Справа № 638/3143/18
Провадження № 1-кп/638/781/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м. Тольятті, Самарської області, РФ, громадянки України, українки, з вищою освітою, не одруженої, раніше не судимої, працюючої диспетчером КП « Харківводоканал », яка зареєстрована та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,-
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 205-1 ч. 1 КК України, -
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
07.03.2018 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205-1 ч. 1 КК України, в тому, що вона скоїла вказане умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах :
ОСОБА_4 в серпні 2015 року, більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, в денний час доби, перебуваючи біля супермаркету «Класс» розташованого по проспекту Л.Свободи в Шевченківському районі м. Харкова, під час спілкування з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , отримала від останнього пропозиції за винагороду в розмірі 200 гривень, надати йому копії її паспорту та картки ідентифікаційного коду з метою здійснення реєстрації юридичної особи.
Усвідомлюючи противоправний характер запропонованих дій, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, погодилась на таку пропозицію та надала останньому копію власного паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 10.01.2005 та копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 , отримавши обіцяну винагороду в розмірі 200 гривен.
Згідно висновку експерта №8-4/663 від 03.04.2017, підписи у Протоколі № 1 установчих зборів учасників ТОВ «Баліал» від 18.08.2015 про створення ТОВ «Баліал» та внесення належної ОСОБА_4 частки в статутному капіталі товариства в розмірі 380 000 грн., що складає 100% статутного капіталу; статуті ТОВ «Баліал» затвердженому протоколом № 1 установчих зборів учасників ТОВ «Баліал» від 18.08.2015; реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи від 18.08.2015 виконані безпосередньо ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , за наведених обставин, всупереч Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-ІУ від 15.05.2003, Закону України « Про господарські товариства » № 1576-ХІІ від 19.09.1991 та відповідних норм ЦК України, ГПК України, своїми умисними діями, внесла завідомо неправдиві відомості у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Баліал», тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 205-1 ч. 1 КК України.
Під час досудового розслідування досягнуто угоди між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.
Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення :
Обвинувачена ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205-1 ч. 1 КК України, тобто у внесенні завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Баліал», визнає повністю та зобов`язується без застережливо визнати обвинувачення у вказаному обсязі в судовому засіданні.
Сторони погоджуються на призначення обвинуваченої ОСОБА_4 , покарання за ст. 205-1 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання, у вигляді штрафу на користь держави, у вказаному розмірі.
Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
- для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.
- для обвинуваченої - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Обвинуваченої ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угода про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.
Також обвинуваченої ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого її кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.
Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є
підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1
Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.
Суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання, працює, за місцем праці характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щиросердно розкаялась у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченої ОСОБА_4 , положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо її права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Заслухавши прокурора ОСОБА_5 , обвинувачену ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При проведенні судово криміналістичної експертизи, експертом державної спеціалізованої установи Київський науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України були витрачені 770,35 гривень, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 374, ч. 1 ст. 475 КПК України,суд, -
В И Р І Ш И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 205-1 ч. 1 КК України та призначити її покарання, на підставі цього закону, у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 770 гривень 35 копійок.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок виготовлений нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1