АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

27 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000394 від 14.02.2017 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, було відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 ,про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Красноармійська, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Згідно ухвали суду першої інстанції, на думку слідчого судді, прокурором не доведено, що ОСОБА_8 на даний час оголошена в міжнародний розшук, а тому слідчий суддя вважає відсутніми підстави для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутність підозрюваної, а відтак, і неможливим його задоволення по суті вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді місцевого суду прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України про обрання до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що орган досудового розслідування використав всі передбаченні чинним кримінальним процесуальним законом можливості для вручення ОСОБА_8 , яка на даний час перебуває в розшуку, повідомлення про підозру.

Зазначає, що у зв`язку із не встановленням фактичного місця знаходження підозрюваної ОСОБА_8 23.01.2017 слідчим винесено постанову про розшук підозрюваної, тобто оголошено у міжнародний розшук.

Вважає, що є доведеним факт оголошення слідчим підозрюваної ОСОБА_8 у міжнародний обшук, фактичне здійснення такого розшуку каналами Інтерполу та безпосередньо слідчим і прокурором в рамках міжнародно-правового співробітництва. При цьому, стороною обвинувачення доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Тому, на думку прокурора, є доведеними, передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України підстави для обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000394 від 14.02.2017 за підозрою колишнього головного спеціаліста канцелярії (на правах відділу) управління документального забезпечення Вищого господарського суду України ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наказом виконуючого обов`язки керівника Апарату Вищого господарського суду України від 07.07.2011 №378-к ОСОБА_8 прийнято на посаду головного спеціаліста канцелярії (на правах відділу) Управління документального забезпечення цього суду і присвоєно сьомий ранг державного службовця.

Згідно із законодавством України з 01.01.2011 в усіх судах загальної юрисдикції, до яких відноситься і Вищий господарський суд України, в тому числі з метою невтручання керівництва відповідного суду в розподіл справ між суддями, введена автоматизована система документообігу суду, яка повинна забезпечувати розподіл справ за принципами ймовірності, об`єктивності, черговості та рівної кількості справ на кожного суддю.

На початку липня 2011 року Голова Вищого господарського суду України ОСОБА_9 , з метою безпосереднього здійснення контролю за розподілом судових справ (позовних скарг) між суддями цього суду, виключення можливості участі окремих суддів у розгляді конкретних справ, а також незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вступив в злочинну змову з головним спеціалістом канцелярії (на правах відділу) Управління документального забезпечення вказаного суду ОСОБА_8 .

Службовими обов`язками ОСОБА_8 було передбачено здійснення нею автоматизованого розподілу судових справ (позовних скарг) на підставі вимог Законів України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30.

Згідно із попередньою домовленістю ОСОБА_8 , перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні Вищого господарського суду України за адресою: м Київ, вул. О. Копиленка, буд. 6, з метою здійснення незаконного впливу на розподіл окремих судових справ (позовних скарг) на конкретного суддю, повинна була за вказівкою ОСОБА_9 визначати для таких справ встановлену останнім категорію спорів (спеціалізацію) і в певних випадках вносити в автоматизовану систему документообігу суду завідомо неправдиві відомості про можливість участі певного судді (суддів) в такому автоматизованому розподілі.

Крім того, встановлено, що на виконання зазначеного злочинного плану ОСОБА_8 в період часу з 07.07.2011 по квітень 2014 року, в порушення своєї посадової інструкції, а також вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про автоматизовану систему документообігу суду розподіл більш ніж в 10 тис. справ (касаційних скарг) здійснювався тільки за участю одного судді (безальтернативно), при цьому в окремих випадках в автоматизовану систему документообігу суду вносилися завідомо неправдиві відомості про можливість участі судді (суддів) в такому розподілі, позбавивши таким чином сторін в господарському спорі на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, ОСОБА_8 в період з 07.07.2011 по квітень 2014 року, будучи державним службовцем, використовуючи своє службове становище, діючи за попередньою змовою з Головою Вищого господарського суду України ОСОБА_9 та іншими службовими особами апарату цього суду, з метою перешкоджання належному виконанню суддями своїх службових обов`язків, шляхом розподілу окремих судових справ (касаційних скарг) між зазначеними ОСОБА_9 суддями, позбавивши інших суддів, які мали відповідні повноваження і спеціалізацію, можливості брати участь в розгляді таких справ, здійснювала втручання в діяльність цих суддів, а також шляхом внесення неправдивих відомостей здійснювала незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду.

