Справа № 128/2601/17
УХВАЛА
07 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання інспектора Вінницького МРВ ЦЗМУ з питань ВКП та пробації МЮ України ОСОБА_3 про можливість застосування Закону України «Про амністію в 2016 році» відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 02.06.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та в силу ч.1 п.2,3,4 ст.76 КК України покладеними судом обов*язками,-
ВСТАНОВИВ:
02.10.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області поступило подання інспектора Вінницького МРВ ЦЗМУ з питань ВКП та пробації МЮ України ОСОБА_3 про можливість застосування Закону України «Про амністію в 2016 році» відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивовано тим, під час іспитового строку гр. ОСОБА_4 , зарекомендував себе посередньо, 06.06.2016 року вчинив правопорушення за ст.175 КУпАП. За вищевказане адміністративне правопорушення, засудженому ОСОБА_4 , 05.07.2016р., винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Вказує, що за місцем проживання, згідно довідки-характеристики Лаврівської сільської ради , скарг на поведінку засудженого від жителів с. Медвідка до виконавчого комітету сільської ради не надходило. До кримінальної відповідальності під час іспитового терміну не притягувався, обов`язки покладені на нього судом виконує. Має на утриманні неповнолітню дитину.
Зазначає, що засуджений ОСОБА_4 , прибувши до розташування Вінницького районного відділу з питань пробації, звернувся із заявою застосовувати відносного нього Закон України "Про амністію у 2016 році", у зв`язку з тим, що він має на утриманні неповнолітню дитину.
Вважає, що ОСОБА_4 підлягає під дію п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», тому просить суд звільнити його від відбування покарання.
Прокурор надав заяву про проведення розгляду даного подання без технічної фіксації, не заперечує з приводу задоволення подання., оскільки ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, засуджено за тяжкий злочин.
Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_4 до судового засідання не з*явилися, про дату, та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином.
Суд вважає за можливе провести розгляд подання у відсутності нез`явившихся

Вивчивши подання, матеріали особової справи №133/75/2015 відносно засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що подане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.06.2015 року ОСОБА_4 засуджено Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та в силу ч.1 п.2,3,4 ст.76 КК України покладеними судом обов*язками.
У відповідності до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Так, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Відповідно до п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
У засудженого ОСОБА_4 , є неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, наявним в матеріалах особової справи засудженого, відносно якого він не позбавлений батьківських прав.
З огляду на вищезазначені обставини суд вважає, що на засудженого ОСОБА_4 не поширюється дія п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що суперечить ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» він не підлягає звільненню від відбування покарання, а дане подання не підлягає до задоволення.

Керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. 85 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання інспектора Вінницького МРВ ЦЗМУ з питань ВКП та пробації МЮ України ОСОБА_3 про можливість застосування Закону України «Про амністію в 2016 році» відносно ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи діб з моменту її проголошення.

СУДДЯ: