ОСОБА_43 приїздив ОСОБА_141 , який повністю оформлював замовлення, отримані від потерпілої грошові кошти віддав йому, які він перерахував фабриці « ОСОБА_189 » разом з іншими коштами за інші замовлення.

На цей час меблі не виготовлені, гроші потерпілій не повернуті.

По 25 епізоду провину визнав та вказав, що за адресою мешкання потерпілої ОСОБА_169 їздив ОСОБА_116 , який взяв у потерпілої грошові кошти в розмірі 3600 грн. та передав йому. Дані кошти він відправив на завод для виготовлення меблів. Однак, меблі не були виготовлені. Позов потерпілої про стягнення 3600 грн. визнав, заявлений розмір моральної шкоди в сумі 5000 гривень не визнав.

По 26 епізоду провину визнав та вказав, що за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_170 11.02.2014 року приїздив ОСОБА_141 , робив заміри шафи, уклав договір та оформив ескіз, отримав від потерпілої грошові кошти в сумі 341 грн., загальною сума замовлення складала 3535 грн., строк виконання замовлення складав 40-50 робочих днів. Гроші потерпілої не були перераховані, оскільки їх не вистачало для виконання замовлення. Грошові кошти по кредитним договором знаходяться на рахунку, але вони не отримані, оскільки на рахунок накладено арешт. Меблі не були виготовлені, грошові кошти потерпілій не повернуті. З проханням повернути грошові кошти потерпіла зверталася, але він їй відповів, що не може цього зробити, так як накладений арешт. Інші 350 грн. витрачені в ході замірів у потерпілої. Проти цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди заперечував, щодо стягнення матеріальних збитків, то дані позовні вимоги потерпілої визнав повністю.

По 27 епізоду провину не визнав та вказав, що до потерпілого ОСОБА_39 11.02.2014 року додому на заміри приїжджав ОСОБА_141 та в подальшому заключав договір на виготовлення та поставку меблів. Зазначив, що він давав ОСОБА_193 вже підписані ним бланки договорів. Грошові кошти за дане замовлення він отримав й перерахував на рахунок фабрики «Соломон» для виготовлення меблів.

Має намір відшкодувати завдану шкоду. В подальшому, під час розгляду справи, вказав що провину по даному епізоду визнає в повному обсязі.

По 28 епізоду провину визнав повністю та вказав, що 13.02.2014 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_12 приїздив ОСОБА_141 , робив заміри для виготовлення шафи, заключив договір та отримав 2500 грн. задатку від потерпілої. Ці грошові кошти були витрачені на інші потреби, грошей виконати замовлення потерпілої не було. Має намір відшкодувати потерпілій завдані матеріальні збитки.

По 29 епізоду провину не визнав та пояснив, що у потерпілої ОСОБА_106 предоплату за меблі брав ОСОБА_116 , однак замовлення не виконано, грошові кошти потерпілій повернуті в ході розгляду справи.

По 30 епізоду провину визнав повністю та вказав, що готовий повернути потерпілому ОСОБА_111 грошові кошти, однак нічого не пам`ятає про дане замовлення. Однак, в подальшому заявив , що провину по даному епізоду не визнає.

По 31 епізоду провину визнав повністю та пояснив, що 28.02.2014 року він працював в приміщенні по АДРЕСА_104 . Він займався меблями, на підприємстві не було офіційно оформлених працівників, з ним працював також представник банку. Замірщиком був ОСОБА_116 , прізвища рекламщика не пам`ятає, складанням меблів займалися ОСОБА_194 та ОСОБА_195 й інші. Виготовлені юристами договори, він копіював та віддавав замірщикам. Згідно цього договору, він повинен був виготовити меблі за предоплатою, яка визначалася від загальною вартості замовлення. Цю предоплату йому віддавав замірщик, який отримував її від потерпілих. Цехів для виготовлення меблів він не мав, цим займалася інша людина, але договору з ними в нього заключено не було.

28.02.2014 року надійшов дзвінок про виклик за адресою потерпілого ОСОБА_27 для виконання замірів, куди поїхав ОСОБА_145 або ОСОБА_175 . Замірщику він дав бланк договору, й він заключав договір з ОСОБА_27 . Загальна вартість замовлення склала 6174 грн., ОСОБА_27 був наданий завдаток в сумі 5000 грн. Ці грошові кошти він витратив на інші замовлення.

Меблі потерпілому ОСОБА_27 він не виготовив. Цивільний позов потерпілого визнав повністю.

По 32 епізоду провину визнав та вказав, що 14.03.2014 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 для замірів та оформленн договору приїздив замірщик. Отриманий від потерпілої завдаток в сумі 3500 грн. замірщик передав йому, які він витратив на інші замовлення, які були раніше.

Меблі потерпілій не поставлені, грошові кошти потерпілій має намір повернути.

Вказав, що не говорив потерпілій, що в нього немає цехів для виготовлення меблів, й не казав, що грошей в нього немає.

Цивільний позов потерпілої визнав повністю.

По 33 епізоду провину не визнав, так як мав намір виконати замовлення потерпілої ОСОБА_22 . За адресою потерпілої ОСОБА_22 приїздив ОСОБА_141 . Отримані від потерпілої грошові кошти витратив на інші замовлення, про що потерпілій не повідомляв. В подальшому, під час судового розгляду провину по даному епізоду визнав. Позовну заяву потерпілої визнав повністю.

По 34 епізоду провину не визнав й пояснив про те, що у потерпілої ОСОБА_115 робив заміри меблів ОСОБА_58 , який і отримав завдаток та склав договір. В подальшому меблі на замовлення ОСОБА_115 не були поставлені, грошові кошти ОСОБА_115 повернуті вже під час судового розгляду.

По 35 епізоду провину не визнав й вказав, що по даному замовленню потерпілої ОСОБА_17 він отримав грошові кошти в сумі 4350 грн., однак меблі не були поставлені, так як ці грошові кошти пішли на інші замовлення. Однак, виготовляти замовлення потерпілої він збирався. В подальшому, під час судового розгляду, провину по даному епізоду визнав. Цивільний позов потерпілої визнав.

По 36 епізоду провину не визнав та вказав, що за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 приїздили робити заміри для виготовлення меблів, отримані від потерпілої грошові кошти він витратив на лікування батька та інші замовлення, меблі для потерпілої не виготовив. Не говорив потерпілій, що меблі виготовлені не будуть, гадав, що виконає замовлення.

Вказав, що розумів, що грошей для виготовлення замовлення потерпілої в нього не було, та що отримані від потерпілої грошові кошти він витратить на інше замовлення. В подальшому, під час судового розгляду, провину по даному епізоду визнав.

По 37 епізоду провину визнав та пояснив, що 14.06.2014 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_118 він приїздив сам, зробив заміри кухні та малював ескіз. Потім він уклав із потерпілою договір, отримав від неї завдаток в сумі 3300 грн., загальна вартість замовлення склала 4730 грн. Отримані від потерпілої грошові кошти він витратив на інші замовлення та лікування батька, меблі потерпілій не доставив. Вказав, що частково виконав замовлення потерпілої. Збирається повертати потерпілій грошові кошти.

По 38 епізоду провину визнав повністю та вказав, що 04.07.2014 року він приїздив за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_9 , й робив заміри меблів для кухні, малював ескіз. Загальна вартість замовлення склала 6270 грн. Він уклав із ОСОБА_9 договір, потерпіла передала йому завдаток в сумі 2500 грн., через деякий час потерпіла передала йому ще 2000 грн. В договорі був вказаний строк виготовлення 50 днів. Однак замовлення потерпілої не виконано повністю. Він має намір повертати потерпілій грошові кошти, цивільний позов визнав.

По 39 епізоду провину не визнав та вказав, що 16.07.2014 року за місцем мешкання для оформлення замовлення та проведення замірів приїздив замірщик ОСОБА_145 . Після чого, за місцем мешкання потерпілого, ОСОБА_145 уклав із потерпілим ОСОБА_178 договір,в якому був його підпис, й отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 4500 грн., які він відправив для виготовлення меблів на фабрику «Соломон». В подальшому, він меблі потерплому не доставив. Надалі в процесі судового розгляду, провину по даному епізоду визнав.

Позов потерпілого визнав повністю.

По 40 епізоду провину не визнав та пояснив, що за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_25 приїздив замірщик ОСОБА_196 , який проводив заміри шафи-купе, підписав у потерпілого договір, який був уже підписаний ним, й отримав завдаток в сумі 4000 грн. Ці грошові кошти він перерахував на рахунок фабрики «Соломон» для виготовлення замовлення. Однак, меблі не були виготовлені фабрикою. Умислу на невиконання замовлення в нього не було. В подальшому, під час судового розгляду, провину по даному епізоду визнав.

По 41 епізоду провину визнав та вказав, що не мав умислу на не виготовлення меблів для потерпілої ОСОБА_180

30.07.2014 року за місцем мешкання ОСОБА_180 для проведення замірів та підписання договору приїздив замірщик, а отриманий завдаток від потерпілої, віддав йому. Замовлення потерпілої не було виконано в строк 50-60 днів, грошові кошти потерпілої витратив на особисті потреби й на інші замовлення. Має намір повністю повернути потерпілій грошові кошти.

Цивільний позов потерпілої визнав повністю.

По 42 епізоду провину визнав та пояснив, що 07.10.2014 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_21 він приїздив на заміри меблів для кухні, й вдома в потерпілої підписав договір. Отримав від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 10 276 грн., які потім перерахував на фабрику «Соломон». Однак меблі потерпілій не доставлені, хоча замовлення потерпілої майже виконане.

Позов потерпілої визнав, має намір повертати грошові кошти.

По 43 епізоду провину не визнав, так як мав намір виготовити замовлення.

22.10.2014 року за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_14 для здійснення замірів та підписання договору приїздив він. Він все обміряв, підписав у потерпілого ОСОБА_14 договір, отримав завдаток в сумі 2400 грн. від загальної суми замовлення 4800грн. Це замовлення він направив фабриці «Соломон» поштою. Однак, ці грошові кошти він витратив на інші замовлення та лікування батька. Потерпілому про те, що його гроші будуть направлені на інші замовлення, не говорив, інакше б потерпілий не оформив би замовлення.

Під час судового розгляду справи, він відшкодував потерпілому завдані збитки.

Дані покази обвинуваченого судом не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження і спростовуються дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, з наступних підстав.
Так, позиція обвинуваченого ОСОБА_47 та захисника про наявність в його діях цивільно- правових правовідносин не знайшла свого підтвердження.

Згідно діючого законодавства особливістю шахрайства вважається те, що потерпілий (це власник або особа, якій ввірене чи під охороною якої перебуває майно) і воля якої сфальсифікована обманом чи зловживанням довірою, бере безпосередню участь у передачі майна чи права на нього. Для кваліфікації скоєного як шахрайства не має значення рівень витонченості обману, ступінь обачності або, навпаки, легковажності потерпілого. Важливо лише, щоб у конкретній ситуації потерпілий не усвідомлював факту застосування щодо нього обману (зловживання довірою), щоб обманні дії винного були ефективними в аспекті успішного заволодіння чужим майном (правом на нього). Обов`язковою ознакою шахрайства визнається добровільність передачі майна чи права на нього.

Втім, обман в будь-якій формі для отримання грошової інвестиції може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому випадку, якщо у справі буде встановлено, що таке злочинне заволодіння грошовими коштами скоєно з метою звернення їх у власність винного чи інших осіб, а отже цей злочин відбувається лише з прямим умислом з корисливою метою.

Так, якщо одна сторона господарських відносин, приймаючи на себе зобов`язання, не зацікавлена шукати жодної можливості виконати взяте зобов`язання тривалий час і не має жодного бажання виконувати зобов`язання, попередньо отримавши майно від контрагента, який, у свою чергу, втрачає право власності на передане майно, дана ситуація свідчить про наявність складу злочину за ст. 190 КК України.

При цьому, законодавець вказав, що відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, треба виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство якщо встановлено те, що особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати. При цьому, коли особа укладає той чи інший цивільно-правовий договір лише для того, щоб приховати справжній характер своїх дій, спрямованих на незаконне безоплатне заволодіння чужим майном і як наслідок, має місце обман у намірах обман щодо тих цілей, на які планується використати майно, отримане на підставі цивільно-правового договору.

Тобто, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, свідчить саме про злочин за статтею 190 КК, а не про цивільно - правові відносини.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_52 будучи підприємцем, в період часу з 24 лютого 2013 року по 22 квітня 2014 року саме з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом виготовлення меблів, не маючи наміру виконувати договірні зобов`язання, вирішив заволодівати грошовими коштами громадян.

Саме з цією метою, ОСОБА_52 підшукував осіб, яким не доводив до відома про свої злочинні наміри й під приводом виготовлення та поставки меблів, за допомогою розповсюдження реклами підшукував осіб та спонукав до укладання розробленого ним проекту договору з обов`язковим внесенням попередньої оплати, переконавши їх у вигідності умов договору. Отримані ж грошові кошти на виготовлення або придбання меблів не використовував, договірні зобов`язання не виконував, а з корисливих мотивів розпоряджався ними на свій власний розсуд та уникав зустрічей з потерпілими під різноманітними приводами. При цьому, намагаючись притупити пильність потерпілих, як сам особисто, так і за допомогою інших осіб, давав обіцянки щодо виконання заказу на виготовлення меблів, розсилав листи, де зазначав про неможливість в строк виповнити замовлення через відсутність фурнітури або затримки виготовлення заказу меблевою фабрикою й таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_5 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_34 , ОСОБА_197 , ОСОБА_37 , ОСОБА_41 , ОСОБА_20 ОСОБА_18 , ОСОБА_33 , ОСОБА_11 , ОСОБА_43 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_39 , ОСОБА_12 ОСОБА_106 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_115 , ОСОБА_17 , ОСОБА_198 , ОСОБА_118 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_199 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 .

