Єдиний унікальний номер 0514/6109/2012
Номер провадження 11/775/8/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальну справу за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , а також засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 2 березня 2017 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 2 березня 2017 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Морозовск Ростовської області, громадянина України, мешкає в АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосування ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Стягнуто з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1895 грн. Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, зі слів ФОП, одруженого, має двох неповнолітніх дітей раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосування ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Стягнуто з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1895 грн. Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Тихе Поле Лозовського райну Харківської області, громадянина України, має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Краматорського міського суду від 25 березня 2002 року у відповідності до ували апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2002 року за ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК України 1961 року, ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року до 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнано винуватим та засуджено за ч. ч. 2,3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 75 КК України. Стягнуто витрати на проведення експертиз у розмірі 1895 грн.Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 11 квітня 2011 року приблизно о 23.30 годині та 19 квітня 2011 року о 23.00 годині ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленою слідством особою, повторно з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів в с. Новий Донбас Добропільського району Донецької області шляхом вільного доступу, з території, що охороняється дитячого садка «Оленка», розташованого по вул. Шкільна, що відноситься до Світловській сільській раді, таємно викрали 27 забірних плит, чотири бетонних стовпа, з викраденим зникли, розпорядившись ним на свій розсуд. В результаті Світловській сільській раді завдали матеріальної шкоди на загальну суму 2250 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , діючи повторно, а також ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів 6 травня 2011 року приблизно о 00.30 годині в с. Урицьке Добропільського району Донецької області шляхом вільного доступу проникли у двір домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_13 , звідки таємно викрали домашню велику рогату худобу, що належить громадянці ОСОБА_14 телицю, бика на загальну суму 6825 грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів 15 травня 2011 року приблизно о 07.30 годині в с. Веровка Добропільського району Донецької області шляхом вільного доступу з луки, розташованого біля села Вірівка по вул. 50 років Жовтня, таємно викрали домашню велику рогату худобу, що належить громадянці ОСОБА_15 , а саме: корову тільну, бика, на загальну суму 7800 грн, з викраденим зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

В аналогічних за змістом апеляціях захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_10 , вони просять вирок скасувати, провадження закрити за недоведеністю обвинувачення. Зазначають, що суд першої інстанції постановив вирок з порушенням норм КПК (в ред. 1960 р). Вказують, що судом не були перевірені докази того, що ОСОБА_9 під час вчинення інкримінованих злочинів, знаходився за межами міста Краматорськ. Також, судом проігноровано допущене під час проведення досудового слідства порушення права на захист обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Впізнання обвинувачених було проведено по фотографіям сумнівної якості. Судово-біологічну експертизу не можна взяти до уваги, оскільки вона не підтвердила індивідуальну належність шерсті, яку було вилучено в автомобілі.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, провадження у справі закрити. Вказує, що не вчиняв інкримінованих злочинів. Викривальні показання надав під тиском органу досудового слідства. Вважає, що під час слідства порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 45 КПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч. 3 КК України, незважаючи на не визнання ними у судовому засідання своєї вини, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і є обґрунтованими.

Так, свідок ОСОБА_16 під час пред`явлення особи до впізнання вказала на ОСОБА_9 , як на особу, що 11 квітня 2011 року приблизно у 22:00, разом з двома чоловіками, перебуваючи на білому, не пасажирському автомобілі, цікавились мешканцем села, що проживав у дитячому садочку «Арленок», звідки у нічний час доби був викрадений паркан, а саме 15 бетонних плит та 1 бетонний стовп.

Під час обшуку 23 травня 2011 року помешкання ОСОБА_9 виявлено вказане майно, гроші та автомобіль «Соболь» НОМЕР_1 білого кольору.

Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_13 в нічний час доби з 5 по 6 травня 2011 року в неї було викрадено корову та бика. Раніше, 5 травня 2011 року вона бачила автомобіль «Газель» білого кольору, який стояв у місці, де добре видно її домоволодіння. Працівниками поліції в неї вилучено ошийник з шерстю худоби.

Свідок ОСОБА_17 надав пояснення, згідно яких о 10-их числах травня 2011 року ОСОБА_10 показав йому корову та бика, які за зовнішніми ознакам співпадають з ознаками худоби, що була викрадена у потерпілої. В подальшому свідок придбав у ОСОБА_10 м`ясо цих тварин.

Під час огляду салону, вилученого у ОСОБА_9 автомобіля, виявлено частини волосяного покрову, які згідно висновку експертизи мають загальну групову належність з шерстю виявленою на вищевказаному ошийнику. Судово біологічні експертизи проведені особами, що мають спеціальні знання, відповідні освіту, досвід та кваліфікацію, що вказує на обґрунтованість висновків щодо належності шерсті вилученої за місцем вчинення злочину у домоволодінні ОСОБА_13 та у салоні автомобіля обвинувачених, тому доводи апелянтів щодо необхідності встановлення індивідуальних ознак вказаного біологічного матеріалу є безпідставними.

Відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_15 15 травня 2011 року в неї було викрадено бика та корову. Свідок ОСОБА_18 у зазначену дату, приблизно о 8:00, бачив поблизу місця події автомобіль «Газель» та частково запам`ятав його держномер, який містив «А 77». В подальшому цей свідок впізнав ОСОБА_9 , як особу, що керувала вказаним автомобілем.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_19 та ОСОБА_20 18 травня 2011 року ОСОБА_10 за місцем свого мешкання продав їм м`ясо, «говядину», у дворі вони бачили забиту худобу, за зовнішніх ознак та розміру вона співпадає з ознаками та розміром тварин, викрадених у ОСОБА_15 . Іншої худоби та будівель для утримання таких тварин не було.

Під час відтворення обстановки, обвинувачені вказали механізм, обставини вчинення ними злочинів та на роль кожного з співучасників в цих крадіжках. Відомості отримані внаслідок проведення цих слідчих дій зафіксовані у протоколах, з якими вони були ознайомлені під підпис, що засвідчили особисто. Жодних скарги чи зауважень обвинувачені не вказували.

Зазначені докази повністю підтверджують винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів, зібрані та перевірені у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності та достовірності. Відсутність у вироку пояснень свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та їх допиту у судовому розгляді жодним чином не вплинула на обґрунтованість висновків суду першої інстанції. Крім того, ці свідки є близьким особами обвинувачених, а їх показання надані під час досудового розслідування не узгоджуються з сукупністю встановлених по справі доказів та викликані прагненням допомогти обвинуваченим уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Як встановлено з матеріалів провадження, затриманим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було роз`яснено право мати захисника, що засвідчено їх підписами та власноручними записами про те, що вони самі будуть захищати свої інтереси (а/с 48-49, 88 89 т. 2). Вказані матеріали справи спростовують доводи обвинувачених про їх повну безграмотність, оскільки свідчать про те, що вони вміють писати, а отже не були позбавлені можливості прочитати документи, що давали підписувати працівники правоохоронних органів. Крім того, безграмотність особи не є підставою для обов`язкової участі захисника, оскільки не свідчить про наявність у обвинувачених психічних або фізичних вад та неможливість в повній мірі реалізувати свої права, а тому суд обґрунтовано не прийняв цю версію до уваги.

Доводи апеляцій про відсутність ОСОБА_9 під час вчинення злочинів повністю спростовані показаннями вищевказаних свідків та не мають під собою підґрунтя. З цих же підстав не є слушними і доводи щодо якості фотознімків, за якими проводили впізнання обвинувачених, оскільки сумніви апелянтів є надуманими та не можуть бути підставою для визнання цих доказів неналежними та недопустимими.

Що стосується розбіжностей в назві автомобіля на якому обвинувачені вчинили інкриміновані злочини, то вони є безпідставними, оскільки автомобіль «Соболь» створений на базі агрегатів сімейства «ГАЗель» одним заводом виробником, тому обидві назви є правильними та свідчать про те, що свідки бачили один і той самий автомобіль під керуванням ОСОБА_9 , який обвинувачені використовували для крадіжок паркану та худоби.

Судом першої інстанції перевірено та спростовано факт застосування до обвинувачених недозволених методів слідства. Постановою прокурора відмовлено в порушенні кримінальної справи за ознаками ст. ст. 364, 365 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, тому доводи апелянтів в цій частині є безпідставними.

Також, слід зазначити, що винуватість обвинувачених ґрунтується не лише на їх викривальних показаннях, а в цілому на сукупності всіх доказів по справі, які повністю узгоджуються між собою та свідчать про те, що саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили інкриміновані їм злочини.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляцій захисника ОСОБА_8 , а також засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що підстави для скасування або зміни вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365-367 КПК України (в ред.. 1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 2 березня 2017 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді