14.09.2017 Справа № 756/3837/17
Унікальний 756/3837/17
Провадження №1-кп/756/492/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0004103 від 24.04.2016 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.09.2007 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

До Оболонського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури № 5 надійшла угода про примирення, укладена 10.03.2017 року між представником потерпілого Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з другого боку, у кримінальному провадженні за № 0004103 від 24.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вищевказаної угоди про примирення сторони дійшли згоди про правову кваліфікацію вчиненого саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, про призначення покарання ОСОБА_3 у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України (без зазначення конкретного іспитового строку), а також щодо інших істотних умов угоди.

Відповідно до угоди про примирення 23.04.2016 року близько 11 години ОСОБА_3 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме батареї, що знаходилась на першому поверсі вищевказаного будинку, вартістю 520 грн. 60 коп., яка належить ЖЕД № 508 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зайшовши до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , побачив на першому поверсі прикріплену на стіні батарею, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, ОСОБА_3 зняв батарею зі стіни і направився до виходу з під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 . Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме, для таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, останній, виходячи з під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений жителями будинку АДРЕСА_3 .

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг би спричинити ЖЕД № 508 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 520 грн. 60 коп.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та сторони просили угоду затвердити та ухвалити вирок на підставі угоди.

При цьому ні представник потерпілого, ні обвинувачений умов угоди не знають, жодного її екземпляру не мають, пояснивши, що ініціатором угоди був слідчий, він же готував текст угоди, він приймав рішення щодо кримінального покарання, яке слід призначити ОСОБА_3 , крім того, і сама угода підписувалася в кабінеті у слідчого.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно не визнає своєї вини у вчиненому, стверджуючи, що він не знімав батарею зі стіни, оскільки вказана батарея не була під`єднана до системи опалення, батарея стояла під стіною таким чином, що він сприйняв її як металобрухт, що нікому не належить, тому і взяв.

Представник потерпілого наполягає на тому, що батарея, замах на крадіжку якої вчинив ОСОБА_3 , була під`єднана до системи опалення.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, у відповідності з ч.7 ст. 474 КПК України перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та вимогам Кримінального кодексу України, прийняв рішення відмовити в затвердженні угоди, оскільки умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та вимогам Кримінального кодексу України, умови угоди не відповідають інтересам суспільства, умови укладення угоди порушують право обвинуваченого на захист, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
При цьому суд звертає увагу на виниклі сумніви і щодо правильності кваліфікації вчиненого саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки відсутня достовірна інформація про те, що попередня судимість ОСОБА_3 на підставі вироку Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2007 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення до цього часу є непогашеною та дійсно створює для обвинуваченого таку кваліфікуючу ознаку, як повторність.

Крім того, ОСОБА_3 , може підпадати під дію ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відтак, угоду про примирення слід відхилити, залишивши її без затвердження. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
На підставі викладеного, керуючись п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 10.03.2017 року, укладеної між представником потерпілого Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з другого боку, у кримінальному провадженні за № 0004103 від 24.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Повернути кримінальне провадження прокурору для його продовження у загальному порядку, передбаченому розділом III КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1