Справа № 428/7716/16-к
Провадження № 11-кп/782/399/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«28» листопада 2017 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , з доповненнями, та прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2017 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Нижньовартовськ Тюменської області, РФ, громадянин України, непрацюючий, неодружений, з середньо - технічною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє 26.05.2010 року Антрацитівським міським судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ч.1,2 ст.315 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,-
визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Захід забезпечення кримінального провадження, застосований у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді застави - скасовано.
Обрано ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання. Строк покарання обчислюється з дня його фактичного виконання, із зарахуванням у строк відбуння покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення з 05.05.2016 року по 26.10.2016 року включно, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Повернуто ОСОБА_9 суму внесеної нею застави у розмірі - 29 000 гривень.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Сєвєродонецька Луганської області, громадянин України, непрацюючий, неодружений, з середньо - технічною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:
-09.03.2010 року Сєвєродонецьким міським судом за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;
-14.04.2010 року Лисичанським міським судом за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. 27.12.2013 року звільнений з Краснолуцької ВК Управління ДПтС України в Луганській області №19, по відбуванню терміну покарання,-
визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою.
Строк покарання обчислюється з дня його фактичного виконання, зарахувавши у строк відбуття покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 05.05.2016 року по 20.06.2017 року включно, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а після 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у встановленому законом порядку не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати вирішено відповідно до ст.100 та ст.124 КПК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у скоєнні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Епізод №1
17 лютого 2016 року, приблизно о 18-00 год. ОСОБА_8 , діючи умисно із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_11 , проводив візуальне спостереження за житловими будинками, розташованими по АДРЕСА_4 . Проходячи біля будинку АДРЕСА_5 побачив, що у вікні квартири АДРЕСА_6 було вимкнено світло. Будучи обізнаними про те, що за зазначеною адресою проживає малознайомі йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який у вечірній час працює у кафе «Шале», почав візуальне спостереження за вказаною квартирою. Переконавшись, що в квартирі за вказаною адресою нікого не має, повідомив про це ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_11 , про підшуканий об`єкт злочину.
Після чого в період часу з 18-00 год. до 21-30 год., більш точний не встановлено, ОСОБА_11 із ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, прибули до будинку АДРЕСА_4 . Далі діючи відповідно до єдиного преступного умислу, ОСОБА_8 залишився біля під`їзду будинку з метою візуального спостереження за навколишнім оточенням, готовий прийти на допомогу.
ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , піднялись на третій поверх де розташована квартира АДРЕСА_6 , де ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою раніше приготовленого розвідного ключа та викруток, пошкодив замок вхідних дверей та разом з ОСОБА_11 проник у квартиру, та керуючись корисливими мотивами, таємно викрали майно, що належить ОСОБА_12 , а саме:
-обручку 583 проби, вагою приблизно 3 грами, 1970 року випуску вартістю 3000 гривень;
-обручку 585 проби, вагою приблизно 2,5 грама, 2012 року випуску вартістю 1000 гривень;
-каблучку 583 проби, вагою приблизно 4 грами, 1970 року випуску вартістю 4000 гривень;
-каблучку 583 проби, вагою приблизно 4 грами, 1970 року випуску вартістю 4000 гривень;
-каблучку 583 проби, вагою приблизно 4 грами, 1970 року випуску вартістю 4000 гривень;
-каблучку 585 проби, вагою приблизно 2 грами, 2007 року випуску вартістю 400 гривень;
-фотоапарат марки «CANON» модель «PowerShot А470», серія , в корпусі сірого кольору вартістю 700 гривень;
-планшет торгівельної марки «DEXP Ursus», модель «А170І» в корпусі чорного кольору, 2015 року випуску вартістю 1000 гривень.
Вартість майна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/113/9-3/403-75е від 17.06.2016 року, становить - 5712,05 гривень.
Після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на загальну суму - 18100 гривень.
Епізод №2

Повторно, 29 лютого 2016 року, в період з 09-30 год. до 11-30 год., точний час не встановлено, ОСОБА_11 , діючи умисно, із корисливих спонукань, повторно, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , прибули до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Після чого ОСОБА_11 залишився біля під`їзду будинку з метою візуального спостереження за навколишнім оточенням, готовий прийти на допомогу.
В свою чергу ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , згідно до єдиного приступного умислу, з метою таємного викрадення чужого майна, направилися до під`їзду вказаного будинку, ліфтом піднялися на 9-й поверх. Вийшовши з ліфта та підійшовши до тамбурної двері квартири АДРЕСА_7 , ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, відкрив двері та разом з ОСОБА_8 проникли до тамбуру. ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою раніше приготовленого розвідного ключа та викруток, пошкодив замок вхідних дверей та разом з ОСОБА_8 проник у квартиру, звідки, керуючись корисливим мотивом, таємно викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_14 та потерпілому ОСОБА_16 , а саме:

- комплект фотографічний в рюкзаку чорного кольору, що складається з фотоапарата «Canon EOS 60D», об`єктива «Canon EPS 18-200, бустера, фото спалаха «Canon 430ЕХІІ», батареї для фотоапарата, зарядного пристрою xSunpak», пальчикові аккамулятор 8 одиниць в жовтій коробці, вартістю 50.000 гривень;
-відеокамеру «Sony HDR-SR11E», до неї прикручений штативний майданчик від штатива «Лібек 650», вартістю 15.000 гривень;
-IPAD 4 білого кольору, ємністю 16 ГБ, вартістю 9.000 гривень;
-IPAD міні-3 на 16 ГБ золотого кольору, в чохлі золотого кольору, вартістю 7.000 гривень;
-мобільний телефон «FLY ERA ENERDGI 1" на дві сім-карти чорного кольору, вартістю 1500 гривень;
-мобільний телефон «S-TELL» на дві сім-карти, білого кольору, в пластиковому чохлі, вартістю 1200 гривень;
-приблизно 15 флеш-карт об`ємом від 2 до 16 ГБ, кожна вартістю по 150 гривень, на яких містилася робоча інформація та фотографії потерпілого;
-зарядний пристрій «SUNPAK» для пальчикових батарейок, вартістю 1500 гривень;
-зарядний пристрій «PEARSTONE», вартістю 2000 гривень;
-золоті вироби 585 проби: ланцюжок кругла 45 см, вагою приблизно 3 грами, вартістю 3000 гривень; підвіска у вигляді кульки вагою 1,5 грама, вартістю 1200 гривень; ланцюжок середньої довжини 50 см, вагою 2,5 грама, вартістю 3000 гривень; ланцюжок плоска довжиною 60 см, вагою 3 грами, вартістю 4000 гривень; браслет на руку плетіння «Бісмарк», вагою 5,5 грам, вартістю 6000 гривень; підвіска у вигляді крапельки з каменем «олександрит», вагою приблизно 4 грами разом з каменем, вартістю 2500 гривень; підвіска з білим каменем у вигляді каменю коліщатка, вагою 1 грам, вартістю 500 гривень; сережки у вигляді листочка з камінням бузкового і білого кольору, вагою 3 грами кожна, вартістю 5000 гривень; сережки з білим каменем коліщатком, вагою 2 грами кожна, вартістю 2000 гривень; сережки у вигляді двох смужок, на яких розташовані камені феоніти, вагою 1,5 грама кожна, вартістю 1500 гривень; обручка рефленна з насічками, розмір 22, вагою 3 грами, вартістю 2500 гривень; обручка розмір 16, з діамантом маленького розміру, вагою 3 грами, вартістю 12000 гривень; каблучка з білим великим каменем, на обідку якого були камені феоніти дрібні, розмір 19, вагою 2,5 грама, вартістю 3000 гривень; каблучка з зеленими і білим і камінням, виконано на замовлення, розмір 19, вагою 2 грами, вартістю 4000 гривень; каблучка з дрібними білими і чорними каменями, як шахівниця, розмір 19, вагою 2,5 грама, вартістю 4000 гривень; каблучка з чорним каменем у вигляді овалу поперек пальця, розмір 20, вагою 2 грами, вартістю 3500 гривень; каблучка плетінка в камінням феонітамі, розмір 19, вагою 1,5 грама, вартістю 1100 гривень; каблучка з білим каменем коліщатком розмір 16-17, вагою 1,5 грама, вартістю 2500 гривень; підвіска «слоник» вагою 6,5 грам, придбана в 2007 році, вартістю 6500 гривень; каблучка без каменю (ломом) вагою 4,7 грам, проба 583, вартістю 4500 гривень; камінь «Чароід» бузкового кольору розміром приблизно 2,5 см, вартістю 2000 гривень; намисто з оніксу зеленого кольору, вартістю 600 гривень, годинник з браслетом з оніксу зеленого кольору, ручної роботи, вартістю 1000 гривень;
-срібний ланцюжок довжиною 50 см, вартістю 300 гривень, з маленьким срібним хрестиком, вартістю 100 гривень;
-грошові кошти у розмірі 700 гривень;
-гаманець вартістю 1200 гривень.
