09.11.2017 Єдиний унікальний № 371/1283/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/ 133 /17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке 08 серпня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000386, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Махунцеті Кедського району Аджарія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не депутата, має середню освіту, не одруженого, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимого, востаннє 06 вересня 2016 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та 10 серпня 2017 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 71 Кримінального кодексу України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком від 06 вересня 2016 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кагарлик Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, не працюючого, не депутата, має середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, раніше не судимого,
які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Миронівського районного суду Київської області від 06 вересня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив три нові умисні злочини проти власності за наступних обставин.

В червні 2017 року ОСОБА_4 виявив, що в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , ніхто не проживає.

Приблизно 14 липня 2017 року, точної дати судом не встановлено, ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку якого-небудь майна із цього будинку. В цей же день, близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , з метою протиправного заволодіння чужим майном, прийшов на неогороджену територію домоволодіння будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, підійшов до житлового будинку та, вийнявши за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки раму вікна веранди будинку. Через це вікно він таємно проник в середину будинку. Перебуваючи у середині будинку, він відшукав та викрав електродриль моделі ИЭ 1036 Э вартістю 346 грн. 33 коп., яка належить потерпілому ОСОБА_7 та разом з нею покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 12-4/1228 від 25 вересня 2017 року, завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 346 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними, винними діями, таємно викрав електродриль моделі ИЭ 1036 Э, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло потерпілого, якою завдав ОСОБА_7 шкоду в розмірі 346 гривні 33 копійки.

Крім того, приблизно 19 липня 2017 року, точної дати судом не встановлено, ОСОБА_4 вирішив знову вчинити крадіжку якого-небудь майна із будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
В цей же день, приблизно о 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, прийшов на неогороджену територію домоволодіння будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити вчиненню крадіжки, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до господарської будівлі та вищезазначеного домоволодіння, відкрутивши за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки шурупи з петель зачинених на внутрішній замок вхідних дверей, зняв ці двері з петель і таємно проник в середину господарської будівлі. Перебуваючи у середині будівлі, він відшукав велосипед марки «ARDIS» моделі «Sunlight MTB 26» вартістю 3100 гривень і велосипед марки «ХВЗ» моделі «Турист» вартістю 1400 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 та таємно їх викрав, а саме вивіз з приміщення господарської будівлі та повів їх з місця вчинення злочину, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 12-4/1228 від 25 вересня 2017 року, завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 4500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними, винними діями таємно викрав два велосипеди марки «ARDIS» моделі «Sunlight MTB 26» вартістю 3100 гривень і марки «ХВЗ» моделі «Турист» вартістю 1400 гривень, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення (сарай) потерпілого, яким завдав ОСОБА_7 шкоду в розмірі 4500 гривень.

Не зупинившись на скоєному, 05 серпня 2017 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння будь - яким майном, що знаходиться в дачному будинку, в якому тимчасово не проживають жителі, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Після цього обвинувачений ОСОБА_4 , в ході спілкування зі ОСОБА_5 , запропонував останньому спільно вчинити злочин крадіжку майна з зазначеного будинку. ОСОБА_5 , розуміючи протиправність та незаконність дій ОСОБА_4 , погодився надати останньому допомогу у вчиненні кримінального правопорушення і таким чином вступив з ним у злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 серпня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , приїхавши на попутному транспорті в с. Зеленьки Миронівського району Київської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за ними ніхто не спостерігає, таємно зайшли через неогороджену територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , та підійшли до будинку.

Знаходячись біля будинку, ОСОБА_4 , за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, вийняв раму вікна веранди будинку та спільно з ОСОБА_5 проникли в середину житлового будинку.

Перебуваючи в середині житлового будинку, ОСОБА_4 приблизно о 15 годині 10 хвилин за допомогою заздалегідь підготовленого розвідного ключа, відкрутив від металевих труб будинку належні потерпілому ОСОБА_7 чавунні батареї опалення у кількості 4 штуки, а саме: дві батареї на сім секцій кожна, загальною вартістю 625 гривень 34 копійки та дві батареї на вісім секцій кожна, загальною вартістю 714 гривень 66 копійок та через віконну раму спільно з ОСОБА_5 винесли їх з будинку на територію подвір`я для подальшої їх реалізації, як металобрухт.

Цього ж дня, приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що без використання транспортного засобу завершення злочину неможливе, замовили автомобіль марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 (таксі) повідомивши водія ОСОБА_8 , необізнаного про їх злочинні дії, про час та місце прибуття.

У послідуючому, приблизно о 18 годині 00 хвилин по приїзду автомобіля марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завантажили викрадені батареї в кількості 4 штуки до багажного відділу автомобіля, вивезли їх з подвір`я, та в подальшому продали їх на металобрухт, тим самим обернувши викрадене майно на власну користь, тобто розпорядилися ними на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи об`єднану єдиним злочинним умислом злочинну діяльність, 06 серпня 2017 року приблизно о 09 годині ОСОБА_4 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно зайшов через неогороджену територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Знаходячись біля будинку, ОСОБА_4 , діючи умисно, через отвір віконної рами, яку напередодні вийняв спільно з ОСОБА_5 , проник в середину житлового будинку.

Перебуваючи в середині житлового будинку, ОСОБА_4 діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, приблизно о 09 годині 15 хвилин з використанням заздалегідь підготовленого розвідного ключа, відкрутив чавунні батареї у кількості 2 штуки, які мають по 12 секцій кожна, загальною вартістю 1072 гривень від металевих труб у кімнатах будинку та через віконну раму виніс їх з будинку на територію подвір`я для подальшої їх реалізації.

Після цього ОСОБА_4 , в цей же день, близько 10 години 00 хвилин в ході телефонної розмови із обвинуваченим ОСОБА_5 , запропонував останньому спільно продовжити вчиняти крадіжкичавунних батарей з вищевказаного будинку. ОСОБА_5 , розуміючи протиправність та незаконність дій ОСОБА_4 , погодився надати останньому допомогу у вчиненні кримінального правопорушення і таким чином вступив з ним у злочинну змову та керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що без використання транспортного засобу вчинення злочину неможливе, замовив автомобіль марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 та повідомив водія ОСОБА_8 , необізнаного про їх злочинні дії, про час та місце прибуття і спільно з ним приїхав до вказаного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 .
Цього ж дня, приблизно о 10 годині 30 хвилин по приїзду автомобіля марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завантажили викрадені дві батареї на 12 секцій кожна до багажного відділу автомобіля вивезли їх з подвір`я, та в подальшому продали їх на металобрухт, тим самим обернувши викрадене майно на власну користь, тобто розпорядилися ними на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 12-4/1228 від 25 вересня 2017 року, завдали потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2412 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми спільними з ОСОБА_5 умисними, протиправними, винними діями, 05 серпня 2017 року та 06 серпня 2017 року таємно викрав шість чавунних батарей, загальною вартістю 2412 гривень, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло потерпілого, яким завдав потерпілому шкоду в розмірі 2412 гривень.

ОСОБА_5 своїми спільно з ОСОБА_4 умисними, протиправними, винними діями, 05 серпня 2017 року таємно викрав чотири чавунних батарей, загальною вартістю 1340 гривень, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло потерпілого, яким завдав потерпілому шкоду в розмірі 1340 гривень.

Зазначені обставини встановлені судом на підставі допиту обвинувачених, які не оспорювали обставин вчинення крадіжок зазначених у обвинувальному акті, визнали свою винуватість у їх вчиненні, щиро розкаялись, та допиті потерпілого, який також не оспорював обставин вчинення крадіжок, зазначених в обвинувальному акті.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав покази, що дійсно в 2017 році чотири рази проникав на територію домоволодіння потерпілого, звідки із будинку та сараю, здійснював крадіжку двох велосипедів, електричної дрилі, та спільно із обвинуваченим ОСОБА_5 шести чавунних батарей, якими розпорядився на власний розсуд. При цьому він повідомив що, 06 серпня 2017 року він сам проник до будинку потерпілого, відкрутив та виніс із будинку дві чавунні батареї, а ОСОБА_5 лише допомагав йому в перенесенні та перевезенні цих двох батарей із території домоволодіння потерпілого, за що отримав частину коштів від продажу цих батарей. Крадіжки вчиняв у зв`язку із бажанням заробити кошти, за рахунок реалізації краденого майна.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав покази, що дійсно в 2017 році один раз проникав на територію домоволодіння потерпілого, звідки із будинку, спільно із обвинуваченим ОСОБА_4 здійснював крадіжку шести чавунних батарей, якими розпорядився на власний розсуд. При цьому він повідомив, що06 серпня 2017 року він не проникав в будинок потерпілого, а лише надавав ОСОБА_4 допомогу в перенесенні та перевезенні цих двох батарей із території домоволодіння потерпілого, за що отримав частину коштів від продажу цих батарей. Крадіжки вчиняв у зв`язку із бажанням заробити кошти, за рахунок реалізації краденого майна.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав покази, що він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , звідки в 2017 році було викрадено два велосипеди, електричну дриль та шість чавунних батарей.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинувачених, кваліфікацію їх дій та вартість викраденого майна, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілого та вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинувачених, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив три злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме:
- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло потерпілого, яким завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 346 гривень 33 копійки;

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення потерпілого, яким завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 4500 гривень;

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло потерпілого, яким завдав потерпілому шкоду в розмірі 2412 гривень.

Окрім того, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив один злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло потерпілого, яким завдав потерпілому шкоду в розмірі 1340 гривень.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що ОСОБА_5 своїми спільно з ОСОБА_4 умисними діями, 06 серпня 2017 року таємно викрав дві чавунні батареї, загальною вартістю 1072 гривні, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, групою осіб, яким завдав потерпілому шкоду в розмірі 1072 гривні, проте ці дії обвинуваченого не були кваліфіковані органом досудового слідства, не увійшли до обвинувачення висунутого ОСОБА_5 , а тому з огляду на норми ч. 3 ст. 26 та ч. 1 ст. 337 КПК України суд не бере ці обставини до уваги при постановленні вироку.

При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу кожного обвинуваченого, зокрема:

Згідно з характеристикою, виданою 09 серпня 2017 року виконавчим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області № 28, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризується як особа, щодо якої у сільської ради відсутні компрометуючі матеріали (а.с. 105).

Відповідно до довідки психіатра, ОСОБА_4 на диспансерному обліку в лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 109).

Згідно з довідкою нарколога, ОСОБА_4 на диспансерному обліку в лікаря нарколога перебував з 13 жовтня 2009 року по 14 вересня 2015 року із діагнозом: синдром залежності від опіоїдів (а.с. 108).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25 березня 2009 року виконавчим комітетом Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області серії НОМЕР_2 , обвинувачений є батьком малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 110).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області від 09 серпня 2017 року №733, ОСОБА_4 проживає один, без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 107).

Відповідно до вимоги про судимість від 09 серпня 2017 року № 5874/109/1011/02-176, ОСОБА_4 характеризується як особа, яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (а.с.101).

Згідно з вироком Миронівського районного суду Київської області від 06 вересня 2016 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком (а.с. 110-117).

Відповідно до вироку Миронівського районного суду Київської області від 10 серпня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 71 Кримінального кодексу України частково приєднано до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком від 06 вересня 2016 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і один місяць(а.с. 113-115).

Згідно з досудовою доповіддю Миронівського РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органів пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с.67-70).

Згідно з характеристикою, виданою 09 серпня 2017 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області № 1125/0241, обвинувачений ОСОБА_5 за місцем свого проживання характеризується як особа, щодо якої у міської ради відсутні компрометуючі матеріали, має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , 2006 року народження (а.с. 96).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області від 09 серпня 2017 року №5799, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та має такий склад сім`ї : мати ОСОБА_11 , 1961 року народження, чоловік матері ОСОБА_12 , 1970 року народження, сестра ОСОБА_13 , 1987 року народження, племінник ОСОБА_14 , 2015 року народження (а.с. 92).

Відповідно до довідки психіатра, ОСОБА_5 на диспансерному обліку в лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 94).

Згідно з довідкою нарколога, ОСОБА_5 на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 95).

Відповідно до вимоги про судимість від 09 серпня 2017 року № 5875/109/1011/02-176, ОСОБА_5 незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 97).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 05 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області серії НОМЕР_3 , обвинувачений є батьком малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 98).

Відповідно до досудової доповіді Кагарлицького РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 63-65).

Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинувачених, а також підстав для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинувачених примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачені вчинили вищезазначені злочини у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинувачених у вчиненні злочинів та активне сприяння їх розкритті - обставинами, що пом`якшують їх покарання за скоєне.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 рецидиву злочинів, групою осіб за попередньою змовою та повторність, обставинами, що обтяжують покарання за скоєне.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину групою осіб за попередньою змовою, обставиною, що обтяжує покарання за скоєне.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинувачених, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу кожного обвинуваченого: їх вік, стан здоров`я, соціальне становище, їх характеристики за місцем проживання, висновки досудових доповідей органів пробації.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинувачених до та після вчинення злочинів, їх щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, із звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від реального відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 296 гривень 61 копійку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням того, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 обрано у зв`язку із ризиком вчинення ним нового злочину (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки є достатні підстави вважати, що він, будучи не обмеженим в свободі пересування, може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, він на шлях виправлення не став, вчинив нові корисливі, тяжкі злочини,суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, не зможуть запобігти ризику вчинення обвинуваченим нового злочину.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та зменшить ризик можливого вчинення ним нових злочинів, тому слід продовжити строк його дії до набрання вироком законної сили.

Під час судового засідання його учасники не звертались до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії обраного йому під час досудового слідства запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з огляду на те, що суд прийшов до висновку про необхідність звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком та необхідністю покладення на нього обов`язків передбачених ст. 67 Кримінального кодексу України, суд вважає, що цей запобіжний захід слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 127-129, 177, 183, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

З А С У Д И В :
1.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні трьох злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

2.На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання покарання за цим вироком, та покарання призначеного за вироком Миронівського районного суду Київської області від 10 серпня 2017 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.
3.Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - залишити без зміни, продовжити строк його дії до набранням вироком законної сили.
4.Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 08 серпня 2017 року (моменту його затримання), зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою як один день позбавлення волі.
5.ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

6.На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк у 3 (три) роки.

7.Згідно п. п 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

8.Скасувати обраний обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового слідства запобіжний захід у виді домашнього арешту.

9.Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 та ОСОБА_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 на користь держави Україна 296 гривень 61 копійку процесуальних витрат.

10.Після набрання вироком законної сили скасувати арешт електричної дрилі, корпус якої складається з двох частин: алюмінієвої сірого кольору та пластикової синього кольору, чавунних батарей у кількості шість штук, з яких дві штуки мають по сім секцій, дві штуки мають по вісім секцій та дві штуки має дванадцять секцій.

11.Після набрання вироком законної сили повернути електричну дриль, корпус якої складається з двох частин: алюмінієвої сірого кольору та пластикової синього кольору, чавунні батареї у кількості шість штук, з яких дві штуки мають по сім секцій, дві штуки мають по вісім секцій та дві штуки має дванадцять секцій потерпілому ОСОБА_7 .

12.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захиснику, прокурору та направити потерпілому.

13.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

14.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1