Дата документу 28.11.2017
Справа № 334/7833/17
Провадження № 1-кс/334/1846/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0004418 від 02.10.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має не повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2017 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку №17-А по вул. Професора Толока у м. Запоріжжя, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перенесення бойових припасів без передбаченого законом дозволу, шляхом присвоєння знайденого, незаконно придбав 39 патронів калібру 7,62 мм., які знаходились в двох паперових згортках, та поклавши їх кишень своєї куртки, направився в бік будинку №51-А по вулиці Вінницька у м. Запоріжжя.

Де, у цей же день, о 12 годині 50 хвилини, біля зазначеного будинку, ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, які під час огляду виявили та вилучили у останнього з карманів куртки, вищезазначені два паперових згортки, в яких знаходились 39 патронів, які є боєприпасами бойовими гвинтівочними патронами калібру 7,62х53 мм., з кулею «ЛПС» зі сталевим сердечником, що використовуються для стрільби зі значної кількості бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї калібру 7,62х53 мм., які придатні до стрільби та виготовлені промисловим способом, яку він діючи умисно, незаконно придбав, зберігав та носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами (копії матеріалів додані до клопотання), а саме: протоколом огляду місця події від 02.10.2017 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком експерта №2-259 від 04.10.2017 року.

Однак на теперішній час на неодноразові виклики слідчого ОСОБА_5 не з`являється, причини своєї не явки не повідомляє та його місцезнаходження невідоме, під час бесіди з сусідкою ОСОБА_11 та матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_12 , встановлено, що підозрюваний за місцем проживання не з`являється, його місцеперебування невідоме, внаслідок чого 06.11.2017 року ОСОБА_5 оголошений у розшук, але і по теперішній час його місцезнаходження встановити не вдалось і де він знаходиться не відомо.

В ході досудового слідства встановлений ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України що є підставою для застосування запобіжного заходу: запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 мешкає за вказаною адресою, де на протязі тривалого часу останній не з`являється, після вчинення злочину на протязі тривалого часу переховується від органу досудового розслідування, що свідчить про те, що він, має низький рівень правосвідомості та, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з метою уникнення покарання може переховуватися від слідства та суду, чим перешкоджати виконанню процесуальних рішень, про що свідчить оголошення у розшук останнього; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_13 офіційно не працевлаштований та не має стійкого джерела доходу.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, за місцем реєстрації та фактичного мешкання не проживає, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків передбаченого п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що місце перебування ОСОБА_5 не відоме, також підозрюваний належним чином повідомлений про явку для проведення слідчих дій за його участі, на які неодноразово не з`являвся без поважних на те причин, та про причини своєї неявки не повідомив, що дає підстави вважати, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти зазначеним ризикам.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання та просить його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо підстав застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання щодо обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, та пояснив, суду, що йому було нанесено невідомими особами удари трубою по голові, тому він перебував у реанімація 5 лікарні, а після виписки його було доставлено до 9 міської лікарні, де він і був розшуканий. На даний час він не виписаний із лікарні і потребує лікування, тому просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у клопотання слідчого зазначені ризики не обґрунтовано, тому просив застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

02.10.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004418 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
05.10.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

08.11.2017 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя було надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.11.2017р. о 09 годин 30 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду та інших дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри в скоєнні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають слідчому судді підстави, що підозрюваний може не виконати покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, зокрема це: витяг з кримінального провадження №0004418 від 02.10.2017р; рапорт; протокол огляду місця події від 02.10.2017р.; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 02.10.2017р.; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2017р.; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.10.2017р.; висновок експерта від 04.10.2017р № 2-592; постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 05.10.2017; повідомлення про підозру від 05.10.2017р.; довідками; постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук від 06.11.2017р.; ухвала Ленінського районого суду від 08.11.2017р.; постанова про відновлення досудового розслідування від 28.11.2017р.; протокол затримання особи ОСОБА_5 від 28.11.2017р.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.29, 62 Конституції України).

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим.

Оскільки ОСОБА_5 не переховувався від органів досудового розслідування, а перебував у лікарні, у зв`язку з завданою йому травмою голови, та на даний час він ще потребує медичної допомоги, враховуючи, дані про особу підозрюваного, який в силу ст..89 КК України раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, на даний час офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, даний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

УXВАЛИВ:

У клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , слідуючи обов`язки:

прибувати до слідчого, прокуратури та суду за першою вимогою;

не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання залежно від стадії кримінального провадження;

Ухвалу оголосити підозрюваному.

У порядку ст. 179 КПК України, підозрюваному роз`яснюється, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали встановити терміном два місяці - до 26 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: ОСОБА_1