Справа № 466/2517/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«12» лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000474 від 24 лютого 2014 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брюховичі Львівської області, українця, громадянина України, раніше судимого, останній раз: 04 липня 2014 року Личаківським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік три місяці позбавлення волі, проживаючого за адресою - Львівська область, Яворівський район, с. Рокитно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 , 23 лютого 2014 року близько 21.00 год., керуючись корисливими мотивами та прямим умислом, перебуваючи в смт. Брюховичі на перехресті вулиць Ясна - Озерна, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим слідством особою чоловічої статі, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння її майном, із застосуванням насильства, що було небезпечним для здоров`я потерпілої, за допомогою попередньо підготовленої дерев`яної палки, наніс їй декілька ударів по голові та інших частинах тіла, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, в результаті чого заволодів її особистим майном - мобільним телефоном марки Самсунг GTS 3850, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та від дачі показань відмовився.

Крім визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину стверджується наступними по справі доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 даними в судовому засіданні про те, що 23 лютого 2014 року близько 21.20 год. вона поверталась додому від товаришки та говорила по мобільному телефону, проходячи із центру смт. Брюховичі на перехресті вул. Ясна - вул. Озерна, 28, на неї ззаду напав обвинувачений ОСОБА_5 та ще один хлопець, якого вона не бачила. ОСОБА_5 дерев`яною палкою вдарив її по голові. Іншого хлопця вона не бачила, але це був молодий хлопець, такого ж віку як обвинувачений, він також мав дерев`яну палку або біту. Вони із ОСОБА_5 між собою не спілкувалися, а просто її били, завдавали їй удари по тілу. По вулиці їхав автомобіль, який засвітив фарами, тому їй вдалося добре роздивитися ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 викрав у неї мобільний телефон та сумочку, яку вона знайшла за 10 м. від місця події;

- показаннями свідка ОСОБА_8 даними в судовому засіданні про те, що 23 лютого 2014 року він патрулював на своєму автомобілі, як самооборонець територію смт. Брюховичі. Близько 22.00 год. його повідомили по телефону про розбійний напад на перехресті вулиць Ясна - Озерна в смт. Брюховичі на дівчину, як пізніше дізнався потерпілу ОСОБА_7 . ОСОБА_5 він знає, оскільки той є його односельчанином. Вони з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 їхали на автомобілі та бачили як ОСОБА_5 йшов в напрямку центру по вул. Сухомлинського. Він не знає хто привіз ОСОБА_5 у відділ поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_11 даними в судовому засіданні про те, що 31 березня 2014 року він був присутнім у якості понятого при проведенні слідчих експериментів, спочатку із потерпілою, а пізніше із обвинуваченим. При проведенні слідчого експерименту із потерпілою, остання у його присутності та ще одного понятого, а також законного представника ОСОБА_12 розповіла та показала на місці про обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , після чого був складений відповідний протокол, в якому він та інші учасники розписались. Щодо проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_5 , то обвинувачений не бажав проводити слідчий експеримент і сказав, що відмовляється розповідати про обставини розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 , після чого це все було зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту від 31.03.2014року;

- показаннями свідка ОСОБА_13 даними в судовому засіданні про те, що 31 березня 2014 року він був присутнім у якості понятого при проведенні слідчого експерименту з участю потерпілої та слідчого експерименту з участю обвинуваченого. При проведенні слідчого експерименту із неповнолітньою потерпілою, вона у його присутності та ще одного понятого, а також законного представника потерпілого розповіла та показала на місці про обставини вчиненого відносно неї розбійного нападу з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , після чого був складений відповідний протокол, в якому всі учасники слідчого експерименту, в тому числі і він розписались. Щодо проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_5 , то обвинувачений не бажав проводити слідчий експеримент і відмовився розповідати про обставини розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 , після чого це все було зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту і він також в ньому розписався;

- даними, які містяться у рапорті про отримання повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 23 лютого 2014 року (т.1 а.с.6-7);

- даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23 лютого 2014 року (т.1 а.с. 8);

- даними, які містяться у висновку експерта № 104/14 від 20 березня 2014 року, де зазначено, що згідно з даних огляду судово-медичного експерта, медичної карти КМК ЛШМД, результатів рентген досліджень щелеп від 03.03.2014 року у потерпілої ОСОБА_7 , є наступні тілесні ушкодження: рани на шкірі та слизовій оболонці верхньої губи зліва, на червоній смужці та слизовій оболонці нижньої губи зліва, перелом альвеолярного паростка верхньої щелепи на рівні чотирьох зубів та альвеолярного паростка нижньої щелепи на рівні чотирьох зубів, забій м`яких тканин тім`яної ділянки зліва. Пошкодження утворились від контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 23.02.2014 року від ударів тупими предметами, не характерні для одноразового вільного падіння на площину з висоти власного росту, відносяться: переломи альвеолярних паростків верхньої та нижньої щелеп - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, рани верхньої та нижньої губ, забій м`яких тканин тім`яної ділянки голови до легкого тілесного ушкодження. (т.1 а.с.17-18);

- даними, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 20 березня 2014 року, в якому зазначено, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу під №2 - ОСОБА_5 (т.1 а.с. 19 -22);

- даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 31 березня 2014 року, проведеного із потерпілою ОСОБА_7 (т.1 а.с.73-76);

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає їх належними і допустимими, такими, що містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винність обвинуваченого.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України, оскільки ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке було небезпечним для здоров`я потерпілої (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що згідно з ст. 12 КК України вчинений злочин є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину, його щире каяття у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а тому суд вважає, що покарання слід призначити ОСОБА_5 в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2014 року, визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці із конфіскацією майна.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2014 року, визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 20 березня 2014 року.

На підставі ст. 5 та ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення з 20 березня 2014 року по 12 листопада 2014 року та з 23 травня 2015 року по 12 лютого 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід взяття під варту скасувати, вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув покарання у виді позбавлення волі та звільнити його з-під варти із зали суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1