АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/4850/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/455/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4, ч.5 ст.27 ч.1 ст.299 КК України
Ухвала
Іменем України
01 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.08.2017р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, одружений, в силу ст.89 КК України несудимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 4, ч.5 ст.27 ч.1 ст.299КК України до 3(трьох) місяців арешту.

Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , являючись власником собаки породи «Метіс вівчарка», вирішив стати на шлях злочинної діяльності і шляхом підбурювання свого знайомого, матеріали справи відносно якого виділені в окреме провадження, до жорстокого поводження з твариною, вчинити її вбивство із застосуванням жорстоких методів. При цьому ОСОБА_8 08.07.2017р. в період часу з 16год. до 18год., зустрівся біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 з особою, матеріали справи відносно якого виділені в окреме провадження та, діючи з умислом та прагнучи вчинення виконавцем злочину, пов`язаного з жорстоким поводженням з твариною, усвідомлюючи, що може викликати у останнього рішучість на вчинення злочину, передбачаючи розвиток причинного зв`язку між своїми діями та діями виконавця і, бажаючи вчинення ним злочину, запропонував тому скоїти вбивство належної йому собаки породи «Метіс вівчарка» за винагороду у вигляді однієї пляшки горілки. У відповідь на це особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирішив погодитися на пропозицію ОСОБА_8 та, бажаючи отримати запропоновану йому винагороду, вчинити вбивство тварини. Реалізуючи свій умисел щодо жорстокого поводження з твариною, ОСОБА_9 спочатку попросив у ОСОБА_8 молоток, який вирішив використати в якості знаряддя злочину. У свою чергу ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що він, здійснюючи фізичне пособництво шляхом надання знаряддя злочину, сприятиме вчиненню злочину цією особою, надав останньому належний йому молоток. Після цього, коли особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження отримав молоток, то взяв за поводок собаку і повів її до тильної сторони багатоповерхового б. АДРЕСА_3 . Надалі ця особа, діючи в інтересах ОСОБА_8 , бажаючи довести до кінця свій умисел, спрямований на жорстоке поводження з собакою породи «Метіс вівчарка», нехтуючи правилами суспільної моралі, із застосуванням жорстоких методів, з метою заподіяння травм та знущання над вказаною собакою, використовуючи в якості знаряддя злочину наданий йому ОСОБА_8 молоток наніс ударною його частиною два удари в ділянку потилиці собаки, чим спричинив тілесні ушкодження тварині. В результаті протиправних дій особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, який діяв в інтересах підбурювача та пособника ОСОБА_8 , через 15-20 хв., настала смерть собаки породи «Метіс вівчарка», яку виявлено та оглянуто співробітниками СОГ Новобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області біля багатоповерхового житлового будинку №14 по вул. М. Конєва в м. Харкові. Смерть собаки породи «Метіс вівчарка» настала в результаті черепно-мозкової травми, яка була нанесена тупим твердим предметом у ділянці голови та шиї, а нанесені рани спричинили тяжкі страждання тварини перед смертю, що підтверджено експертним дослідженням №052017 від 12.07.2017р.

В апеляційній скарзі, у новій редакції прокурор просить вищезазначений вирок змінити та звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.08.2017р. покарання за ч.1 ст.299 КК України у вигляді 3 місяців арешту, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

У поданому клопотанні обвинувачений та його захисник просили звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в новій редакції, з`ясувавши позицію обвинуваченого та його захисника, які просили про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду (т.1 а.с.26-27) вбачається, що фактичні обставини встановлені згідно ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права оскаржувати їх в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого, що виразились у підбурюванні та пособництві у вчиненні жорсткого поводження з твариною, що виразилося в знущанні над твариною, вчинене із застосуванням жорстоких методів, колегія суддів вважає вірно кваліфікованими за ч.4, ч.5 ст.27 ч.1 ст.299 КК України.

Згідно п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років і вони не позбавлені батьківських прав.
Як свідчать матеріали кримінального провадження і це підтверджує прокурор ОСОБА_8 , вчинив злочин невеликої тяжкості, не позбавлений батьківських прав і має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто якій не виповнилося 18 років, що свідчить проте що він є суб`єктом вищевказаного акту амністії.
Відповідно до п.«г» ч.2 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили, - за клопотанням самої особи її захисника чи законного представника.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання про застосування амністії підлягає задоволенню.
Разом з цим, застосування амністії виходячи з положень ст.ст.408-409 КПК України не є підставою для зміни чи скасування вироку суду, а тому в цій частині вимоги прокурора задоволенню не підлягають.
Отже виходячи з наведених норм закону, клопотання обвинуваченого та його захисника в частині застосування амністії підлягає задоволенню, а апеляція прокурора частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407-409, 419 КПК України, п.«в» ст.1, п.«г» ч.2 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.08.2017р. відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.08.2017р. покарання за ч.1 ст.299 КК України у вигляді 3 місяців арешту, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді