Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2091/17
У Х В А Л А
10.11.2017 року м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
Начальник Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури в Закарпатській області звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, а саме: обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки і передачу неповнолітнього під нагляд матері, посилаючись на те, що останній скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, але не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.
В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , 09 травня 2017 року, близько 15 годину, знаходячись на території Королівської селищної лікарні що розташована по вул.Тисова, 4 в смт. Королево Виноградівського району, де впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, із залізної конструкції призначеної для паркування велосипедів, таємно викрав велосипед марки «FORMULA GALLO», вартість якого згідно висновку експерта від 29.06.2017 р. становить 2500,00 грн., що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , і з викраденим зник, чим самим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна.
Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку. В даний час з потерпілим вони примирилися, обіцяє в майбутньому не допускати ніяких правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, претензій до ОСОБА_4 немає.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що здійснює нагляд за сином по мірі можливості. В подальшому приділить цьому більше уваги.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , його законного представника, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст.185 КК Укpаїни, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно ч.2 ст.22 КК України кримінальній відповідальності за крадіжку підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося чотирнадцять років.
Судом встановлено, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 виповнилося 13 років і він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно п.2 та п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього суд може застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2«Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбачений ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).
Виходячи з наведеного суд вважає за можливе застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягає в забороні виходу з будинку на вулицю у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., забороні відвідування місць продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері терміном на 1 рік.
На пiдставi ст.22, ч.2 ст.97, ст.105 КК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд -
Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , рома, громадянина України, не навчається, не одруженого, не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягає в забороні виходу з будинку на вулицю у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., забороні відвідування місць продажу алкогольних та тютюнових виробів, а також у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 терміном на 1 рік.
вала може бути оскаржена впродовж 30 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.