Справа № 183/6010/17
№ 1-кп/183/1077/17
В И Р О К
іменем України
04 січня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002930 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.04.1995 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 142 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 01.07.1999 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 82 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 25.02.2003 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 05.12.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 69, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.04.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 13.08.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.04.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

- 16.11.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
07 вересня 2017 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 сидів на лавці біля будинку №18 по вул. Гетьманській в м. Новомосковськ Дніпропетровської області та спілкувався з ОСОБА_5 . Під час спілкування ОСОБА_5 витяг з кишені свій мобільний телефон марки «Samsung G351H» та поклав його поруч на лавку. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел того ж дня близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_4 , дочекався коли ОСОБА_5 відволікся на розмову з двома невстановленими під час досудового розслідування особами, які в цей час підійшли до ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав з лавки мобільний телефон марки «Samsung G351H», який належить ОСОБА_5 , поклав його до кишені своєї куртки, після чого залишив місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2399 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. Давати показання відмовився. В скоєному щиро кається.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілого ОСОБА_5 , який звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, з приводу покарання обвинуваченого залишив це питання на розсуд суду, шкода йому відшкодована.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності і на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст.ст. 75,69 КК України, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, усім обставинам у справі та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 99 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung G351H», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 4813-17 від 11.10.2017 року) у розмірі 99 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1