Так, згідно інформації Токмацької об"єднаної державної податкової інспекції Запорізької області ДПС Михайлівське відділення № 884/10/17 від 08.04.2015 року ( том 2 а.с.56), обвинувачений ОСОБА_52 фактично розпочав свою діяльність з 01.07.2012 року. Відповідно поданої звітності за період з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року валовий дохід склав 706, 0 тис. гривень. За період з 01.01.2013 року по 31.09.2013 року податкова звітність не подавалась. У зв"язку з заборгованістю на 01.09.2013 рік в сумі 1564 гривень, Токмацьким ОДПІ анульовано свідоцтво платника єдиного податку. За період з 01.10.2013 року по 21.04.2015 року доходи не були задекларовані.

Тобто, зазначена інформація свідчить про те, що обвинувачений свої доходи не декларував, а подальші його дії свідчать лише про те, що він діяв лише в особистих інтересах, й лише з корисним мотивом.

Також, згідно довідки АДП ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_52 зареєстрованим або знятим з реєстрації по Дніпропетровській області не значиться ( том1 а.с.95), транспортні засоби за ним станом на 08.12.2014 року не зареєстровані ( том 1 а.с. 117-118)

В період часу з 24.02.2013 року по 22.10.2014 року ОСОБА_52 постійно змінював своє місцезнаходження в м.Дніпро, ніде тривалий час не зупиняючись. Так, у зазначений період він змінив своє перебування з АДРЕСА_105 , потім на АДРЕСА_106 , потім знов на АДРЕСА_11 , а потім знов на АДРЕСА_106 , після чого на АДРЕСА_8 , щоб тим самим "замаскувати" своє місцезнаходження з метою уникнення зустрічей з потерпілими, які протягом всього цього часу намагались повернути свої кошти, якими незаконно заволодів ОСОБА_87 .

Суд вважає, що саме з метою прикриття своєї злочинної діяльності, ОСОБА_135 використовував інших громадян, яким не доводив до відома щодо своїх злочинних намірів, з якими не оформлював трудових відносин, а заробітну плату сплачував одноразово, щотижнево в процентному відношенні від оформленого замовлення.

Будь -яка документація, в тому числі технічна, облікова, податкова, робота з постачальниками, ОСОБА_63 , як ПП щодо виготовлення та доставки меблів, не здійснювалась. Під час судового розгляду встановлено, що для оформлення договорів, використовувались бланки, які вже мали підпис та печатку ПП ОСОБА_135 . Всі отримані від замовників кошти передавались особисто обвинуваченому ОСОБА_76 . Бухгалтерська документація, щодо отримання даних коштів, витрат, рух, обвинуваченим також не здійснювалось. Дану обставину не заперечував й сам обвинувачений, а також підтвердили допитані як свідки ОСОБА_200 , ОСОБА_60 .

Також, обвинувачений ОСОБА_52 не мав виробничих, торгових та складських приміщень, транспорту, що також підтверджує відсутність намірів у обвинуваченого виконувати замовлення потерпілих.

Дані обставини не заперечував під час допиту у суді й сам обвинувачений ОСОБА_52 та вказував, що з людьми, яких винаймав на роботу у трудових відносинах не був, трудові договори з ними не оформлював.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_52 , схиляючи потерпілих до оформлення кредитних договорів, не зазначав рахунок саме ПП ОСОБА_135 , а вказував рахунки інших підприємців - ОСОБА_201 , ОСОБА_147 , ОСОБА_202 , ОСОБА_126 . Ці обставини не заперечував і сам обвинувачений, при цьому вказав, що дані особи грошові кошти, знімали та передавали йому особисто.

Під час судового розгляду учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні дані змісту квитанцій до приходних касових ордерів, договорів індивідуального замовлення з відповідними повідомленнями та додатками, ескізів замовлених меблів, рекламних візитівок, договорів споживчого кредиту, що в своїй сукупності підтверджують метод шахрайського обману ОСОБА_63 , який, в такий спосіб, перед потерпілими, створюючи враження про свою належність до підприємницької діяльності по виготовленню та доставці меблів, мав на меті отримати гроші без поставки товару, або гіршої якості.

При цьому, долучені копії документів про надання АТ "ОТП Банк" та ПАТ "Акцент-Банк" споживчого кредиту для оплати ціни товару шляхом безготівкового грошового переказу на відкритий рахунок, що не належав обвинуваченому, з урахуванням оформлених потерпілими договорів на замовлення та доставку меблів також прямо вказують на протиправні дії обвинуваченого, які привели до помилки потерпілих щодо вигідності передачі обвинуваченому ОСОБА_77 грошових коштів і є причиною добровільної передачі йому цих грошей та підтверджують саме наявність прямого умислу у ОСОБА_47 на заволодіння майном потерпілих саме шляхом обману.
В матеріалах справи містяться листи ОСОБА_47 адресовані потерпілим з обіцянкою повернути кошти адресовані потерпілим ОСОБА_203 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_198 , ОСОБА_103 , ОСОБА_12 , ОСОБА_204 , ОСОБА_96 , ОСОБА_27 , ОСОБА_99 про начебто причину прострочення у виконанні замовлення внаслідок перебоїв з доставкою меблів, закуплених з-за кордону, чи нібито самовільне списання банком коштів з рахунку, що зірвало закупівлю таких матеріалів, що також підтверджує використаний спосіб обвинуваченого введення в оману потерпілих й підтримання віри цих громадян у вигідності раніше оформленого замовлення на виготовлення та доставку меблів. (т. 1 а.с.20,74,138, т.2 а.с.147,233, т.3 а.с.116,154,180,197,227).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_59 про те, що частину грошових коштів потерпілих він начебто направляв на меблеву фабрику "Соломон" для виготовлення меблів, судом не приймаються.

Так, згідно інформації директора ТОВ "Фабрика меблів "Соломон" від 20.04.2015 року про те, що 01.04.2014 року на фабрику з замовленням звернувся ОСОБА_87 . Однак, оскільки предоплата не надходила, товар на його адресу не направлявся. Він неодноразово звертався, щоб вони йому направили товар, а він на місці розрахується, але ними було відмовлено, після чого дзвінки припинились, зв"язок з ним був загублений Договір не підписували.( том 2 а.с.58) Також, в матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження наявності договірних взаємовідносин з іншими підприємствами, перерахування на їх рахунки грошових коштів з метою виконання даних договорів й замовлень громадян на виготовлення меблів, а тому твердження обвинуваченого ОСОБА_47 є надуманим, таким, що не знайшло свого об"єктивного підтвердження.

Судом встановлено, що підтверджується вищенаведеним, саме обвинувачений ОСОБА_52 всіма своїми діями свідомо сприяв та створював враження у вигідності його пропозиції по виготовленню та доставки меблів, яка привела до того, що потерпілі не сумнівались та були переконані у вигідності оформлення договорів та передачу йому коштів, як у вигляді завдатку, так і шляхом передачі через оформлення кредитного договору. Так, допитані в судовому засіданні потерпілі вказували, що в них не було ніяких сумнівів в достовірності дій обвинуваченого при оформленні замовлення, вони не сумнівались в кваліфікації робітників та самого ОСОБА_47 , запропонована ціна їх також влаштовувала, оскільки була менша ніж у інших замовників, строк доставки, зручність та умови оплати, в т.ч передоплати та сервіз під час укладання кредитних договорів, все це вказувало на вигідність даної операції, а тому оформили договора та добровільно передали кошти.

Доводи обвинуваченого про те, що під час виконання договорів на виготовлення та поставку меблів він використовував кошти попередніх замовників та використовував на інші потреби, судом не приймається, оскільки ОСОБА_77 висунуто обвинувачення в 43 епізодах злочинної діяльності за період з 24.02.2013 року по 22.10.2014 року, при цьому під час судового розгляду обвинувачений не зміг пояснити суду, чому, якщо він діяв в такий спосіб, він не розрахувався з іншими потерпілими. Також, по кожному договору гроші повинні направлятись саме на виконання даного замовлення, що прямо зазначено в договорі, а тому, оскільки ОСОБА_52 достовірно знав про ці умови договору, а використовував їх в інших цілях, в тому числі на власні потреби, це свідчить про наявність в нього умислу саме на заволодіння цими грошовими коштами шахрайським шляхом.

Доводи обвинуваченого про те, що по деяким епізодам маються меблі, тобто замовлення виконано, судом не приймається, оскільки нічим, крім усної заяви , обвинуваченого це не підтверджується. А не визнання своєї провини по епізоду з ОСОБА_10 (12), ОСОБА_13 (15), ОСОБА_109 (30) и ОСОБА_14 (43), ОСОБА_106 (29), ОСОБА_115 (34), оскільки даним потерпілим ним повернуті кошти, не може свідчити про відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, оскільки дані кошти були ним повернуті вже під час перебування справи на судовому розгляді і вказує лише на відшкодування шкоди по даним епізодам, а не на відсутність самих обставин злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_47 , в зв"язку з чим дані доводи судом не приймаються як безпідставні.

Позиція обвинуваченого щодо не визнання своєї провини по епізодах з потерпілими ОСОБА_5 (10), ОСОБА_16 (5), ОСОБА_152 (9), оскільки останні звернулись в порядку цивільного судочинства з позовами щодо стягнення з ОСОБА_47 завданої шкоди, також не можуть свідчити про відсутність складу злочину, оскільки предметами цивільного позову було розірвання договорів, стягнення сум по договору, неустойки, а не оцінка дій, умисел обвинуваченого ОСОБА_47 під час укладання цих договорів.

