Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого,

підозрюваного за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 31.01.2018 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000112 щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, на строк 60 діб до 08 квітня 2018 року без визначення розміру застави.
Задовольняючи клопотання та застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, один з яких є особливо тяжким, злочином проти статевої свободи та статевої недоторканості, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з моменту події фактично переховувався, за місцем проживання був відсутній, ухилявся від явки до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, що свідчить про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу чи свідків.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він перебуваючи на території подвір`я за місцем проживання ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , виманивши ОСОБА_9 , незаконно позбавили волі останню затягнули та примусили її сісти до салону автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого очікував ОСОБА_11 , чим позбавили потерпілу можливості вільно пересуватись.

В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , спричинивши своїми діями моральні та фізичні страждання ОСОБА_9 , які виразилися у залякуванні її фізичною розправою та протиправного утримування останньої в салоні вказаного автомобіля марки лісового масиву розташованого поблизу с. Чемерне Сарненського району. Після цього, 31 січня 2018 року приблизно о 02:25 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в лісовому масиві поблизу с. Чемерне Сарненського району Рівненської області, знаходячись в салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat» з метою задоволення своєї статевої пристрасті, всупереч волі ОСОБА_9 та використовуючи погрози та залякування закопати у підготовлену земляну яму, після ОСОБА_12 , вступив з нею в статеві зносини природнім способом проти її волі.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .. При цьому захисник вважає, що обраний запобіжний захід не співрозмірний з ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де проживає разом із своєю дружиною та батьками, що свідчить про те, що він має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Крім того, вказує, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, оскільки на час розгляду клопотання слідчим суддею, йому не було вручено повідомлення про підозру, що суперечить вимогам ст.177 КПК України. Додає, що слідчий суддя не перевірив обґрунтованість підозри і законність мети, з якою застосовувалось затримання ОСОБА_5 .. На думку захисника, слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 достатньо не оцінено в сукупності всі обставини, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_13 , який просить залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Із матеріалів клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру у вчиненні злочинів від 05 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Із матеріалів клопотання та судової справи вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, один із яких є особливо тяжкий , злочином проти статевої свободи та статевої недоторканості, за які може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з моменту події фактично переховувався, за місцем проживання був відсутній, ухилився від явки до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, був затриманий поблизу м.Рівне в розважальному закладі з паспортом, що дає право на в`їзд-виїзд з/в Україну, що свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу, яка є сиротою, в соціальному контексті є особою слабо захищеною .

Крім цього, при апеляційному розгляду підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив , що після події виїхав за межі України в Респубілку Польша і повернувся в Україну 06 лютого 2018 року.

Що стосується доводів захисника підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути взяті до уваги, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину , за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Наявна у клопотанні слідчого інформація доводить, що ОСОБА_5 міг вчинити злочини, в яких він підозрюється.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним злочинів, можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, особу підозрюваного та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного буде недостатнім.
Також з дотриманням вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 правомірно врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, та не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2018 року про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3