Провадження № 1-кп/734/67/18 Справа № 734/28/18
іменем України
20 лютого 2018 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мажарка, Кегичівського району, Харківської області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітом, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває на гауптвахті Відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваного на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 07.04.2017 року, військовослужбовцю строкової військової служби військової частини НОМЕР_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України,
07.04.2017 солдат ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.04.2017 № 76 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта 6 танкової роти вищевказаної військової частини.
01.07.2017 військова частина польова пошта НОМЕР_2 перейменована у військову частину НОМЕР_3 .
Згідно виклику начальника факультету Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» АДРЕСА_1 від 26.06.2017 № 896 та наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 05.07.2017 № 139, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 вибув у відрядження до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» м. Харкова на 7 (сім) діб для проходження навчальних зборів та складання вступних іспитів.
Відповідно до вимог ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить строкову військову службу під час особливого періоду.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 05.07.2017 солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, не прибув для здачі вступних іспитів до Харківського політехнічного інституту та перебував за місцем своєї реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , проводив час на власний розсуд, займався домашнім господарством, тобто справами не пов`язаними з проходженням військової служби.
В подальшому, 28.07.2017 солдат ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) без відміток в посвідченні про відрядження та продовольчому атестаті.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 11.09.2017 №187 солдат ОСОБА_4 09.09.2017 вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).
28.12.2017 солдат ОСОБА_4 доставлений працівниками відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 до військової прокуратури Деснянського гарнізону.
Отже, солдат ОСОБА_4 ухилявся від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 в період з 05.07.2017 по 28.07.2017.
20 лютого 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 409 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України.
За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене покарання враховуючи ступінь і характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, характер та тяжкість злочину, бажання останнього у подальшому проходити військову службу, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги інтереси суспільства сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 3 ст. 409 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 .
25.01.2018 ОСОБА_4 Гайсинським районним судом Вінницької області визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді 6 (шести) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 узгоджене сторонами за за ч. 3 ст. 409 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 .
25.01.2018 ОСОБА_4 Гайсинським районним судом Вінницької області визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді 6 (шести) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -
затвердити угоду про визнання винуватості від 20 лютого 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань призначеним за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.01.2018 року остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 6 (шести) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 грудня 2017 року.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення.

Вирок не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1