Справа № 352/49/18
Провадження № 1-кп/352/113/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, працюючого різноробочим в ТзОВ «Благо», з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманця однієї малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом не обирався, військовозобов`язаного, раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Сілець, Тисменицького району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, не офіційно працюючого вантажником на продуктовому ринку в м. Івано-Франківську, з вищою освітою, розлученого, депутатом не обирався, не військовозобов`язаного, раніше не судимого

яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна.

Злочин скоєно за наступних обставин:
14.09.2017 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_6 з якою разом прийшли по місцю проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , з метою обговорення подальшого пошуку житла та працевлаштування ОСОБА_6 у кафе «Калина», що в м. Івано-Франківську.

Цього ж дня, близько 08. год. 10 хв. ОСОБА_4 знаходячись по місцю проживання ОСОБА_5 разом почали розпивати спиртні напої. В цей час ОСОБА_6 пішла оглядати кімнату-вітальню, яку їй запропонував винаймати ОСОБА_4 . Після чого у ОСОБА_6 задзвонив мобільний телефон, який вона у подальшому залишила без нагляду на меблевій стінці у кімнаті, а сама пішла на кухню. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна у ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у кімнаті, побачивши, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22» вартістю 1417 грн., з сім карткою ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 25 грн., грошові кошти на рахунку якої відсутні, а всього на загальну суму 1442 грн.

Після чого, ОСОБА_4 вийшов із кімнати та пішов на кухню, де знаходився ОСОБА_5 з яким вступив у злочинну змову та передав йому мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22», повідомивши його про крадіжку телефону. Після цього, ОСОБА_5 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 викрав мобільний телефон ОСОБА_6 заховав його у кишеню штанів, з метою подальшого його збуту.

У подальшому ОСОБА_5 діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_4 вийшли з квартири з викраденим мобільним телефоном, який належав ОСОБА_6 та розпорядились ним на власний розсуд, а саме продали ОСОБА_7 , за що отримали грошові кошти в сумі 400 гривень.

Неправомірними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1442 грн.

В ході проведення досудового розслідування 15.01.2018 року між обвинуваченими та потерпілою було укладено угоди про примирення. Відповідно до змісту укладених угод, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинувачених за ч. 2 ст.185 КК України та про узгоджену міру покарання кожному, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить по 1700 грн. При цьому, обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненому. Потерпіла та обвинувачені також розуміють наслідки укладення та затвердження угод про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
В судовому засідання, як обвинувачені, так і потерпіла просили суд затвердити укладені між ними угоди.
Прокурор теж зазначила на необхідність затвердження угод про примирення.
Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладені про примирення між обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 слід затвердити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Надані суду угоди відповідають вимогам, які ставляться до угоди про примирення, що передбачені ст.471 КПК України. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угод судом не встановлено.
Зокрема, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а узгоджене покарання кожному з обвинувачених, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого, пом`якшуючих обставин та із застосуванням ст. 69 КК України. у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700 грн., буде необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоди про примирення від 15.01.2018 року, укладені між обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700 грн.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700 грн.
Речові докази по даному кримінальному провадженні : мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22» у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» - повернути за приналежністю потерпілій ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1