УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 з погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 106 31 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст.115 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, яким встановлено, що 08.09.2017 до Київської міської клінічної лікарні № 17 доставлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із вогнепальними пораненнями, які останні отримали 08.09.2017 під час руху на автомобілі «Jaguar XJL», реєстраційний номер ФРН « НОМЕР_1 », по вул. Дегтярівській у м. Києві.

З`ясовано, що постріли здійснили особи, які перебували в автомобілі «Opel», реєстраційний номер республіки Польща - НОМЕР_2 , що були спрямовані в бік вищезазначених осіб.

Під час огляду 08.09.2017 та 09.09.2017 місця події виявлено та вилучено один фрагмент металевої кулі; чотири сліди папілярних узорів; автомобіль «Jaguar XJL», реєстраційний номер ФРН « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_3 та мобільний термінал «Номі» ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 із СІМ-картою мобільного оператора «Лайф»; мобільний термінал «Іphone 7» НОМЕР_6 . Рішенням слідчого від 09.09.2017 вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

У зв`язку з тим, що перелічені вище сліди та речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, однак є тимчасово вилученим майном, з метою їх збереження, слідчий просив накласти на них арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути речі, якщо вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність ознак кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Абзацом другим вказаної норми визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим та матеріалами клопотання доведено, що документи, на які ініційоване накладення арешту, були об`єктом злочинного посягання та містять на собі сліди кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказані документи є доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 106 31 арешт на:

- один фрагмент металевої кулі;

- чотири сліди папілярних узорів;

- автомобіль «Jaguar XJL» реєстраційний номер ФРН « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_3 ;

- мобільний термінал «Номі» ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 із СІМ-картою мобільного оператора «Лайф»;

- мобільний термінал «Іphone 7» НОМЕР_6 .Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1