Справа № 438/701/17
Номер провадження 1-кп/438/22/2018
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
03 квітня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області у складі у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Бориславі Львівської області клопотання прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченої ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :
у провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , покликуючись на те, що остання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, переховується від суду, перебуваючи на волі, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не заперечує проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , суд також враховує вимоги п.п. 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»).

Далі, згідно ст. 183 ч. 2 п.5 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , раніш судима відповідно до вироку Бориславського міського суду від 04 листопада 2011 року за ст.186 ч.2 КК України. Звільнена 17 квітня 2015 року по відбуттю покарання.

24 липня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22 липня 2017 року приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, в ході словесної сварки між нею та ОСОБА_5 , відкрито, повторно викрала з столу вітальної кімнати вищевказаного будинку бувшу у вжитку двохсекційну електроплиту, вартістю згідно довідки 200 грн., чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Так, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків не має.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, неодноразово не з`являлась (не прибувала) в судові засідання, зокрема 15 грудня 2017 року та 02 березня 2018 року.

Бориславським міським судом 15 грудня 2017 року та 02 березня 2018 року постановлялись ухвали на привід обвинуваченої.

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 11 грудня 2017 року з`явилась у судове засідання у нетверезому стані, що унеможливило проведення судового розгляду.

Таким чином, на даний час триває судовий розгляд у кримінальному провадженні, стосовно ОСОБА_4 , яка має непогашену судимість, на шлях виправлення не стала, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності, за яке передбачено покарання від чотирьох до шести років, ухиляється від суду.

Зазначені обставини в сукупності дають підстави вважати, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи конкретні обставини провадження, суд вважає, що прокурор довів, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

За таких підстав подання про обрання стосовно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підлягає задоволенню.

Разом із тим, згідно положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з умовою достатньої гарантії виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього, а відповідно ч. 5 ст. 182 цього Кодексу розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені злочину середньої тяжкості визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене, при визначенні розміру застави, суд беручи до уваги суспільну небезпеку злочину, в скоєні якого обвинувачується ОСОБА_4 , її особу, а також беручи до уваги майновий стан, приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 34 000 гривень.

Керуючись положеннями ч.4 ст. 183 КПК України, суд вбачає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави на обвинувачену будуть покладені обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися з м.Борислава без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками по справі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182 - 184, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 т ст.186 КК України, міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою обчислювати з моменту взяття її під варту.

Визначити розмір застави в сумі 34 000 гривень.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинувачену ОСОБА_4 прибувати за викликом до суду; не відлучатися з м.Борислава без суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками по справі.

Попередити обвинувачену ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї зобов`язань застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий : суддя ОСОБА_1