Справа № 357/9689/17
1-кп/357/1184/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні зали суду №1 угоду про визнання винуватості від 22.08.2017 року між обвинуваченою і прокурором у кримінальному провадженні № 0001790 від 05.04.2017 року по обвинуваченню за ст.205-1 ч.2 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кухарі, Іванківського району, Київської області, громадянки України, незаміжній, маючій на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої шеф поваром Рітейл Центру «Фуршет», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимої , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 приблизно в кінці березня 2015 року, точний час не встановлений, в денний час доби, перебуваючи за адресою м. Київ по вулиці Підвисоцького, точної адреси не встановлено, усвідомлюючи, що її дії будуть мати злочинний характер, з метою отримання грошової винагороди в розмірі 1000 гривень, умисно вступила в злочинну змову з невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_7 », дії якої були направлені на досягнення злочинного умислу на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, а саме: ТОВ «Ветавія» (), завідомо неправдивих відомостей та подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, та бажаючи отримати в якості винагороди запропоновані грошові кошти, з метою підготовки реєстраційних документів ТОВ «Ветавія», передала свій паспорт громадянина України ( НОМЕР_2 виданий Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області) та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 невстановленій слідством особі для зняття їх копій, після чого ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в у невстановлений час, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_7 » прийшли до нотаріуса (прізвища ім`я та адреси не встановлено), в кінці березня 2015 року, де заздалегідь усвідомлюючи, що ТОВ Ветавія реєструється на її ім`я, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом підприємства, виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції директора ТОВ Ветавія, діючи з умислом на здійснення державної реєстрації ТОВ Ветавія, підписала надані їй невстановленою особою документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, а саме:

- опис документів, що надаються державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» від 23.05.2015 на 1 арк.;

- реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування юридичної особи від 23.03.2015 на 7 арк.;

- протокол Загальних Зборів Учасників ТОВ «Ветавія» від 23.03.2015 на 1 арк.;

- наказ № 1 ТОВ «Ветавія» про призначення ОСОБА_5 на посаду Директора від 23.03.2015 на 1 арк., чим підтвердила повноту та достовірність внесених даних, після чого ОСОБА_5 , отримавши від невстановленої досудовим розслідуванням особи заздалегідь обумовлену грошову винагороду у розмірі 1000 грн., передала невстановленій слідством особі зазначені документи для подальшої державної реєстрації підприємства в державних органах, після чого спільно з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_7 » приїхали до м.Біла Церква Київської області , де умисно, реалізуючи умисел на подання вказаних вище документів, які містили завідомо неправдиві відомості, для проведення державної реєстрації ТОВ Ветавія, подала до реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 94, підписані нею документи, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ«Ветавія», внаслідок чого 25.03.2015року на підставі підписаних та поданих ОСОБА_5 документів, які містять завідомо неправдиві відомості, реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області зареєстровано ТОВ «Ветавія», відповідно до яких власником та директором підприємства є ОСОБА_5 про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис під № 1 007294 від 25.03.2017року.

Після проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Ветавія», ОСОБА_5 отримала фактичне право на керівництво фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Ветавія», здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, але не мала наміру на його використання, оскільки зареєструвала вказане підприємство на прохання невстановленої особи та за грошову винагороду підписала документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Ветавія» та умисно подала вказані вище документи, що містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору для проведення державної реєстрації ТОВ Ветавія .

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному внесенні за попередньою змовою групою осіб в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України.

22.08.2017 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачена ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах:

Обвинувачена ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а вона має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової

допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь), а також будучи обізнаною про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання нею угоди - бути притягнутою до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати

обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та

погодилась на призначення їй за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки як: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, у вчиненому розкаялась, потерпілі від злочину відсутні, захисник та обвинувачена заявили письмове клопотання про звільнення обвинуваченої від покарання згідно Закону України «Про амністію в 2016 році», так як обвинувачена має на утриманні неповнолітню дитину, відносно якої батьківських прав не позбавлена.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаною про своє право у випадку невиконання обвинуваченою угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просила угоду затвердити, не заперечує щодо звільнення обвинуваченої від покарання згідно Закону України «Про амністію в 2016 році».

Вислухавши прокурора, захисника, обвинувачену, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.205-1 КК України.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч.2 ст.205-1 КК України, відповідно до ст.12 ч.2 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

ОСОБА_5 раніше не судима, не заміжня, офіційно працює, характеризується позитивно за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаюється, чим активно сприяла розкриттю злочину, на утриманні має неповнолітню дитину - наведені обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченої, яка вперше вчинила злочин середньої тяжкості із користі, суд вважає особу обвинуваченої такою, що не становить підвищеної суспільної небезпеки, а тому виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, їй слід призначити покарання в межах санкції ст.205-1 ч.2 КК України, яке не пов`язане з позбавленням волі, у виді обмеження волі з застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України та засуджену слід звільнити від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію в 2016 році»

Згідно ст. 1 п.»в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набув чинності 06.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: … не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами…

У відповідності до стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього Закону покладається на суди.

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо:… а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

ОСОБА_5 є особою, яка має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлена батьківських прав, вчинила вперше злочин, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, засуджується до покарання у виді обмеження волі з випробуванням та покладенням обов`язків, просить звільнити її від покарання за вчинений злочин, а тому підлягає звільненню від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

Судові витрати за проведення судово-почеркознавчих експертиз в сумах 1323,10 грн. та 1237 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Речові докази в справі, картки зі зразками підписів і відбитком печатки ТОВ «Ветавія», заяви договори, виписки по особовому рахунку , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при кримінальному провадженні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі наведеного, керуючись ст. 1 п.»в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.08.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0001790 від 05.04.2017 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України ОСОБА_5 , з іншого боку.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, на підставі якої призначити їй узгоджене між сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 2560 грн. 10 коп. в дохід держави.

Речові докази в справі, картки зі зразками підписів і відбитком печатки ТОВ «Ветавія», заяви, договори, виписки по особовому рахунку ТОВ «Ветавія», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження,- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно ст. 1 п.»в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді 3 років обмеження волі за вчинений злочин.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1