Вартість майна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/113/9-3/403-76е від 17.06.2016, становить - 57495,55 гривень.
Після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 168 525 гривень.
Епізод №3
Повторно, 21 березня 2016 року, у період часу з 07-30 год. по 14-00 год. більш точний час не встановлено, ОСОБА_11 , діючи умисно із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , проводив візуальне спостереження за житловими будинками, розташованими по АДРЕСА_8 , та, проходячи біля будинку АДРЕСА_9 , у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Далі ОСОБА_8 залишився біля під`їзду будинку з метою візуального спостереження за навколишнім оточенням, готовий прийти на допомогу.
В цей час ОСОБА_11 із ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, направилися до під`їзду вказаного будинку, та пішли обстежувати двері квартир, на предмет наявності замків, які ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, може відкрити. Так підійшовши до двері квартири АДРЕСА_10 , розташованої на другому поверсі вказаного будинку, ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, відкрив замок дверей вказаної квартири. Після чого ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, проникли у квартиру, звідки, керуючись корисливими мотивами, таємно викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_17 , а саме:
-ланцюжок, виготовлений із золота лігатурного сплаву, який відповідає 585 пробі, вагою 2,30 грамів, довжиною 50 см вартістю 225 гривень;
-сережки, виготовлені із золотого лігатурного сплаву, який відповідає 585 пробі, вагою 4,00 грами вартістю - 350 гривень;
-два трикотажні дитячі спортивні костюми, шість банок тушонки, три банки збираного молока, одна банка зеленого гороху, дві банки кукурудзи, дві банки шпротів, чотири банки паштетів м`ясних, чотири кілограма цукру, дві пачки чаю, одна пляшка вина «Кагор», об`ємом 0,5 літра, одна пляшка коняка «Потемкін», об`ємом 0,5 літра, дві пляшки миючого засобу «Фері», три упаковки, пакетів для сміття, дві упаковки дитячого мила, дві пляшки засобу для миття вікон, одна пляшка рідкого засобу для кафеля, дві пляшки засобу для миття газової плити, гаманець шкіряний, - вказані речі для потерпілої не представляють матеріальної цінності.
Вартість майна, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №19/113/9-3/284-е від 12.05.2016 р., становить - 3823,28 гривень.
Після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зникли, а викрадене майно звернули на свою користь та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму - 3823,28 гривень.
Епізод №4
Повторно, 26 березня 2016 року, приблизно о 13-15 год., ОСОБА_11 , діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, і ОСОБА_8 прибули до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_4 .
Після чого ОСОБА_8 залишився біля під`їзду будинку з метою візуального спостереження за навколишнім оточенням, готовий прийти на допомогу.
В свою чергу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, направились до під`їзду вказаного будинку, та пішли обстежувати двері квартир, на предмет наявності замків, які ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, може відкрити. Так підійшовши до двері квартири АДРЕСА_11 , розташованої на п`ятому поверсі вказаного будинку, ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою раніше приготовленого розвідного ключа та викруток, пошкодив замок вхідних дверей та разом з ОСОБА_11 проник у квартиру, звідки, керуючись корисливими мотивами, таємно викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_18 , а саме:
-грошові кошти у сумі 3500 гривень;
-планшет «IMPRESSION ELECTRONICS ImPAD 6115М» вартістю 1700 гривень;
-ноутбук «Asus» модель «X 51 RL», вартістю 4000 гривень.