Доводи обвинуваченого, що по епізоду ОСОБА_32 ( 30) він нічого не пам"ятає, а тому не визнає свою провину, судом не приймається, а свідчить про намір обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, оскільки допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_110 підтвердив факт укладання договору й не виконання замовлення. Про це також свідчать покази ОСОБА_58 , який підтвердив. що саме він укладав договір та взяв передоплату, яку згодом передав ОСОБА_77 , про це свідчить і копія квитанції про отримання від потерпілого ОСОБА_32 завдатку в сумі 500 грн. (том 3 а.с.172).

Доводи обвинуваченого та сторони захисту щодо виконання замовлень по епізодах ОСОБА_16 (5) та ОСОБА_24 (1), а тому відсутності в діях обвинуваченого складу злочину, судом не приймаються, оскільки спростовуються показами потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_16 , які вказали, що меблі в строк їм не були виготовлені та доставлені, умови не виконані, кошти не повернуті. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що ОСОБА_16 відразу протягом п"яти днів після оформлення договору з ОСОБА_63 28.06.2013 року, звернулась з претензією щодо розірвання договору та повернення коштів, але ОСОБА_52 уникав від розмови, коштів не повертав та договір не розривав, в зв"язку з чим вона звернулась з повторною з претензією, яка обвинуваченим не прийнята, гроші не повернуті, а тому вже 30.09.2013 року вона звернулась до міліції, що тим самим свідчить, що обвинувачений мав намір саме заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_16 .

Також, суд вважає безпідставними доводи обвинуваченого та захисту про відсутність в його діях складу злочину по епізодах щодо потерпілих ОСОБА_34 (16), ОСОБА_10 (12), ОСОБА_28 (13), ОСОБА_35 (2), ОСОБА_205 (6), ОСОБА_110 (30). в зв"язку з начеб то виконаними замовленнями, відмовою потерпілих по особистим мотивам від прийому даних замовлень. Однак, дані твердження спростовуються показами потерпілих, які вказали, що меблі їм по договору не поставлені, гроші не повернуті, акти виконаних робіт ними не підписані і вони відсутні. Так, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_206 повідомив, що до цього часу йому не доставлено прихожу, тумбу та вішалку, ОСОБА_35 не доставили кухню, ОСОБА_31 меблі не поставлені, ОСОБА_10 виплачені кошти. ОСОБА_28 вказав, що йому доставлено лише дверцята в кількості 1 шт., при цьому на його претензії щодо розірвання договору, ОСОБА_52 не реагував, в зв"язку з чим він звернувся в міліцію.

Долучені стороною захисту копії документів щодо оформлення договорів на виготовлення та поставку меблів іншим особам, судом не приймаються як доказ невинуватості обвинуваченого ОСОБА_47 , оскільки дані копії стосуються зовсім інших обставин, які не є предметом судового розгляду.

Таким чином, вищенаведені обставини, тотожний спосіб обману та завоювання довіри , відсутність постійної адреси розташування, використання рахунків інших осіб, свідчить про наявність в діях ОСОБА_47 саме шахрайських дії, вчинених ним шляхом обману ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_5 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_34 , ОСОБА_197 , ОСОБА_37 , ОСОБА_41 , ОСОБА_20 ОСОБА_18 , ОСОБА_33 , ОСОБА_11 , ОСОБА_43 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_39 , ОСОБА_12 ОСОБА_106 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_115 , ОСОБА_17 , ОСОБА_198 , ОСОБА_118 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_199 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , а не наявність цивільно-правових відносин з ними.

Доводи потерпілих про те, що до даної справи, крім обвинуваченого ОСОБА_47 , також причетні ОСОБА_58 , ОСОБА_207 , ОСОБА_208 , ОСОБА_209 , ОСОБА_196 , ОСОБА_210 судом не приймаються, оскільки розгляд справи відбувається лише в межах висунутого обвинувачення, а саме щрдо ОСОБА_47 , а не до зазначених осіб.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_47 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях, а його умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману щодо ОСОБА_24 , а також у заволодінні чужим майном шляхом обману, скоєнні повторно щодо ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_5 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_34 , ОСОБА_197 , ОСОБА_37 , ОСОБА_41 , ОСОБА_20 ОСОБА_18 , ОСОБА_33 , ОСОБА_11 , ОСОБА_43 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_39 , ОСОБА_12 ОСОБА_106 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_115 , ОСОБА_17 , ОСОБА_198 , ОСОБА_118 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_199 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , вірно кваліфіковані відповідно за ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_77 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до невеликої та середньої тяжкості, обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарі нарколога та психіатра не знаходиться, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітніх дітей.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить часткове відшкодування шкоди потерпілим.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_211 покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Однак, у справі встановлені підстави для звільнення ОСОБА_47 від призначеного судом покарання на підставі акту про амністію.

Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_52 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності згідно Закону України «Про амністію у 2016 році», на тій підставі, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що надав письмову заяву і просив застосувати до нього положення цього Закону. Також зазначив, що йому зрозумілі наслідки застосування до нього амністії відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».

Захисник адвокат ОСОБА_46 підтримала дану заяву і вважала за можливе застосування даного Закону до обвинуваченого ОСОБА_62 .

Прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» й звільнення від покарання.

Вислухав думку представника потерпілих захисника ОСОБА_44 та потерпілих, що категорично заперечували проти застосування положень даного Закону саме до обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_47 від призначеного покарання з наступних підстав.

Статтею 85 КК України визначено, що на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до вимог п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
У відповідності ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_52 вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день є батьком малолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років, а саме ОСОБА_212 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_213 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_214 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлений батьківських прав.
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_47 , судом не встановлені.
Таким чином, враховуючи, що обвинувачений є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році», те, що на день набрання чинності цим Законом він мав на утриманні неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується, вчинені умисно, але не є тяжкими або особливо тяжкими, враховуючи, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_47 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про амністію в 2016 році", застосування амністії не допускається лише, якщо обвинувачений заперечує проти цього. Надання згоди з боку потерпілих на його застосування, данний Закон не передбачає.
Дане клопотання про застосування положень про амністію було ініційовано під час судового розгляду справи обвинуваченим та його захисником. Обвинувачений ОСОБА_52 просив застосувати положення цього Закону та задовольнити його, а тому позиція потерпілих ОСОБА_118 , ОСОБА_36 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_198 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_28 , ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_31 , які заперечували щодо застосування до ОСОБА_47 норм Закону України "Про амністію в 2016 році" судом при прийнятті даного рішення, не враховується.
Також, судом не приймаються доводи потерпілих, які вважають, що застосування даного Закону можливе лише при наявності зареєстрованого шлюбу обвинуваченого, оскільки норми Закону України "Про амністію в 2016 році" таку умову, як обов"язкову для застосування амністії, не передбачають.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілих по даному кримінальному провадженню, суд приходить до наступних висновків.
Так, статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що укладаючи договори з потерпілими, обвинувачений не мав на меті виконувати договірні зобов`язання, тобто вчинив шахрайство, а тому суд при вирішенні цивільних позовів потерпілих керується нормами цивільного законодавства, що регулюють відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями і не застосовує норми, що підлягають застосуванню при невиконанні або неналежному виконанні зобов`язань, які виникають з дійсних цивільно-правових договорів.

Отже, суд вважає доведеними і приходить до висновку про задоволення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_31 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_33 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 , ОСОБА_37 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_198 та ОСОБА_21 саме у вказаному в позовах розмірі, тобто у розмірі фактичних збитків завданих злочинами, з урахуванням меж пред`явленого обвинувачення та заявлених позовних вимог.

Також на розгляді знаходяться позовні вимоги потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_169 та ОСОБА_170 щодо відшкодування моральної шкоди. Розглядаючи дані вимоги потерпілих, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Під час судового розгляду зазначеного кримінального правопорушення судом встановлено, що внаслідок протиправних вищезазначений дій обвинуваченого, потерпілим ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_96 та ОСОБА_99 завдано моральну шкоду, яка виразилась в їх хвилюванні щодо невиконання замовлення на придбання та встановлення меблів, які потягли необхідність залучення значних фізичних, душевних та моральних ресурсів для подолання наслідків, що настали, а також те, що потерпілі протягом всього часу позбавлені були необхідних комфортних умов та можливістю користуватись необхідними і зручними предметами домашнього побуту, й стало заважати нормальній життєдіяльності потерпілих, які постійно перебували у стані стресу. На тривалий час у потерпілих змінився звичайний гармоній спосіб життя, з`явилась необхідність адаптуватись до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності.

Таким чином, наслідки від зазначених кримінальний правопорушень постали для потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_169 та ОСОБА_170 як тривало психотравмуючи, обумовили негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, перешкоджали можливостям повноцінної життєдіяльності та відпочинку, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили потерпілим ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_96 та ОСОБА_99 моральні страждання.

При визначенні розміру грошового відшкодуванням моральної шкоди, судом враховуються вимушені зміни в життєвих і виробничих відносинах потерпілих, а також враховано, що потерпілі зазнали моральних страждань від втрати належних їм грошових коштів.

