Справа №718/2487/17
Провадження №1-кп/718/199/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000793 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергії Путильського району Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 12.12.2016 року, орієнтовно о 14 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2112», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи від магазину «Рома», що знаходиться в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 97, Кіцманського району Чернівецької області, на головну дорогу проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість в своїх діях, змінив напрямок руху вліво, виїхав на смугу зустрічного руху для виконання маневру повороту, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в межах своєї смуги руху в зустрічному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водію автомобіля марки «ВАЗ 2109» ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; закритого перелому грудини з підвивихом; забій грудної клітини; травматична контузія обох легень; травматичний правобічний плеврит; обширна підшкірна гематома передньої поверхні грудної клітки; поєднана автодорожня травма; подвійний перелом грудини нижньої третини тіла та мечоподібного паростка; забій серця; множинні гематоми передньої поверхні грудної клітки; правобічний обмежений гемоторакс; правобічна нижньодольова посттравматична пневмонія; вторинна метаболічна кардіоміопатія; екстрасистолічна аритмія; серцева недостатність 1-ої ступені; другий функціональний класс; вторинний астинічний синдром, які, згідно висновку експерта № 35-Мд від 03.02.2017 року, відноситься до розряду ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пункту 16.11 (в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

- п. 16.11 (в) на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав, у вчиненому щиро покаявся та просив суд звільнити його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року так як він підпадає під дію статті 1пункту «в» Закону, оскільки на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батьківських прав відносно них не позбавлений.

Прокурор, потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року так як він підпадає під дію статті 1пункту «в» Закону.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 не оспорювали обставин у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_6 обвинувачення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обтяжуючих вину ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.

Пом`якшуючими його вину обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин з необережності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Цивільний позов заявлений потерпілим, суд, за заявою самого потерпілого, залишає без розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені ним цивільні позови в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради та в інтересах держави в особі Кіцманської районної ради до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення з останнього на користь Чернівецької обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 5852 гривні 73 коп. та на користь Кіцманської районної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 2389 гривень 09 коп.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявлені прокурором позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Судові витрати по справі за проведення експертиз в сумі 4056 гривень 38 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області.

Речові докази по справі автомобіль марки «ВАЗ - 2109» д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 , слід вважати повернутим власнику; автомобіль марки «ВАЗ - 2112» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку обвинуваченому ОСОБА_6 , слід вважати повернутим власнику.

Крім того, суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 слід задовольнити, так як він є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» вказаного Закону.

Як вбачається з статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання зокрема особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, яких на день набрання чинності цим Законом не позбавлено батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Обставини передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_6 судом не встановлені.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного вироком суду на підставі статті 1пункту «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення з останнього на користь Чернівецької обласної ради витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 5852 гривні 73 копійки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Чернівецької обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 5852 гривні 73 копійки.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Кіцманської районної ради до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення з останнього на користь витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 2389 гривень 09 копійок - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Кіцманської районної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 2389 гривень 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ судові витрати за проведення експертиз в сумі 4056 гривень 38 коп.

Речові докази по справі автомобіль марки «ВАЗ - 2109» д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 , слід вважати повернутим власнику; автомобіль марки «ВАЗ - 2112» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку обвинуваченому ОСОБА_6 , слід вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя ОСОБА_1