№1-кс/760/374/18

Заявник в поданому клопотанні просив слідчого суддю скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.17 p., а саме на наступне майно: мобільний телефон марки Iphone 6, 128 GB, чорного кольору, модель А1778 FCC IP BCG Е3091А ІС 579 С Е3091А , серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільного телефону марки Iphone 5S, біло-бежевого кольору, модель А 1533 FCC IP BCG-E2642A ІС 579С-Е2642В, ІМЕІ НОМЕР_3 .
Заявник та його представник в судовому засіданні подане клопотання підтримали з підстав зазначених клопотанні та просили про його задоволення.
Детектив НАБУ в судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту зазначаючи, що на даний час підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, що не передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, приходить до наступного висновку.
Вбачається, що під час затримання ОСОБА_4 , що мало місце о 18 год. 15 хв. 19 червня 2017 p., за адресою : м. Київ, вул. Нововокзальна, 3 у нього були вилучені, в тому числі, мобільні телефони марки : Iphone 7, 128 GB, чорного кольору, модель А1778, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; Iphone 5S, біло-бежевого кольору , модель А1533, ІМЕІ НОМЕР_3 .
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.17 р. задоволено клопотання старшого детектива - керівника Четвертого підрозділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , погоджене прокурором САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на вказані мобільні телефони з метою забезпечення конфіскації у зв`язку із тим, що санкція ч. З ст. 369-2 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Вбачається, що 28.11.2017 р. підозрюваного ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. З ст. 28, ч. З ст. 369-2 КК України на ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, яка передбачає покарання у вигляді штрафу від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, і не передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище, зважаючи на обставини справи вбачається, що на даний час відсутні підстави для арешту вищезазначеного майна, а тому подане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.17 p., а саме на наступне майно: мобільний телефон марки Iphone 6, 128 GB, чорного кольору, модель А1778 FCC IP BCG Е3091А ІС 579 С Е3091А , серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільного телефону марки Iphone 5S, біло-бежевого кольору, модель А 1533 FCC IP BCG-E2642A ІС 579С-Е2642В, ІМЕІ НОМЕР_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1