Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 28 листопада 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000998.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2016 року

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топілля, Млинівського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Володимир-Волинського міського суду від 9 червня 2011 року за ч.ч. 2, 3, ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнений 30 березня 2015 року по відбуттю строку покарання,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України скасовано.
Постановлено свій вирок, яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
В решті вирок залишено без зміни.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника в режимі
відеоконференціїї ОСОБА_5 ,
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 17 грудня 2015 року, близько 21 год., а також на початку грудня 2015 року (точної дати не встановлено) зайшов на частково огороджену територію підсобного господарства Луцького зоопарку «Звірково», що знаходиться по АДРЕСА_2 та через вікно проник у приміщення будівлі, що знаходиться на території господарства, звідки таємно викрав належні ОСОБА_8 : бензопилу «Штиль МS 180», спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 1800 грн та лещата слюсарні, спричинивши матеріальну шкоду на суму 1209, 05 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника в підтримку поданої касаційної скарги, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги та просив залишити судове рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Що ж стосується доводів захисника про порушення щодо нього загальних засад призначення покарання, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами..

Як випливає з положень ч. 1 ст. 69 КК України перехід до іншого, більш м`якого виду покарання можливий лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Таке рішення має бути належним чином умотивовано.

Апеляційний суд при перегляді кримінального провадження в порядку апеляційної процедури встановив, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_6 , не дотримався цих вимог закону.
Зокрема, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді арешту, яке не передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, місцевий суд не врахував повною мірою, що засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини і після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких, а також характеристик на засудженого за місцем проживання. При цьому суд, визнавши пом`якшуючими обставинами : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, не вказав, яким чином наведені пом`якшуючі покарання обставини в контексті ст. 69 КК України істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину.

Разом із тим, обираючи вид та розмір покарання, апеляційний суд урахував ті дані й обставини, на які є посилання в касаційній скарзі захисник, зокрема: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину та відсутність матеріальних збитків, оскільки викрадене майно засудженим повернуто потерпілому. З огляду на це суд апеляційної інстанції призначив засудженому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією закону, за яким його засуджено.

Таким чином, апеляційний суд дотримався приписів статей 50, 65 КК України. Покарання, призначене ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідає своїй меті, є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже підстав для скасування вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_6 за доводами касаційної скарги його захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку при розгляді справи в суді касаційної інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року колегія суддів

постановила:

Вирок Апеляційного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3