Провадження № 1кп/202/407/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001517 від 25.07.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вс. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України
ВСТАНОВИВ :
21.06.2017 року близько 16:30 години, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 знаходився біля будинку №124 по вул. Вологодській у м. Дніпро, де випадково зустрівся з ОСОБА_7 , де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи обличчям до ОСОБА_7 , навмисно спричинив три удари правою рукою стиснутою в кулак в область грудної клітини ліворуч.
Відповідно до висновку експерта № 2803е від 19.08.2017 року, потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з лінійними переломами 7,8-го ребра ліворуч, синця з внутрішньо-шкіряними крововиливами на його тлі на грудній клітині ліворуч від передньо-пахвової до середньо-пахвової лінії в проекції 6-8-го міжребір`я, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більш, як 21 день).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 122 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 21.06.2017 року близько 16:30 години, він разом з співмешканкою ОСОБА_6 та її дитиною проходили біля будинку АДРЕСА_3 , де дитина попросила зірвати квітку, яка росла біля подвір`я, там знаходився потерпілий, який зробив зауваження і з цього приводу у них почався конфлікт, який переріс у бійку. Він дійсно наніс потерпілому три удари правою рукою стиснутою в кулак в область грудної клітини ліворуч, в чому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 21.06.2017 року він зустрівся з обвинуваченим і його співмешканкою ОСОБА_6 та її дитиною, які проходили біля будинку №124 по вул. Вологодській у м. Дніпро, де вони стали рвати квіти, він зробив зауваження, але реакція на це була неадекватною, ОСОБА_8 почала топтати квіти, а обвинувачений підійшов і почав наносити удари, заспокоївся тільки після того, як він наніс йому удар у відповідь.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши висновки експертизи, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину доведена повністю.
ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі з випробуванням, саме таке покарання, на думку суду, буди сприяти виправленню обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Більш тяжке покарання, призначити недоцільно, оскільки ОСОБА_9 раніше до будь якої відповідальності на притягався, щиро розкаявся у вчиненому і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Речові докази суду не надавались.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації;

- повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ;

- періодично з`являтися для реєстрації в орган з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1