У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , перекладач ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006785 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кубадлі, Республіка Азербайджан, азербайджанця, гр. Азербайджану, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не судимого, за ч.1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 жовтня 2017 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 внесений у Єдиний реєстр досудових розслідувань за N 0006785 від 02.08.2017 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою судді від 1 листопада 2017 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважає, що суд на підставі ст. 314 КПК України може прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив, що не погоджується з висунутим обвинуваченням в обсязі підозри в кримінальному провадженні і своєї вини не визнає в кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 263 КК України, вважає її не вірною і такою, що угода про визнання винуватості укладена ним не добровільно.
ОСОБА_6 вказує, що слідчий, який проводив досудове розслідування, сам ініціював складання угоди про визнання винуватості, яку він підписав в його кабінеті без перекладача, участь якого слідчий вважав як непотрібну, і дана угода про визнання винуватості не була добровільно укладеною.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає за можливе прийняти рішення яким відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування виходячи з таких підстав.
Під час досудового розслідування, 01 вересня 2017 року згідно вимог статтями 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 під час якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_6 у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням терміном на та покласти на ОСОБА_6 відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки: не виїжжати на постійне місце проживання без дозволу органу пробації, повідомляти органи пробації про зміну свого місця прожвання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, судом під час судового засідання, згідно ч. 4 ст. 474 КПК України з`ясовано, що ОСОБА_6 не погоджується з висунутим обвинуваченням в обсязі підозри в кримінальному провадженні і своєї вини не визнає в кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 263 КК України та вважає її не вірною.
Обвинувачений вказує, що слідчий проводив досудове розслідування без участі захисника та перекладача, що доводить суду, що існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним та відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Також в угоді про визнання винуватості зазначено про те, що ОСОБА_6 дає згоду на призначення покарання за ст. 263 ч. 1 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України підлягає звільненню від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладається обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів пробації та інші обов`язки.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Вказані вимоги також зазначені в роз`ясненнях постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 п. 16 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо після роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена. У такому випадку суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні угоди та повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування або призначає судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку (якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування продовжується у загальному порядку.
Таким чином судом встановлено, що при укладанні угоди були порушені право підозрюваного на захист: відсутність перекладача та захисника при укладанні угоди про визнання винуватості, з`ясовано, що дана угода укладена недобровільно, відсутність у підозрюваного згоди на квалфікацію його дій, призначення покарання за відповідною статтею КК України та відповідно до ст. 76 КК України неправильне застосування закону в частині покладення обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, а тому дана угода відповідно до вимог ст. 474 КПК України не може бути затверджена судом та даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору разом з угодою, при цьому досудове розслідування в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ст. 263 ч. 1 КК України слід продовжувати в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314-316, 474 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди від 1 вересня 2017 року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .
Повернути кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006785 від 02.08.2017 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
З підстав, передбачених ст. 314 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДЯ: