Справа № 601/237/18
Провадження № 1-кс/601/108/2018
У Х В А Л А

13 лютого 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Кременці клопотання старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному проваджені внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2018 року за № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що 07.02.2018 року працівниками батальйону УПП в Тернопільській області, під час оперативно-профілактичного відпрацювання Кременецького району Тернопільської області було виявлено факт використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія НОМЕР_1 , зі сторони ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

За даним фактом 08.02.2018 року внесено відомості до ЄРДР № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.

У клопотанні зазначено, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що в ніч з 07.02.2018 року на 08.02.2018 року працівниками управління патрульної поліції в Тернопільській області в ході виконання доручення № 85/03/11-2018 року « Про проведення оперативно-профілактичного відпрацювання на території Кременецького району» було зупинено автомобіль марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який порушив п.31.4.7 е ПДР України. При перевірці документів, наданих ОСОБА_5 , зокрема посвідчення водія НОМЕР_1 , було встановлено, що за вказаним номером посвідчення водія видане на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, 08.02.2018 року, інспектор роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_7 передав працівникам Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області посвідчення водія НОМЕР_1 , яке належало ОСОБА_5 та він його використовував, зокрема надавав працівникам поліції для огляду та перевірки документів під час зупинки автомобіля марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, а також з метою запобігти відчуженню, розпорядженню та використанню даного документу.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Майно належить до категорій, зазначених в ст. 98 КПК України а саме: вищезазначені речі є майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, а тому на нього слід накласти арешт.

Керуючись статтями 110, 167, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , з метою заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1