Справа № 293/1225/17
Провадження № 1-кс/293/216/2017
УХВАЛА
14 листопада 2017 року смт Черняхів
Слідчий суддя Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 13.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням від 13.11.2017 про арешт майна (далі клопотання), в якому просить накласти арешт на майно, а саме: велосипед марки «Аіст», синього кольору який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 12.11.2017 близько 20 години,на перехресті вулиць Вишнева та Макарівська, що в с. Видибор Черняхівського району Житомирської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої житель АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження.

Допитаний з даного приводу в якості потерпілого житель АДРЕСА_1 ОСОБА_5 повідомив, що 12.11.2017 близько 20:00 год. він на своєму велосипеді рухався по вул. Вишневій в с. Видибор Черняхівського району та на перехресті вулиць Вишнева та Макарівська помітив як в зустрічному напрямку рухається мотоцикл, та при зближенні з ОСОБА_5 , зачепив останнього від чого він впав з велосипеда та отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.11.2017, в с. Видибор на перехресті вул. Вишнева та Макарівськавиявлено велосипед марки «Аіст» синього кольору який належить ОСОБА_5 .

Під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що є усі підстави вважати, що вказаний велосипед є учасником дорожньо- транспортної пригоди та пошкодження на ньому отримані внаслідок ДТП.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 13.11.2017.

Клопотання погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 .

Враховуючи, що слідчий та прокурор в судовому засіданні не заявили клопотання про застосування технічних засобів фіксування при розгляді клопотання, розгляд клопотання на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України здійснюється слідчим суддею без здійснення його фіксації.

Слідчий в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання також підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Клопотання відповідає вимогам КПК України, належним чином обґрунтоване, наведено достатньо підстав вважати, що накладення арешту на зазначене майно матиме важливе значення для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні.
З аналізу клопотання суд приходить до висновку, що досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинили суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У зв`язку з тим, що вилучене майно має значення у кримінальному провадженні речового доказу, вилучене з метою збереження слідової інформації та потрібне слідству для проведення експертиз за фактом ДТП, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на велосипед марки «Аіст», синього кольору який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 175 КПК України дана ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ст. 395 КПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий- суддя: ОСОБА_1
Копія:вірно
Суддя: