Справа № 202/562/18
Провадження № 1-кс/202/128/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП України

в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну загальну середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 03 лютого 2018 року близько 00:00 год. ОСОБА_5 разом з двома невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами рухались по вул. Калинова в м. Дніпро, де проходячи повз будинок № 98 помітили телеконунікаційний колодязь кабельної каналізації, зачинений металевою кришкою.

В цей момент, у ОСОБА_5 спільно з двома невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, а саме дротово-кабельної продукції, яка за припущенням вищезачначених осіб могла знаходитись в середині даного телекомунікаційного колодязя кабельноїї каналізації.

Знаходячись у вказаному місті в зазначений час, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_5 разом з двома невстановленими органом досудового розслідування особами, вступили у злочинну змову на вчинення крадіжки кабельно-провідникової продукції діючи за умовами якої, зняли металеву кришку вказаного колодязя кабельної каналізації, тим самим отримали доступ до його вмісту, де побачили різноманітну кабельно-провідникову продукцію, що становить собою телекомунікаційну мережу, до якої входить телекомунікаційна лінія ПАТ «Укртелеком», кабель якої ОСОБА_5 разом з двома невстановленими органом досудового розслідування особами визначили об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи знаходитись у вказаному місті в зазначений час, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, діючи відповідно до умов злочинної змови, ОСОБА_5 спустився до вищевказаного телекомунікаційного колодязя, а дві невстановлені слідством особи, що діяли спільно з ОСОБА_5 залишились на поверхні поряд з колодязем.

Опинившись у вказаному колодязі, застосовуючи заздалегідь заготовані знаряддя вчинення злочину, а саме два канцелярські ножі, ОСОБА_5 вирізав та розрізавши, поділив на фрагменти різної довжини телефонний кабель типу ТПП 100х2х0,4 загальною довжиною 113 м, вартістю 11878,56 грн., що належать ПАТ «Укртелеком», після чого, діючи умисно таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, усвідомлюючи противний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, відповідно до умов злочинної змови, ОСОБА_5 передав частину фрагментів вказаного кабелю двом невстановленим слідством особам, що в свою чергу приймали від нього зазначену частину фрагментів вказаного кабелю та складали поряд із колодязем, в той час як ОСОБА_5 , знаходячись у колодязі складав іншу частину фрагментів вирізаного кабелю до заздалегідь заготованої господарської сумки, тим самим спільники викрали майно, що належить ПАТ «Укртелеком», однак довести розпочатий злочин до кінця та розпорядитись викраденим майном вказані особи не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки в цей час їх дії були припинені працівниками патрульної поліції.
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
03 лютого 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04 лютого 2018 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та 05 лютого 2018 року о 10 год. 54 хв. надано клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цього ж дня, 05 лютого 2018 року, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, було подано клопотання слідчого Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав частково, заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які можуть свідчити, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, в тому числі до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, максимальне покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину у якому він підозрюється становить не більше чотирьох років.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.183 КПК України, оскільки в судовому засіданні прокурором та слідчим не було доведено того факту, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слідчого Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід відмовити.

Згідно правової позиції викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Аналогічна позиція викладена у ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, матеріалами кримінального провадження №0000200 , заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та захисника, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та попередження можливості підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, дані про особу підозрюваного, вважаю, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 04 квітня 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі зобов`язання:
?прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи реєстрації;
?цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1