Вартість майна, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №19/113/9-3/242-е від 28.04.2016 року, становить- 1555,50 гривень; та відповідно до висновку товарознавчої експертизи №19/113/9-3/402-е від 15.06.2016 року становить - 1900,00 гривень.
Після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зникли, а викрадене майно звернули на свою користь та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму - 9200,00 грн.

Епізод №5.
05 травня 2016 року, приблизно о 10-00 год., ОСОБА_11 , діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, прослідували до будинку АДРЕСА_12 , ліфтом піднялися на сьомий поверх та пішли до низу, обстежуючи двері тамбурів та квартир на предмет наявності замків, які ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, може відкрити шляхом їх пошкодження.
Так, підійшовши до двері квартири АДРЕСА_13 , розташованої у вказаному будинку, ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою раніше приготовленого розвідного ключа та викруток, пошкодив замок вхідних дверей та разом з ОСОБА_11 проник у квартиру, звідки, керуючись корисливими мотивами, таємно викрали майно, яке належить потерпілій ОСОБА_19 , а саме:
- мобільний телефон «NOKIA N 73-1» разом із зарядним пристроєм вартістю 1000 гривень;
- мобільний телефон «SAMSUNG S7500» разом із зарядним пристроєм вартістю 1500 гривень;
- мобільний телефон «SONY ERICSON U10» вартістю 1500 гривень;
- ноутбук «ASUS F751SJ-TY030D» разом із зарядним пристроєм вартістю 13000 гривень; ноутбук «HP PROBOOK4540S» разом із зарядним пристроєм вартістю 5000 гривень;
- ноутбук «ASUS X551M-BING-SX364B» вартістю 7000 гривень; ноутбук «ASUS X551M-BING-SX364B» вартістю 7000 гривень;
- золоті вироби, а саме: сережки із золота у кількості 2 одиниць 585 проби вагою 1,47 грамів вартістю 2000 гривень; кулон із золота (Тілець) 585 проби вагою 1,21 грамів вартістю 1000 гривень; обручка із золота 585 проби вагою 1,97 грамів вартістю 1500 гривень; каблучка із золота 585 проби вагою 3,46 грамів вартістю 2500 гривень; каблучка із золота з камінням вагою 3,24 грамів вартістю 3800 гривень; кулон із золота з камінням червоного кольору 583 проби вагою 1,16 грамів вартістю 2000 гривень; ланцюжок із золота (без замка) 583 проби вагою 2,08 грамів вартістю 1000 гривень.
Вартість майна, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №19/113/9-3/3 5 6-71е від 10.06.2016 року, становить - 27877,55 гривень, та відповідно до висновку товарознавчої експертизи №19/113/9-3/400-77 від 17.06.2016 року становить - 5263,04 гривень.
Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, з місця вчинення злочину зникли, а викрадене майно звернули на свою користь та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_18 , матеріальну шкоду на загальну суму 48 800 гривень.
На вирок суду учасниками процесу подані апеляційні скарги.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, призначити йому більш мяке покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у межах строку тримання під вартою. В обгрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання, належним чином не врахував, що провину він визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, задовільно характеризується за місцем проживання, частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілим і те, що потерпілі не мають до нього матеріальних претензій.
Крім того, у своїй доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить застосувати до нього Закон України «Про амністію» від 24.08.2017 р., який набрав законної сили 07.09.2017 року.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеність вини засуджених, вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які раніше неодноразово судимі та судимість згідно зі ст.89 КК України не погашена, заходів для погашення заподіяної майнової шкоди потерпілим не прийняли. Тому вважає, що призначене судом покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.65 КК України, не є достатнім для їх виправлення та запобігання вчинення ними нових злочинів, та є явно несправедливим через м`якість.
Крім того прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 слідчим суддею обрано альтернативний запобіжний захід у вигляду застави у сумі 29 000 грн. Після внесення громадянкою ОСОБА_9 вказаної суми обвинуваченого ОСОБА_7 було звільнено з-під варти на заставу та на нього покладено обов`язки.
Однак, як вказує апелянт, ОСОБА_7 декілька разів не з`явився до суду без поважних причин. В подальшому було встановлено, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у м.Рубіжному Луганської області, та Рубіжанським міським судом Луганської області стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, на думку прокурора, судом під час винесення вироку необґрунтовано прийнято рішення про повернення застави заставодавцю ОСОБА_9 , оскільки згідно з п.8 ст.182 КПК України - у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомів про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Також апелянт вказує на те, що згідно вироку суду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, строк покарання обчислюється з дня його фактичного виконання, зарахувавши у строк відбуття покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 05.05.2016 року по 20.06.2017 року включно, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а після 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі до набрання вироком чинності.
Однак, прокурор, з посиланням на положення ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, вважає, що судом були порушені вищезазначені норми права, оскільки, на його думку, у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.05.2016 року до дня набрання вироком законної сили виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
На підставі викладеного, прокурор просить апеляційний суд вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2017 року стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину, осіб обвинувачених та неправильним застосуванням вимог п.8 ст.182 КПК України, а також через порушення ст.58 Конституції України стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .
Просить ухвалити новий вирок, призначивши обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, кожному.
Заставу у розмірі 29 000 грн., яка була перерахована на банківський рахунок ТУДСА України в Луганській області за обвинуваченого ОСОБА_7 , звернути в дохід держави.
Строк попереднього ув`язнення стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 рахувати з 05.05.2016 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі до набрання вироком чинності.

В судове засідання апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Потерпіла ОСОБА_18 подала до апеляційного суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

З урахуванням наведеного та керуючись положеннями ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутністю потерпілої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та просив призначити йому покарання у межах його перебування під вартою та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги у повному обсязі та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_20 , але заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при обставинах, викладених у вироку суду першої інстанції, та правова кваліфікація їх дій за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілим, грунтуються на зібраних по справі та перевірених судом в порядку ст.349 КПК України доказах, являються обгрунтованими, належним чином мотивованими та не оспорюються учасниками процесу в апеляційних скаргах.
Між тим, апеляційний суд вважає безпідставним викладення в мотивувальній частині вироку формулювання визнаного судом доведеним обвинувачення за всіма епізодами, за якими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили інкриміновані їм злочини за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів судового провадження (т.4) обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000419 від 18.02.2016р. було направлено до Сєвєродонецького міського суду Луганської області в порядку ст.291 КПК України за ч.3 ст.185 КК України стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Під час судового розгляду ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 лютого 2017 року (т.4 а.с.189) обвинуваченого ОСОБА_10 оголошено в розшук та матеріали відносно нього виділені в окреме кримінальне провадження.
Частиною другою статті 1 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Однією із загальних засад кримінального провадження, згідно п.10 ч.1 ст.7 цього Кодексу, яка є конституційною гарантією, закріпленою у ст.62 Конституції України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
На цьому наголошують міжнародні стандарти у галузі судочинства та послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.
Так, відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та публічні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Однак своїм вироком суд першої інстанції встановив преюдицію винності особи, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження у зв`язку з його розшуком, у вчиненні злочинів за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що є неприпустимим, суперечить нормам національного законодавства та порушує його конституційні права.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції та виключити з його мотивувальної частини із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, за всіма епізодами скоєних злочинів, вказівку суду на вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинів за попередньою змовою групою осіб з « ОСОБА_21 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження», правильно зазначивши з «особою, матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження».
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції не в повній мірі врахував положення ст.65 КК України щодо достатності і справедливості призначення покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснюючих положень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з наступними змінами, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд при вирішенні питання про міру покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не в повній мірі врахував кількість та тяжкість вчинених ними злочинів, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, а також те, що обидва обвинувачених раніше неодноразово судимі за вчинення умисних злочинів, ці судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заходів для погашення заподіяної майнової шкоди потерпілим не прийняли, обидва на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, але суспільно корисною працею не займаються та задовільно характеризуються за місцем проживання.
Тому колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що призначене вироком суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у межах мінімальної санкції ч.3 ст.185 КК України за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, яке не може бути необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За змістом статті 414 цього Кодексу невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо суворості призначеного йому покарання та не вбачає підстав для призначення йому, згідно ст.69 КК України, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Також апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. №1810-VIII, який набрав законної сили з 07.09.2017 року (далі Закон), з огляду на таке.
Відповідно до ст.1 цього Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили та за наявності певних умов, зазначених в пунктах а) є) статті 1 Закону.
Колегія суддів вважає, що оскільки злочини за ч.3 ст.185 КК України, за якими обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, класифікуються як тяжкий злочин, та в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б свідчили про наявність передбачених ст.1 та ст.2 Закону підстав, обвинувачений не є суб`єктом амністії, до якого можуть бути застосовані положення статей першої п`ятої вказаного Закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного вирішення судом першої інстанції питання про долю застави в сумі 29 000 грн. як запобіжного заходу, обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними виходячи з наступного.
Як вбачається з оскаржуваного вироку суду, питання про повернення заставодавцю ОСОБА_9 суми внесеної нею застави у розмірі - 29 000 грн. було вирішено у зв`язку із скасуванням захід забезпечення кримінального провадження, застосованих у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді застави та обрання ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та взяття його під варту негайно в залі суду.
Відповідно до положень частини одинадцятої статті 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність звернення, згідно до ч.8 ст.182 КПК України, застави в дохід держави у зв`язку з тим, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 декілька разів не з`явився до суду без поважних причин, чим порушив покладені на нього процесуальні обов`язки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів судового провадження, під час розгляду справи в суді першої інстанції прокурором жодного разу не заявлялось клопотання про зміну запобіжного заходу, як то передбачено частиною дев`ятою цієї норми закону, окрім заявлених клопотань про привід обвинуваченого ОСОБА_7 (т.4 а.с.180, 182 та 205, 209).
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає законним рішення суду першої інстанції про повернення заставодавцю ОСОБА_9 суми внесеної нею застави у розмірі - 29 000 грн.
Крім того, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) обгрунтовано зараховано у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 05.05.2016 року по 26.10.2016 року, включно, та обвинуваченому ОСОБА_8 з 05.05.2016 року по 20.06.2017 року, включно, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а після 20.06.2017 року ( в редакції Закону України від 18.05.2017 року №2046-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі до набрання вироком законної сили.
Доводи прокурора про те, що таке рішення суду суперечить положенням ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, та у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.05.2016 року до дня набрання вироком законної сили, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 18.05.2017 року №2046-VIII) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
До 20.06.2017 року діяла попередня редакція вказаної частини статті, що передбачала зарахування строку попереднього ув`язнення у тому самому кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (Закон №838-VIII від 26.11.2015 року).

Згідно ч.1 ст.5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Таким чином, зворотну дію в часі мають будь-які положення КК України, що набрали чинності після вчинення особою кримінального правопорушення й поліпшують її становище.
Враховуючи зазначене, ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) має застосовуватися до всіх осіб, яким попереднє ув`язнення було зараховано в строк покарання, у період до набрання чинності або під час дії вказаної правової норми в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, незалежно від того, коли були подані клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Проте, з дня набрання чинності Закону України від 18.05.2017 року №2046-VIII, а саме з 21.06.2017 року, присікається застосування ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), що не суперечить ст.5 КК України та ст.ст.22,58 Конституції України.
Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити вирок або ухвалу без змін;
2) змінити вирок або ухвалу;
3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;
4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;
5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;
6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 цього Кодексу суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що доповнена апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 є безпідставною та не підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 є частково обгрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, з ухваленням апеляційним судом свого вироку у зв`язку з необхідностю застосування більш суворого покарання, та зміни мотивувальної частини вироку відповідно до положень ч.2 ст.404 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414 та 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , з доповненнями залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.
Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, кожному.

Виключити з мотивувальної частини вироку із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, за всіма епізодами скоєних злочинів, вказівку суду на вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинів за попередньою змовою групою осіб з « ОСОБА_21 , матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження», правильно зазначивши з «особою, матеріали відносно якого ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області виділені в окреме кримінальне провадження».
В іншій частині вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

На вирок апеляційного суду учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою,- в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

____________ ________________ ____________
/ ОСОБА_1 / / ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 /