Справа № 724/1440/17
Провадження № 1-кп/724/116/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), уродженця с. Каплівка, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
07 червня 2017 року близько 20:00 години, в с. Анадоли, Хотинського району, Чернівецької області, а саме на польовій дорозі, вхід на яку здійснюється з вулиці Грушевського, вказаного села, ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих та триваючих неприязних відносин, з приводу протиріч по веденню особистого селянського господарства, вчинив конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого наніс один удар металевим прутом в ліву руку та один удар металевим прутом в ліву частину бедра ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, фізичну біль та моральні страждання.
Згідно висновку експерта № 1163 д від 06 вересня 2017 року потерпілому ОСОБА_5 спричинено наступні тілесні ушкодження, синець по боковій поверхні живота зліва в проекції клубової кістки, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, синець по передньо-зовнішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, неповний перелом верхньої третини діалізу лівої ліктьової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що 07 червня 2017 року близько 20:00 години, в на польовій дорозі с. Анадоли, Хотинського району, в ході словесної сварки із ОСОБА_5 , наніс останньому удари металевим прутом по лівій руці та бедру. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв більше такого не повторювати, а також заявив клопотання та надав письмову заяву про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 2016 року, оскільки він являється інвалідом ІІІ групи.
Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що дійсно 07 червня 2017 року близько 20:00 години на польовій дорозі с. Анадоли, Хотинського району зустрів свого сусіда ОСОБА_8 , який вів додому теля. Зазначив, що в ході сварки із ним, останній погрожуючи фізичною розправою наніс йому удар металевим стержнем по лікті лівої руки, від чого він почув різький біль та не міг рухатися цією рукою.
В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає необхідним дослідити матеріали справи, а також характеризуючі дані.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінальної справи, характеризуючі дані на особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.
Таким чином, дії ОСОБА_8 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті Хотинської ЦРЛ, являється інвалідом ІІІ групи, раніше не судимий. Як пом`якшуючу покарання обставину, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
З урахуванням усього вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, однак застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вказаний вид покарання буде необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 06.09.2017 року, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, яких на день набрання чинності цим Законом визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 вчинив злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію» від 22.12.2016 року, являється інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною установою серії 12 ААА № 237784 (а.с. 58).
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1 п. «г», 9 Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року, ст.ст. 368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання: 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (одного) року - не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну свого місця проживання.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1