Справа № 1-кп/489/419/2017
У Х В А Л А

12 жовтня 2017 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню не закінчено.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 27.10.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики суттєво зменшились, обвинувачений має постійне місце проживання, збитки відшкодовані.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що в клопотанні захисника та обвинуваченого необхідно відмовити, а строки тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно продовжити за наступних підстав.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого корисливого злочину, раніше неодноразово судимий, в т.ч. за корисливі злочини, ніде не працює, постійного джерела доходів не має, не має також і міцних соціальних зв`язків, окрім того, на даний час на розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України. Вищезазначене дає достатні підставі вважати, що ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме вчинення нового злочину та переховування від суду - не зменшилися. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до 10.12.2017 року.

При внесенні застави в сумі 33680 грн. на р/р ТУ ДСА в Миколаївській області, ОСОБА_4 з-під варти звільнити та покласти обов`язки:

1) прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає (м. Миколаїв) без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 (двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1