Своїми умисними діями, що полягали у втручанні в діяльність судових органів з використанням свого службового становища та незаконному втручанні в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинила злочини, передбачені ч. 2 ст. 376 і ч. 2 ст. 376-1 КК України.

19.12.2016 ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376 та ч. 2. ст. 376-1 КК України.

Для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 викликалася до Генеральної прокуратури України, однак вона в зазначений час та дату не з`явилася.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_8 та будь-кого із дорослих членів сім`ї за місцем її реєстрації та проживання повідомлення про підозру, а також пам`ятку про права і обов`язки підозрюваного залишено для передачі керівникові ОСББ, що обслуговує відповідний будинок.

На телефонні дзвінки ОСОБА_8 не відповідала. Крім того, повідомлення про підозру, а також пам`ятку про права і обов`язки підозрюваній ОСОБА_8 направлено поштою.

21.12.2016 ОСОБА_8 покинула території України через пункт пропуску Київ (Жуляни) рейсом 848 Київ-Мінськ.

23.01.2017 підозрювану ОСОБА_8 оголошено в розшук.

10.08.2017 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_8 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11.01.2018 року заступник начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивування клопотання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 слідчий та прокурор обґрунтовують метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої підозри та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

19 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як зазначив слідчий суддя, для вирішення об`єктивної можливості розгляду клопотання та вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності ОСОБА_8 , в даному випадку першочерговим є встановлення обставин щодо оголошення підозрюваної в міжнародний розшук.

При цьому слідчим суддею встановлено, що з долучених до клопотання матеріалів, постановою начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23.01.2017 ОСОБА_8 оголошено в розшук, який доручено оперативному підрозділу - Головному управлінню БКОЗ СБ України. Вказану постанову було скеровано на ім`я начальника департаменту Інтерполу та Європолу Національної поліції України листом за підписом заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_7 від 06.04.2017 для оголошення ОСОБА_10 в міжнародний розшук, встановлення її місцезнаходження тощо.

Розшук ОСОБА_8 здійснювався каналами Інтерполу, про що свідчать відповідні повідомлення Робочого апарату Укрбюро Інтерполу щодо розшуку останньої від 15.03.2017, 30.06.2017, 08.08.2017.

Поряд з тим, листом за підписом начальника Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України ОСОБА_11 від 18.01.2018 повідомлено, що від Генеральної прокуратури України надходив запит щодо задіяння каналів та інших можливостей Інтерполу до розшуку ОСОБА_8 , за результатами їх розгляду до Генерального секретаріату Інтерполу було внесено клопотання щодо включення даних про розшук останньої до відповідних обліків Організації. Департамент забезпечив постійний та оперативний обмін інформацією та процесуальними документами між установами та Генеральною прокуратурою України. За результатами вивчення матеріалів Комісія з контролю файлів Інтерполу прийняла рішення, згідно якого розшук ОСОБА_8 з використанням механізмів Інтерполу не відповідає Правилам Організації, а тому відомості щодо неї підлягають видаленню з обліків Інтерполу. На виконання цього рішення Генеральний секретаріат видалив із своїх обліків відомості щодо ОСОБА_8 .Станом на 18.01.2018 ОСОБА_8 каналами Інтерполу не розшукується та в обліках секретаріату Інтерполу не значиться.

Вказана інформація щодо відсутності ОСОБА_8 в базах даних Інтерполу та відсутності щодо неї червоного повідомлення станом на 12.12.2017 також підтверджена даними Генерального секретаріату Інтерполу - секретаріату комісії контролю за файлами Інтерполу від 12.12.2017.

На підставі викладеного, відсутні правові підстави в розумінні ч. 6 ст. 193 КПК України для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді постановлено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 188, 193, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000394 від 14.02.2017 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, якою було відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 и б а к