Справа 556/1806/17
Номер провадження 1-в/556/267/2017

У Х В А Л А
Іменем України
05.12.2017 року смт. Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області
під головуванням судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «Полицька ВК №76» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володимирецького районного суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, раніше судимого: 15.02.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ст. 186 ч. 2; 75: 76 КК України - 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
Засуджений: 23.06.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ст. 185 ч. 2; 71 КК України - 4 роки 04 місяці позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 15.02.2017 року.
В С Т А Н О В И В :
До Володимирецького районного суду Рівненської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та просив застосувати відноно нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що ОСОБА_5 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував оскільки ОСОБА_5 не підпадає під дію цього закону.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, особової справи засудженого, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про
поведінку засудженого за час відбування покарання.
Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» Амністія не може бути застосована до: б) осіб, яким смертну кару в порядку помилування замінено на позбавлення волі, і до осіб, яких засуджено до довічного позбавлення волі; в) осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії; г) осіб, яких засуджено за злочини проти основ національної безпеки України, терористичний акт, бандитизм, умисне вбивство при обтяжуючих обставинах; д) осіб, яких засуджено за злочин або злочини, що спричинили загибель двох і більше осіб; е) осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється.
Згідно ст.9 п. «в» Закону України "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 15.02.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ст. 186 ч. 2; 75: 76 КК України - 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
Засуджений: 23.06.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ст. 185 ч. 2; 71 КК України - 4 роки 04 місяці позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 15.02.2017 року.
Отже в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не є суб`єктом амністії у відповідності до вимог п. «в» ст. 9 Закону України " Про амністію у 2016 році" оскільки останній був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Згідно ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжкими або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнення від покарання, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.
Суддя: ОСОБА_1