А тому, з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне частково задовольнивши заявлений розмір моральної шкоди й стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування заподіяних моральних збитків завданих ОСОБА_63 на користь потерпілої ОСОБА_24 - 4500 гривень, ОСОБА_18 -8000 грн., ОСОБА_169 -2500 грн., ОСОБА_170 - 3000 грн.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_24 в частині стягнення неустойки в розмірі 5700 гривень, суд вважає дані вимоги залишити без розгляду, надав право звернення в порядку цивільного судочинства, оскільки наявна в матеріалах справи позовна заява не містить певного обгрунтування з цього приводу та приведена без певного розрахунку данної суми ( т.5 а.с. 124).
В матеріалах кримінального провадження мається заява від ОСОБА_16 , ОСОБА_28 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ( том 6 а.с. 32-33), в якій дані потерпіли просили стягнути з ОСОБА_47 14 200 гривень на користь ОСОБА_16 , 14 000 гнривень на користь ОСОБА_28 , 9321 гривень на користь ОСОБА_8 та 14 630 гривень на користь ОСОБА_5 . Однак, дана заява не є позовною заявою, подана до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в рамках оскарження вироку суду, що є скасованим. Крім того, в матеріалах справа є рішення Ленінського райсуду м.Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_47 на користь ОСОБА_28 за договором 16 172 грн. 89 коп. ( том 2 а.с.122 -123), рішення Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_47 на користь ОСОБА_5 за даним договором загалом 25 710 грн. 91 коп. ( том2 а.с. 259-262), рішення Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_47 на користь ОСОБА_8 10 737 грн.79 коп. й понесених витрат ( том 3 а.с.7-8), а також про отримання виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_143 зазначала й потерпіла ОСОБА_16 під час судового розгляду.
Суд вважає за необхідне закрити провадження по цивільним позовам про стягнення з ОСОБА_47 на користь ОСОБА_10 , ОСОБА_106 , ОСОБА_32 , ОСОБА_14 завданої матеріальної шкоди, оскільки обвинувачений під час судового розгляду відшкодував завдану матеріальну шкоду, внаслідок чого потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_106 , ОСОБА_32 , ОСОБА_14 заявили про відсутність до обвинуваченого претензій матеріального характеру ( том 6 а.с.)

Керуючись ст.ст. 85,86, 368 371, 373-376 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_48 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_215 покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки.

З урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_215 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_48 від відбування призначеного покарання за даним вироком суду.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_215 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_24 6700 грн. завданих матеріальних збитків та 4500 грн. моральної шкоди, в іншій частині вимог залишити без розгляду, роз`яснив право пред`явити позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_23 6000 гривень завданих матеріальних збитків.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_217 12 922 грн. завданих матеріальних збитків.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_29 10 500 гривень завданих матеріальних збитків.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_218 1350 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_219 5720 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_20 8300 гривень завданної матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_11 10 615 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_12 2500 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_220 4000 гривень завданної матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_27 5000 грн. завданих матеріальних збитків.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_7 3500 гривень завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_22 10 500 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_17 4350 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_221 6644 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_9 4500 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_222 4500 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_15 3900 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_21 10 276 грн. завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_18 8200 грн. завданих матеріальних збитків та 8000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_223 3600 грн. завданих матеріальних збитків та 2500 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_216 на користь ОСОБА_224 5500 грн. матеріальної шкоди та 3000 гривень моральної шкоди.
Речові докази (том 2 а.с.42) - банківську платіжну картку, сім-карти операторів мобільного зв`язку, флеш-накопичувач інформації Sony, два мобільних телефони марки «Самсунг», реєстраційні документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_225 , бланки договорів, вилучені в результаті обшуку будинку на АДРЕСА_107 , три записники з чорновими записами, картка ІПН на ім`я ОСОБА_225 , візитівки та чернетки, вилучені в результаті обшуку квартири будинку на АДРЕСА_108 , що передані до камери зберігання речових доказів Дніпропетровського МУ ГУМВС України в області за квитанцією № 000307, знищити;флеш-накопичувач інформації Kingston, вилучений в результаті обшуку квартири будинку на АДРЕСА_109 , переданий до камери зберігання речових доказів Дніпропетровського МУ ГУМВС України в області за квитанцією № 000307, повернути у законне володіння ОСОБА_226 за належністю;вісім сім-карт операторів мобільного зв`язку, вилучені в результаті обшуку квартири будинку в АДРЕСА_110 , що передані до камери зберігання речових доказів Дніпропетровського МУ ГУМВС України в області за квитанцією № 000307, повернути у законне володіння ОСОБА_227 за належністю;CD-R диски для лазерних систем зчитування з відомостями біллінґу операторів мобільного зв`язку, протоколи допитів потерпілих, свідків та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_106 , ОСОБА_32 , ОСОБА_14 - закрити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1