ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/11/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" січня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Дарницького районного сектору Київського міського відділу з питань пробації відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 10.11.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки; 15.12.2015 рокуДарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.03.2016 року вирок змінено, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2015 року за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України виконувати самостійно,
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на реальну міру покарання,-
ВСТАНОВИВ:
Дарницький районний сектор Київського міського відділу з питань пробації звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із поданням про скасування випробувального строку, встановленого засудженому ОСОБА_5 та направлення його для реального відбування призначеного покарання, мотивуючи тим, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення та не виконує покладені не нього судом обов`язки при звільненні від відбування покарання з випробуванням, систематично не з`являючись на реєстрацію. Крім того, допустив ряд порушень громадського порядку та порушень, що посягають на встановлений порядок управління, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження та штрафу.

Представник персоналу органу пробації в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Прокурор просив подання органу пробації задовольнити.
Засуджений заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що не з`явився на реєстрацію, оскільки йому ніхто не роз`яснив обов`язок з`явитись у відповідну службу, для себе вирішив, що на відмітку йому необхідно ходити в поліцію до дільничого, що він і робить.
Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом,Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У відповідності до п. 4.10 ч. 4 Розділу ІV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560 (надалі - Інструкції), після отримання копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину, уточнюються анкетні дані.
Згідно п.п. 6.1.- 6.5, 6.9 ч. 6 Розділу ІV вказаної Інструкції, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, невідоме працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку (на територію обслуговування якого мав прибути), проводить початкові розшукові дії.
Так, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, надійшло до Дарницького РВ КВІ м. Києва 21.12.2015 року та були прийняті до виконання.

З метою виклику засудженого до КВІ 21.12.2015 року, 04.01.2016 року та 12.01.2016 року були направлені виклики, за адресою вказаною у вироці суду та підписці про явку до кримінально-виконавчої інспекції, однак останній до інспекції за викликами не з`явився.
Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року, відповідно до якого, його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.03.2016 року вирок змінено в частині призначеного на підставі ст. 70 КК України покарання, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України виконувати самостійно.
Після вступу вказаного вироку в законну силу, ОСОБА_5 було етаповано до Божковської виправної колонії Полтавської обл. (№ 16), для відбування призначеного покарання.
03.05.2017 року, ОСОБА_5 звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково.
08.08.2017 року за адресою місця проживання ОСОБА_5 був надісланий виклик на 14.08.2017 року про необхідність останнього прибути до Дарницького РС для ознайомлення з умовами відбуття покарання за вироком суду від 10 листопада 2015 року. 14.08.2017 року ОСОБА_5 зателефонував та повідомив, що на його адресу надійшов виклик і зобов`язався прибути на наступний день, однак так і не з`явився. Після чого було здійснено неодноразові телефонні дзвінки на мобільний телефон останнього, однак ОСОБА_5 не відповів.
Разом з тим, дані на підтвердження відправлень поштової кореспонденції та про вручення ОСОБА_5 викликів до Дарницького РС у матеріалах особової справи відсутні.
Наявна у матеріалах справи інформація про телефонну розмову із засудженим, не може бути належним підтвердженням вчинення початкових розшукових дій засудженого в повному обсязі, оскільки безпосередньо опитування такої особи уповноваженою особою не проводилось.
Крім того,у порушення вимог п.п. 6.1.1, 6.2 Розділу 6 вищевказаної Інструкції, у матеріалах особової справи відсутні дані про безпосереднє опитування родичів, сусідів та знайомих ОСОБА_5 , встановлення його зв`язків за межами місця проживання, направлення запитів за місцем проживання родичів та знайомих засудженого, а також до адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, для встановлення можливого місцезнаходження ОСОБА_5
12.09.2017 року було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_5 , і оскільки двері вказаної квартири ніхто не відкривав, тому в дверях було залишено виклик про явку до Дарницького РС на 13.09.2017 року.
Таким чином у матеріалах особової справи відсутні дані про застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та виконання в повному обсязі початкових розшукових дій.
Доводи засудженого про те, що він не зрозумів до якого органу йому звертатись під час іспитового строку, суд вважає достовірними, оскільки відносно нього, як до особи, засудженої за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, встановлено адмністративний нагляд після звільнення з місць відбування покарання.
Згідно з даними особової справи негативних характеристик ОСОБА_5 немає, скарг та заяв на нього не надходило, нових кримінальних правопорушень не скоював, тобто зауважень до засудженого, окрім притягнення до адміністративної відповідальності не було.
З огляду на викладене суд вважає, що наведені у поданні факти не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення та не підтверджують викладені в поданні дані про ухилення ОСОБА_5 від контролю з боку відповідних органів в період іспитового строку.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання Дарницького РС Київського МВ з питань пробації від 04.10.2017 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на реальну міру покарання у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2015 року за ч. ч. 1, 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя