Справа № 588/37/18
провадження № 1-кс/588/13/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2018 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тростянці скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Тростянецького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 від 03.01.2017 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000498 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2017,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 09 січня 2018 року звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив: 1) скасувати постанову старшого слідчого Тростянецького відділення поліції Охтирського ВП Головного управління Національної поліції в Сумській області про відмову у визнанні потерпілим від 03.01.2017; 2) зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 залучити ОСОБА_5 до кримінального провадження як потерпілого.

Скарга мотивована тим, що слідчим відділом Тростянецького відділення ГУ НП у Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000498, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, за його заявою, про те, що він виявив у трудовому договорі, укладеному між ним та ПрАТ «Монделіс Україна» від 01.04.2017, що на місці підпису голови правління стоїть підпис, візуально схожий на підпис менеджера відділу людських ресурсів ПрАТ «Монделіс Україна».
ОСОБА_5 29.12.2017 подав слідчому заяву про визнання його потерпілим у кримінальному проваджені. 04.01.2018 заявником скарги була отримана постанова старшого слідчого СВ Тростянецького відділення поліції ГУ НП у Сумській області ОСОБА_4 про відмову у визнані потерпілим, яку він вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки у заяві чітко зазначено, що незаконні дії працівників підприємства мають пряме відношення до нього, у результаті цього йому було завдана істотна моральна шкода у вигляді відсутності юридичної сили трудового договору, який визначає його права та обов`язки, гарантує сплату заробітної плати за встановленим тарифом, її перегляд в бік покращення, створення необхідних умов праці, утримання податків.

У судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив задовольнити, пояснив, що на його думку договір, який підписаний неуповноваженою особою, вважається недійсним, у зв`язку з чим він втрачає гарантований законодавством перелік гарантій як працівника, що визначені трудовим договором, на цей час є невизначеним коло його трудових обов`язків та прав.

Слідчий Тростянецького відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, у якій зазначив, що заперечує проти задоволення скарги ОСОБА_5 , оскільки ні у заяві, ні у свідченнях в якості свідка, наданих СВ Тростянецького відділення поліції, ні у скарзі поданій до суду ОСОБА_5 так і не зміг вказати конкретних фактів завдання йому моральної шкоди, які б відповідали критеріям, зазначеним у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 № 4. ОСОБА_5 вказує на гіпотетично можливі у майбутньому порушення його прав у результаті можливого у майбутньому визнання трудового договору недійсним, проте не може вказати яких же втрат немайнового характеру він вже зазнав на час подання заяви. Також слідчий зазначив, що у своїй заяві «про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками статті 358 КК України» від 19.12.2017 ОСОБА_5 не вказував на те, що кримінальне правопорушення вчинене саме щодо нього, що дало б виникненню у нього прав і обов`язків потерпілого згідно ч. 2 ст. 55 КПК України, також він нічого не вказав про завдану йому матеріальну чи моральну шкоду, а просто інформував про виявлені ним дії, в яких вбачає ознаки злочину.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали провадження, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_5 19.12.2017 звернувся з письмовою заявою до Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області, за якою було внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000498, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України.

Досудове розслідування розпочато у зв`язку з тим, що на думку ОСОБА_5 у трудовому договорі між ним та ПрАТ «Монделіс України» на місці підпису Голови правління товариства стоїть підпис візуально схожий на підпис менеджера людських ресурсів ПрАТ Монделіс Україна».

Розглянувши заяву ОСОБА_5 від 29.12.2017 року про визнання його потерпілим старший слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 постановою від 03.01.2017 відмовлено ОСОБА_5 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000498 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2017.

Відповідно до частини 1 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до статті 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Згідно з вимогами частини 5 статті 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам частини 5 статті 110 КПК України та мотивована належним чином.

Слідчий обґрунтовано посилався на те, що підставою набуття процесуального статусу потерпілого є достатні дані про те, що відповідній особі кримінальним правопорушенням завдано шкоду, а ОСОБА_5 , у свою чергу, стверджуючи про заподіяння йому моральної шкоди вказав на гіпотетично можливі у майбутньому порушення його прав у результаті можливого майбутнього визнання трудового договору недійсним.

Доводи ОСОБА_5 в обґрунтування завданої моральної шкоди у вигляді відсутності юридичної сили трудового договору є неспроможними, оскільки ймовірне виконання підпису у трудовому договір від імені голови правління ПрАТ «Монделіс України» менеджером з людських ресурсів указаного товариства та порушення кримінального провадження не має автоматичного наслідку у виді недійсності трудового договору між ПрАТ «Монделіс Україна» та ОСОБА_5 до встановлення такої обставини рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Зважаючи на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що ОСОБА_5 отримав каліцтвом чи інше ушкодження здоров`я, щодо останнього та членів його сім`ї не застосовувалася протиправна поведінка, майно останнього не піддавалося знищенню або пошкодженню, дані про приниження честі та гідності, ділової репутації скаржника відсутні, а тому підстав вважати, що у кримінальному провадженні ОСОБА_5 завдана моральна шкода не вбачається.

Крім того, положення диспозиції частини 1 статті 358 КК України, за якою було внесено відомості до ЄРДР, яка згідно теорії кримінального права є злочином з формальним складом, не вимагає настання наслідків у виді заподіяння шкоди певним особам. Д ля наявності об`єктивної сторони цього злочину закон вимагає встановлення лише діяння і необов`язкове настання суспільно небезпечних наслідків для кваліфікації злочину. Наслідки цього злочину хоча і можуть наставати, але перебувають за межами складу злочину. Вони не включаються до об`єктивної сторони складу як обов`язкова ознака і їх встановлення на кваліфікацію злочину не впливає.

З огляду на викладене, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись положеннями статей 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Тростянецького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 від 03.01.2017 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000498 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2017 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1