Справа № 405/3377/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у кримінальному провадженні №0005556 від 14.05.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Просторе, Новгородківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, працюючого за цивільно-правовою угодою ФОП « ОСОБА_6 », із середньою освітою, не одруженого, маючого малолітню дитину, в силу ст.89 КК України є особою не маючою судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.
09.05.2017 року в період часу з 12:00 год. по 12:40 год. ОСОБА_5 перебував на набережній, розташованій по вул. Велика Перспективна в м. Кропивницький, разом з потерпілим ОСОБА_7 . Під час спілкування у ОСОБА_5 виник намір на заволодіння майном ОСОБА_7 . З метою його реалізації ОСОБА_5 , розуміючи що потерпілий йому довіряє, оскільки вони раніше були знайомі, попросив у ОСОБА_7 під приводом здійснення телефонного дзвінка, належний потерпілому мобільний телефон марки «Prestigio Muze A5» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 чорного кольору, вартістю 1766,39 грн. Не підозрюючи щодо дійсних намірів ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 добровільно передав останньому вищевказаний мобільний телефон.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1766,39 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин кримінального правопорушення та зазначив, що потерпілого раніше знав. 09.05.2017 року близько 12 год. зустрівся з Царенком на набережній м.Кропивницький. Під час розмови попросив у потерпілого телефон, щоб подзвонити, на що потерпілий погодився та передав йому свій телефон. Після того як подзвонив, телефон потерпілому не повернув і зразу ж розійшлись. Зазначив, що коли потерпілий не потребував телефон назад у нього виник намір на заволодіння телефоном потерпілого. В цей же день телефон продав. Вину визнав, у вчиненому розкаявся.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190 КК України.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав фактичні обставини кримінального правопорушення і проти них не заперечив, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого та досудової доповіді на обвинуваченого.

Потерпілим у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, як особа за місцем роботи характеризується позитивно, працює в ФОП « ОСОБА_6 », не одружений, має малолітню дитину, в силу ст.89 КК України є особою яка не має судимості.
Згідно досудової доповіді від 07.12.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 проживає за місцем реєстрації разом з мамою. За місцем проживання характеризується посередньо. За період проживання скарг від сусідів не надходило. Вину у скоєному визнає та щиро кається. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства. На обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична» лікарня не перебуває. На обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України судом не визнано.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, висновок органу пробації, суд вважає за можливе виправлення засудженого ОСОБА_5 без відбування покарання, пов`язаного з позбавленням волі з призначенням покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу. У відповідності до положень ст.65 КК України суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.190 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 593грн. 22 коп.
Речові докази що передані потерпілому під зберігальну розписку залишити останньому як йому належні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м.Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.
Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1