АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1102/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ТОВ «Рекламне агентство «ДАВІД» на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,

РУБА- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, з незакінченою вищою освітою, не одружений, не працюючий, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирішено питання про процесуальні витрати.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 08 листопада 2016 року, приблизно о 01 години, перебуваючи на площі Павлівська в Шевченківському районі м.Харків, звернув увагу, що на рівні другого поверху фасаду будівлі «ЦУМ», розташованого за адресою: м.Харків, пл.Павлівська, 1/3, встановлені чотири освітлювальні прожектори - елементи освітлювальної конструкції марки « Navarra Lumos IP 65 », котрі належать ТОВ «Рекламне агентство Давид», один з яких вирішив таємно викрасти. ОСОБА_7 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ТОВ «Рекламне агентство Давид» прожектор марки «Navarra Lumos IP 65» вартістю 1538 гривень та намагався зникнути з місця вчинення злочину з викраденим майном.
Однак ОСОБА_7 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання вказаного майна до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як на місці вчинення злочину був затриманий співробітниками поліції, які припинили його діяльність та вилучили у нього викрадене майно.

В апеляційній скарзі потерпілий ТОВ «Рекламне агентство «ДАВІД», посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, порушенням прав потерпілого, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що суд помилково прийшов до рішення розглядати кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.349 КПК України, оскільки потерпілий оскаржував обставини, які впливають і на кваліфікацію кримінального правопорушення, і на розмір завданої шкоди. Указав, що залишення судом позовної заяви потерпілого без розгляду не могло мати місця, оскільки в день слухання справи через секретаря судового засідання, представником потерпілого було повідомлено про не можливість явки з проханням слухання справи відкласти. Просить вирок скасувати, ухвалити апеляційним судом вирок, яким задовольнити цивільний позов потерпілого, стягнути з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Рекламне агентство «ДАВІД» завдану майнову шкоду в розмірі 4950,06 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема: помилкове прийняття рішення судом про розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог ст.349 КПК України є безпідставним.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання суду першої інстанції, про що свідчить його розписка.

01 лютого 2017 року потерпілий звернувся до суду з заявою, в який просив розглянути справу за його відсутності, а не про відкладення справи як стверджує апелянт (а.с.58).

За таких обставин, враховуючи позицію сторін кримінального провадження, суд обґрунтовано прийняв рішення про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404, ч.2 ст.394 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо вищевказаних фактичних обставин кримінального провадження, на які послався в апеляційній скарзі потерпілий, оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним, і відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Із апеляційної скарги також убачається, що потерпілий наполягає на тому, що обвинувачений вчинив крадіжку двох прожекторів, та вчинив замах на крадіжку третього прожектора. Виходячи з цього, просив стягнути з обвинуваченого вартість трьох прожекторів та витрати на їх монтаж.

На його думку суд безпідставно залишив його позов без розгляду.

Зазначені доводи апелянта є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Прокурором під час судового розгляду не висунуто додаткове обвинувачення, а тому суд не вправі був вийти за межі пред`явленого обвинувачення.

Що ж стосується цивільного позову потерпілого, то вартість майна, яке намагався викрасти обвинувачений, встановлена висновком експерта, а сам прожектор, відповідно до вироку, підлягає поверненню потерпілому.

Вартість монтажних робіт підключення прожектора, відповідно до розрахунків позивача 870.02 грн., сплачена обвинуваченим, що підтверджується чеком банку (а.с.57).

Як убачається із позовної заяви потерпілого, він просив стягнути з обвинуваченого вартість одного прожектора та витрати по його монтажу на загальну суму 1850 грн. (а.с.30, 31).

Ці витрати йому компенсовані.

За таких обставин, у апеляційного суду немає підстав для збільшення розміру сум, що підлягають стягнення з обвинуваченого.

Згідно вимог ст.393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції; цивільний позивач, його представник або законний представник у частині, що стосується вирішення цивільного позову.

Наведене свідчить, що потерпілим цих вимог закону потерпілим не дотримано.

Таким чином, колегія суддів істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення, не встановила.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ТОВ «Рекламне агентство «ДАВІД» - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: