05.10.2017
єдиний унікальний номер справи 531/97/17
номер провадження 1-в/531/48/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника РВ з ПП ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Карлівського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Машівського районного суду Полтавської області від 21.02.2017 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України засуджений від відбування покарання був звільнений з випробуванням на один рік та відповідно до ст.76 КК України на нього покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

В поданні начальник Карлівського РВ з ПП, посилаючись на те, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, в період іспитового строку умови відбування та покладені на нього судом обов`язки не порушував, позитивно характеризується за місцем проживання, працює водієм у ТОВ «Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи», брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, просить суд вирішити питання щодо звільнення його від відбування покарання на підставі ст.2, п.а ст. 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні начальник Карлівського РВ з ПП подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений не заперечував проти задоволення подання, пояснивши, що наслідки застосування амністії йому відомі, згоден на звільнення від відбування покарання за амністією.

Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, так як засуджений вже звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, а також, що ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» не передбачає серед видів покарання звільнення з випробуванням, дослідивши письмові матеріали справи, вважає подання обґрунтованим, з огляду на наступне.

Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року (чинного з 07.09.2017 року) передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Згідно копії вироку суду від 21.02.2017 йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Звільнення від відбування покарання з випробуванням не є видом покарання. Перелік видів покарання міститься у статті 51 КК України. Отже, стаття 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» не може містити посилання на вид покарання звільнення від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим посилання прокурора є безпідставними.

Суд вважає, що наявні умови, встановлені ст. 2 Закону, так як ОСОБА_5 засуджений до позбавлення волі за злочин, який не є особливо тяжким, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій.
Пунктом «а» частини 2 статті 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням особи, її захисника чи законного представника.
Цією нормою спростовується посилання прокурора на те, що звільнення від відбування покарання вже відбулося, а тому амністія до засудженого не застосовується.
Таким чином, суд приходить до висновку, що засуджений є суб`єктом амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст.86 КК України,ст.ст. 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання Карлівського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, від відбування покарання, призначеного вироком Машівського районного суду Полтавської області від 21.02.2017 року, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення через Карлівський районний суд Полтавської області.

Суддя : ОСОБА_1