УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №275/154/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Згідно вироку, 12 лютого 2016 року о 23 годині 45 хвилин на АДРЕСА_1 між неповнолітнім ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої ОСОБА_6 умисно наніс один удар кулаком в область грудної клітки ОСОБА_9 , після чого, подолавши опір потерпілого, вивів його за межі населеного пункту на польову дорогу в напрямку с. Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області, де з 00 по 03 годину 13.02.2016 року наніс ОСОБА_9 численні удари по тілу руками та ногами, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої сполученої травми тіла, - перелому кісток носу, синців, саден, крововиливів в м`які тканини голови, травматичної екстирпації зуба, множинних переломів ребер по 5 анатомічним лініям з ушкодженням плеври, геморагічних забоїв серця, розриву легені, наявності рідкої крові та повітря в плевральній порожнині, яка ускладнилась розвитком комбінованого шоку, - внаслідок чого сталася смерть потерпілого ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок в частині призначення покарання, - призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. Посилається на суворість призначеного покарання, його невідповідність тяжкості вчиненого злочину та його особі. Просить врахувати як обставини, що пом`якшують його покарання, щире каяття, сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірною та аморальною поведінкою потерпілого.
У письмових запереченнях прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , яка брала участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить залишити вирок без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши пояснення обвинуваченого та доводи захисника підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , на кваліфікацію цих дій за ч. 2 ст. 121 КК України, - є обґрунтованими, підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами та не оспорюються в апеляційному порядку.
При призначенні ОСОБА_6 мінімального за розміром покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано врахував тяжкість вчиненого ним тяжкого злочину виходячи з усіх обставин справи, зокрема, тривалості побиття потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, задовільно характеризується за місцем навчання та проживання, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та обставину, що пом`якшує покарання, - вчинення злочину неповнолітнім.
Висновки суду першої інстанції про невизнання обставинами, що пом`якшують покарання, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину є обґрунтованими, оскільки відповідають встановленим під час судового розгляду даним про фактичні обставини заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому та залишення його на дорозі за селом, показанням потерпілої ОСОБА_11 та спеціаліста ОСОБА_12 представника відділу пробації про відсутність щирого каяття обвинуваченого щодо вчиненого ним злочину.
За змістом показань обвинуваченого під час судового розгляду про фактичні обставини події, ОСОБА_13 під час конфлікту вдарив його по коліну, а він вдарив його у відповідь декілька разів та потяг потерпілого проти його волі в сторону с. Озерян та по дорозі знову бив потерпілого, який сварився та сунув йому пальцем під око, після чого він знову бив потерпілого та залишив його на дорозі (а. с. 162-167 т. 2). З огляду на ці обставини та тривалість насильницьких дій обвинуваченого щодо потерпілого, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про помилковість неврахування місцевим судом неправомірної поведінки потерпілого, що сприяла вчиненню злочину, як обставини, що пом`якшує покарання.
При призначенні покарання судом також було враховано досудову доповідь, складену Брусилівським районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, відповідно до якої виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства (а. с. 149-152 т. 2).
За своїм видом та розміром призначене обвинуваченому місцевим судом покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про надмірну суворість призначеного покарання є безпідставними.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: