Справа № 206/42/18
Провадження № 1-кп/206/143/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" лютого 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000392 від 25.02.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08 жовтня 1997 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
-29 березня 2000 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст.81 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 27 січня 2004 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 30 жовтня 2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі;
- 27 лютого 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
- 27 лютого 2013 року Амур Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт;

-15 грудня 2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 разом із своїм знайомим ОСОБА_7 знаходився за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, в ході бесіди ОСОБА_3 дійшов злочинної змови з ОСОБА_7 направленої на повторне незаконне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Цього ж дня, 05 січня 2015 року приблизно о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_7 попрямували по будинку АДРЕСА_3 .

Далі, 05 січня 2015 року приблизно а 02 годині 30 хвилини ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне викрадення чужого майна, перелізли через ворота огорожі даного домоволодіння, тим самим потрапили на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Знаходячись на вказаній території та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом ОСОБА_7 попрямували до будинку, розташованого на вказаній території, не призначеного для постійного проживання, у якому знаходилося та зберігалося майно потерпілого.

У подальшому, ОСОБА_7 , виконуючи відведену йому роль, за допомогою викрутки, використовуючи фізичну силу, пошкодив частину металевої захисної решітки, встановленої на вікні, витягнув віконні штапики і пошкодив шибки вікна. Після чого, ОСОБА_7 через відчинене вікно, проник до приміщення будівлі АДРЕСА_3 та з середини відкрив гаражні ворота, тим самим впустив ОСОБА_3 в середину приміщення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 знаходячись у вище вказаному приміщенні, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, кожен виконуючи відведені їм ролі виявили та викрали майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме: мідну котушку від зварюваного апарату, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №180/38 від 18.02.2015 складає 1011,20 грн., а також 30 метрів мідного багатожильного кабелю, вартістю 241,35 грн., бензопилу «Husgvan» PN 4500», жовтого кольору, вартістю 636,33грн., санки звичайні, вартістю 152,50 грн., електродриль, синього кольору, вартістю 566,12 грн., кабель подовжувач, вартістю 98,20 грн., загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 714/17 від 18 грудня 2017 року складає 1694, 50 грн.

Після чого, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 з вищевказаним майном з місця скоєння злочину зникли, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 180/38 від 18 лютого 2015 та № 714/17 від 18 грудня 2017 року внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_6 , спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2705,70 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що 05 січня 2015 року він перебував разом з ОСОБА_7 на ж/м Ігрень у м. Дніпро, де в ході розмови ОСОБА_7 йому запропонував обікрасти будинок на, що він погодився та вони попрямували до будинку АДРЕСА_3 . Підійшов до даного будинку ОСОБА_7 пошкодив вікно даного будинку та заліз до даного будинку, після чого відкрив йому двері гаражу та він разом з ОСОБА_7 проникли до будинку, який складався з двох поверхів. В будинку вони взяли мідну катушку від зварюваного апарату, мідний багатожильний кабель, бензопилу, санки, електродриль, кабель подовжувач, данні речі вони склали на санки та покинули будинок. Після чого, пройшовши 500 метрів побачили господаря даного будинку який їм крикнув «стояти!», але вони втекли.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина в інкримінованому йому кримінального правопорушенні підтверджується також поясненнями потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 05 січня 2015 року близько 6 години ранку він вийшов на вулицю та побачив двох чоловіків. Через деякий час, приблизно о 6 годині 45 хвилин, йому подзвонив сусід та повідомив, що його будинок пограбували. Він одразу пішов на вулицю Одинківську до будинку АДРЕСА_3 де побачив, що були відкриті ворота гаражу та зламана решітка. В будинку помітив, що викрали його речі, а саме: катушку зварювального апарату, бензопилу, мідний кабель, електродриль, санчата. Він також виявив слід іржі від санчат та побіг по сліду, а через метрів 500 побачив двох чоловіків, які тягли санчата. Він їм крикнув у спину, а вони почувши його втекли. В цей час по вулиці проїжджав його сусід. Він сів до нього в автомобіль та вони разом прослідкували за крадіями та побачили де вони проживають, а після цього він викликав поліцію.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується також іншими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та містяться в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування, які долучені до кримінального провадження в судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 05 січня 2015 року, в ході якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 , з якого обвинувачений разом з ОСОБА_7 викрали майно потерпілого (т.1 а.п.17-20);

-протоколом огляду місця події від 08 січня 2015 року, в ході якого потерпілий розповів про обставини скоєння кримінального правопорушення (т.1 а.п.30-33);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09 січня 2015 року, в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_7 , як того який скоїв крадіжку у домоволодіння АДРЕСА_3 , а саме: ОСОБА_7 (т.1 а.п.35-37);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 січня 2015 року, в ході якого потерпілий впізнав чоловіка на фото № 3 ( ОСОБА_3 ) як того, який 05 січня 2015 року викрав речі (т.1 а.п.38-40);

-протоколом огляду від 12 лютого 2015 року, в ході якого була оглянута мідна котушка зі зварювального апарату, яка була викрадена у потерпілого (т.1 а.п.41);

-висновком експерта №180/38 від 18 лютого 2015 року з якого вбачається, що ринкова вартість металобрухту міді вагою 15,8 кг., станом на 05 січня 2015 року могла складати 1011,20 грн. (т.1 а.п.46);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27 січня 2017 року та довідкою до протоколу впізнання особи за фотознімками, в ході якого потерпілий впізнав обвинуваченого, як того який скоїв крадіжку у домоволодіння АДРЕСА_3 , а саме: ОСОБА_3 (т.1 а.п.95-97);

-висновком експерта №714/17 від 18 грудня 2017 року з якого вбачається, що середня ринкова вартість досліджуваних об`єктів, з урахуванням їх зносу, станом на 05 січня 2015 року, становить: мідного багатожильного кабелю довжиною 30 м. 241,35 грн., бензопили марки «Husgvan PN 4500» - 636,33 грн., електродриля 566,12 грн., кабеля - подовжувача 98,20 грн., санків звичайних 152,50 грн., а загальна вартість досліджуваних об`єктів становить 1694,50 грн. (т.1 а.п.133-137);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2017 року за участю обвинуваченого, в ході якого він показав та розповів як він скоював крадіжку з домоволодіння АДРЕСА_3 (т.1 а.п.147-148).

Оцінивши у сукупності досліджені по кримінальному провадженню докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває,малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується негативно, а також обставину, що обтяжує покарання.
Призначаючи вид покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, оскільки обвинувачений на шлях виправлення не став, має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний злочин проти власності.
Окрім того, новий злочин обвинувачений вчинив в період іспитового строку, встановленого вироком Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив новий злочин у період звільнення від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин до його засудження 15 грудня 2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, покарання призначене за цим вироком та вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2017 року, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки підлягатимуть самостійному виконанню.
В порядку ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого витрати на проведення судово - товарознавчої експертизи № 714/17 від 18 грудня 2017 року у розмірі 380 гривень (т.1 а.п.133).
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 110, 369, 371-374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 (три) роки та за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт, і визначити остаточно покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання призначені ОСОБА_3 за цим вироком та вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, - підлягають до самостійного виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помістивши його в Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_8 (р/р в ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 714/17 від 18.12.2017 в розмірі 380,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1