Справа №: 398/909/17
провадження №: 1-кп/398/130/18
ВИРОК
Іменем України
"03" квітня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнєво Бєловського району Курської області,Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з повною вищою освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 , ч.1 ст. 135 КК України,-
в с т а н о в и в :
Обвинувачений вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху , керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані , коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан за наступних обставин:
ОСОБА_8 12 січня 2016 року близько 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем «RENAULT Kangoo» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби в місті Олександрія Кіровоградської області, по проспекту Соборному з вимкненим світлом фар ближнього ( дальнього) світла, зі сторони площі Соборної в напрямку вул. Героїв Сталінграда, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, а саме п.19.1а, 31.6 б( п. 19.1 (а ) у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла...; п.31.6 (б) забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів) , на регульованому відповідно до п.16.1 ПДР України, світлофором перехресті, здійснив маневр-поворот праворуч та виїхав на вул. Героїв Сталінграду, по якій в подальшому продовжив рух в бік вул. 6 Грудня. Продовжуючи рух по вул. Героїв Сталінграду, проявляючи особисту неуважність та безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки руху, порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3(б,д) ПДР України (п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) , увімкнув фари ближнього світла та виявивши попереду автомобіля пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася у зустрічному для ОСОБА_8 напрямку по проїзній частині дороги, поряд з заїздом до торгівельного супермаркету « Сільпо» по вул..Г.Сталінграду,19, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, в порушення п.12.3 ПДР України не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу та безпечного її об`їзду, допустив наїзд керованим автомобілем на пішохода ОСОБА_6 , яка від удару автомобілем впала на землю.
Внаслідок наїзду на ОСОБА_6 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми: гематоми лоба, гематоми очниць, рани верхньої губи, носа, садна обличчя, струсу головного мозку; закритого перелому шиловидного паростку лівої променевої кістки; відкритої травми правого колінного суглобу: рани правого коліна, внутрішньо суглобового уламкового перелому зовнішнього мищелка правої великогомілкової кістки , які у своїй сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи №580 від 24.11.2016 року віднесені до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.
Після наїзду на пішохода ОСОБА_6 , водій ОСОБА_8 , зупинивши автомобіль, вийшов з автомобіля та підійшов до потерпілої, яка лежала на правому відносно напрямку руху його автомобіля узбіччі.Коли до потерпілої почали підходити перехожі, обвинувачений ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що своїми протиправними діями поставив потерпілу в небезпечний для життя стан , маючи реальну можливість надати їй допомогу, не надавши допомоги потерпілій, відразу повернувся до свого автомобіля ,завідомо залишивши потерпілу без допомоги і з місця пригоди зник, а саме продовжив рух до свого гаража № НОМЕР_2 , який розташований в гаражному кооперативі №9 в м.Олександрія по вул.. Г.Сталінграду, де вживав алкогольні напої, чим грубо порушив вимоги п.2.10 ( а,б,в,г,д,е,є) ПДР України (п. 2.10. у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і лишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не преміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті г пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо- транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди, є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки ).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в вчиненні злочину спочатку визнав частково. Пояснив, що 12 січня 2016 року він разом з своїм знайомим ОСОБА_9 їхав на автомобілі «RENAULT Kangoo» по вул.. Г.Сталінграду. Їхав зі швидкістю приблизно 40 км/год.Було темно та йшов дощ.Він сидів за кермом, а ОСОБА_9 знаходився в кузові автомобіля.Він їхав з ввімкненим світлом фар. Навпроти магазину « Сільпо» перед його автомобілем несподівано з`явився пішоход, який знаходився за 1,5 метра від узбіччя. Відбулося зіткнення. Він відразу зупинив автомобіль і вийшов з автомобіля. Коли він обходив свій автомобіль, щоб підійти до потерпілої, то відразу отримав удар в грудну клітину.Він відразу повернувся до своєї машини і сів за кермо. Відразу йому розбили скло в автомобілі з боку водія.Він не став чекати, що буде далі, тому відразу рушив з місця ДТП. По дорозі його наздогнав невідомий автомобіль, який підрізав його автомобіль.З автомобіля вийшли 2 невідомі особи з металевими предметами, які почали бити по кузову його автомобіля, били і його по руках, ногах, грудній клітині. Коли вийшов з автомобіля ОСОБА_9 , то дані особи припинили його бити, сіли в свій автомобіль та поїхали. Він разом з ОСОБА_9 поїхали спочатку в гараж, де ОСОБА_9 запропонував випити.А потім вони під`їхали до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де він шукав згублені ключі. Там його і затримали працівники поліції. Про ДТП він працівникам поліції не повідомляв. Він відвідав потерпілу в лікарні, попросив у неї пробачення, дав їй1000 грн на лікування. Але його наздогнав син потерпілої , повернув 1000 грн. і сказав, що потерпіла забере заяву з поліції, якщо він сплатить 50000 грн. ОСОБА_9 йому позичив 1500 доларів, але син потерпілої сказав, що це мало і щоб він більше не приходив.Цивільний позов потерпілої визнав частково, цивільний позов прокуратури визнав в повному обсязі.В останньому судовому засіданні змінив свою позицію і заперечив свою вину у вчиненні даних злочинів, зазначивши, що в даному ДТП є вина потерпілої ,не визнав заявлені цивільні позови.
Вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 12.01.2016 року біля 18 год. вона йшла додому з вул. 6 Грудня на вул. Г.Сталінграду м.Олександрії. Було темно. Сумку вона тримала в руці і йшла по узбіччю, на дорогу не виходила.Раптово перед нею блимнуло світло і засліпило її.Відразу вона почула удар та впала. Від удару вона втратила свідомість. Коли прийшла до тями, то біля неї знаходилися люди. Вона не бачила обвинуваченого. ЇЇ з місця ДТП забрала швидка допомога.Згодом їй сказали, що знайшли винуватця ДТП. Обвинувачений приходив до неї в лікарню, просив вибачення, дав 1000 грн. і говорив що буде надавати кошти на лікування. В зв`язку з отриманими в результаті ДТП тілесними ушкодженнями, вона перебувала 2 неділі на стаціонарному лікуванні , а потім на амбулаторному лікуванні. Обвинувачений їй не надавав кошти на лікування.
Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 12 січня 2016 року біля 18 год. вона разом з чоловіком під`їхали до магазину « Сільпо».Було темно та йшов дощ.Коли вона виходила з машини, то почула удар та крики.Потім вона побачила жінку , яка лежала на узбіччі і поруч неї стояв білий автомобіль.Коли вона підбігла до жінки,остання була непритомна, голова була в крові, а коло неї стояв обвинувачений.Автомобіль обвинуваченого заїхав на половину узбіччя, фари були ввімкнені. Інших людей біля них вона не бачила. Вона попросила у обвинуваченого принести аптечку з машини, але останній , розвернувшись, пішов до свого автомобіля і поїхав з місця ДТП.Ніхто не гнався за обвинуваченим. ЇЇ чоловік приніс з свого автомобіля аптечку і вони привели потерпілу до тями. Вони викликали швидку допомогу і працівників поліції. Вона записала номер машини обвинуваченого і повідомила його працівникам поліції.Пояснення, які вона давала під час слідчого експерименту, відповідають дійсності.
- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що в січні 2016 року він разом з дружиною під`їхали до магазину « Сільпо» на вул.. Г.Сталінграду. Це був вечір, йшов дощ. Коли виходили з свого автомобіля, то за спиною почули удар. Повернувшись назад, побачили, що жінка лежить на узбіччю, а біля неї знаходиться білий автомобіль. Так як дружина медичний працівник, то вона відразу побігла до місця ДТП.Він бачив, що біля жінки стояв водій автомобіля.На тій же стоянці біля магазину « Сільпо», де був припаркований їхній автомобіль, стояв також автомобіль « Ланос». З даного автомобіля вийшло двоє чоловіків і теж побігли на місце ДТП.Він майже одночасно прийшов з ними на місце ДТП. Водій автомобіля, який здійснив ДТП, сів в свій автомобіль та почав рухатися. Один з цих молодих людей став на його шляху і намагався перегородити йому дорогу.Але винуватець ДТП поїхав з місця пригоди.Останньому ніхто не погрожував.Вони записали номер даного автомобіля. А двоє молодих людей побігли до свого автомобіля і поїхали на ньому в тому ж напрямку, що і винуватець ДТП.Потерпіла лежала на землі без свідомості, її голова була в крові .Дружина надала потерпілій першу допомогу. Вони викликали швидку допомогу та поліцію.
Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в 12 січня 2016 року він знаходився в автомобілі ОСОБА_8 в грузовому відсіці автомобіля. В ході руху автомобіля він чув якийсь удар, потім автомобіль зупинявся, ОСОБА_8 виходив з автомобіля, а потім вони поїхали далі.Через деякий час він відчув удар по машині .Коли він вийшов з автомобіля, то побачив , що ОСОБА_12 б`ють двоє невідомих осіб.Побачивши його, вони відразу сіли в свій автомобіль і втекли.Вони сіли в автомобіль і приїхали в гараж.Вже в гаражі ОСОБА_8 повідомив, що якась невідома жінка вийшла на дорогу і він з нею зіткнувся.Вони разом вживали алкогольні напої і розцінили дану ситуацію з ДТП як намагання потерпілої заробити кошти внаслідок ДТП. Потім на таксі приїхали до кафе» У Міші» , де ОСОБА_8 і затримали працівники поліції.
Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що в січні 2016 року він під`їхав до магазину « Слов`нка» на вул.. Г.Сталінграду. Було темно та йшов дощ. Він почув удар і коли повернувся на звук удару, то побачив на другій стороні узбіччя жінку, яка лежала на землі. Через декілька хвилин він підійшов до даної жінки. На місці ДТП він білий автомобіль не бачив.Там знаходилися молоді чоловік та жінка.Потім ще люди підходили. Викликали швидку допомогу та поліцію.Потерпіла була в тяжкому стані.Так як швидкої допомоги не було хвилин 20, то він, не дочекавшись, поїхав в своїх справах.
Витягами з ЄРДР від 13.01.2016 року та від 26.04.2016 року ( а.с. 1, 156)
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 січня 2016 року з фототаблицею та схемою , згідно якого місцем ДТП є вул.. Г.Сталінграду поряд з будинком № 19 в м. Олександрії Кіровоградської області. Дана ділянка дороги не освітлена, світлофором не регулюється. (а.с. 16-24)
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 січня 2016 року з фототаблицею , згідно якого оглядається приміщення гаражу № НОМЕР_3 гаражного кооперативу №9 в м.Олександрії Кіровоградської області.В гаражі виявлено автомобіль «RENAULT Kangoo» д.н. НОМЕР_1 білого кольору. На момент огляду автомобіль мав механічні пошкодження, а саме мається вм`ятина в нижній частині капоту, розбита права передня фара,розбито вітрове скло в дверцях автомобіля, лобове скло має тріщини,на капоті та бокових і задніх стінках автомобіля є сліди від ударів твердим предметом. ( а.с. 26-35)
Актом судово- медичного дослідження №437 від 8.02.2016 року, згідно якого при дослідженні крові громадянина ОСОБА_8 в крові виявлений етиловий спирт в кількості 2.32 г/дм3.( а.с. 40)
Заявою потерпілої ОСОБА_6 від 01.02.2016 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за те, що 12.01.2016 року близько 18 год. в м.Олександрії Кіровоградської області в районі супермаркету « Сільпо» на неї був скоєний наїзд автомобілем«RENAULT Kangoo» під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження, а водій ОСОБА_8 з місця пригоди зник, не надавши їй допомоги( а.с. 157)
Протоколом проведення слідчого експеримент з схемою та фототаблицями від 09.12.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_14 , згідно якого остання розповіла, що12.01.2016 року біля 19 год. вона йшла з роботи і рухалася по лівому узбіччю вул.. Г.Сталінграду на відстані 1.8-2.0 метри від проїзної частини дороги.Далі в якийсь момент вона побачила поперед себе світло фар автомобіля та за мить стався наїзд автомобіля на неї.На місці ДТП, на яке вказала потерпіла під час слідчого експерименту, були зроблені заміри і встановлено, що місце наїзду розташоване на відстані 1.8 метрів від краю проїзної частини дороги по вул.. Г.Сталінграду та на відстані 2.2 м. від дороги, що веде до супермаркету « Сільпо».Потерпіла зазначила що погодні умови на час проведення слідчого експерименту були аналогічні тим умовам, коли сталося ДТП, а саме проїзна частина була мокрою, чистою від снігу, а узбіччя були вкриті снігом та періодично йшов дощ. Під час слідчого експерименту використовував автомобіль «RENAULT Kangoo», аналогічний тому, на якому знаходився обвинувачений під час ДТП.Шляхом замірів було встановлено, що видимість проїзної частини дороги з місця водія автомобіля «RENAULT Kangoo» при увімкненому ближньому світлі фар складає 49.5 метрів.При вимірюванні видимості пішохода, який був одягнутий в чорний одяг, рухався в бік напрямку руху автомобіля встановлено, що при увімкненому ближньому світлі фар видимість пішохода з місця водія автомобіля складає 78 метрів.( а.с.58-63)
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого остання розповіла про обставини ДТП, свідком якого вона була. Пояснила, що 12.01.2016 року близько 18 год. вона разом з чоловіком знаходилися біля супермаркету « Сільпо» коли почули удар з боку автодороги по вул.. Г.Сталінграду.Повернувшись, побачила людину, яка лежала на узбіччі та автомобіль білого кольору поряд.Вона відразу підбігла до постраждалої людини.Водій автомобіля«RENAULT Kangoo» спочатку підійшов до постраждалої, але потім сів в свій автомобіль і поїхав в сторону вул.. 6 Грудня.( а.с.72)
Відеозаписом протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , переглянутого в судовому засіданні.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 , в ході якого останній розповів про обставини ДТП, свідком якого він був. Пояснив, що 12.01.2016 року близько 18 год. він разом з дружиною знаходилися біля супермаркету « Сільпо», коли почули удар з боку автодороги по вул.. Г.Сталінграду.Обернувшись, вони побачили людину, яка лежала на узбіччі та біля неї стояв автомобіль білого кольору.Дружина відразу побігла до постраждалої людини.А потім і він підійшов.На місці ДТП він побачив жінку, яка лежала в непритомному стані на узбіччі, а водій автомобіля «RENAULT Kangoo» сів в свій автомобіль та поїхав в невідомому напрямку( а.с. 77)
Відеозаписом протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 , переглянутого в судовому засіданні.
Заявою ОСОБА_8 від 16.01.2017 року про надання ним компакт-диску з записом ДТП за його участю з відеореєстратора його автомобіля ( а.с. 86)

Протоколом огляду предметів від 20.01.2017 року, згідно якого в присутності понятих, потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 оглядається ком пакт-диск DVD + R Videx exelenti , на якому мається відеофайл з назвою 3. Даний відео файл записаний з відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_8 . При перегляді відеозапису встановлено, що на відео видно рух автомобіля ОСОБА_8 по пр.. Соборному в м.Олександрія в напрямку перехрестя з вулицею Героїв Сталінграду.На 4 секунді вмикається зелене світло світлофору, розташованого праворуч по ходу руху автомобіля ОСОБА_8 по пр..Соборному. Автомобіль рухається прямолінійно, з вимкненим світлом фар, далі в правому нижньому кутку екрану видно, як увімкнувся мигаючий жовтий сигнал повороту направо, після чого автомобіль здійснює поворот направо та потім рухається прямолінійно, при цьому світло фар даного автомобіля вимкнене.На 15 секунді відеозапису на автомобілі ОСОБА_8 вмикається світло фар, від чого освітлюється праве узбіччя та проїзна частина дороги.На 16 секунді у світлі фар автомобіля з`являється силует людини , яка тримає в обох руках сумки.Людина рухається назустріч автомобілю.Будь-яких об`єктів, які б обмежували автомобілю та пішоходу видимість один одному, відсутні.На 16 секунді видно, що пішохід робить один крок вправо, потім один крок вліво і на 17 секунді відбувається наїзд автомобіля на пішохода.Автомобіль увесь час рухається, не зменшуючи швидкості та не застосовуючи гальмування.Автомобіль контактує передньою правою стороною, зокрема правою стороною капоту, бамперу та лобового скла.Після наїзду автомобіля пішохід падає направо від автомобіля , а автомобіль зупиняється. На 27 секунді запис припиняється.

Потерпіла ОСОБА_6 після перегляду даного відеозапису зауважила, що в пішоході на даному відеозапису вона впізнала себе по фігурі, шапочці з каймою та сумці, яку вона тримала в руках( а.с.87)

Відеозаписом з відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_8 , переглянутого в судовому засіданні( а.с.93)

Висновком судово-медичної експертизи №580 від 22.11.2016 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а)черепно-мозкової травми: гематома лоба, гематоми очниць, рани верхньої губи, носа, садна обличчя, струс головного мозку. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету) та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; б) закритого перелому шиловидного паростку лівої променевої кістки.Вказане ушкодження могло виникнути від дії тупого твердого предмету та відноситься до категорії середнього ступеню тілесних ушкоджень, як викликаючих тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу;в) відкритої травми правого колінного суглобу : рани правого коліна, внутрішньо суглобовий уламковий перелом зовнішнього мищелка правої великогомілкової кістки.Вказане ушкодження могло виникнути від дії тупого твердого предмету та відноситься до категорії середнього ступеню тілесних ушкоджень як викликаючих тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу( а.с. 99-103)

Висновком експерта №28 від 28.01.2016 року судової інженерно-транспортної експертизи, згідно якої гальмівна система, рульове керування та ходова частина представленого на експертизу автомобіля «RENAULT Kangoo» д.н. НОМЕР_1 на момент огляду автомобіля та на момент ДТП знаходилися в працездатному стані ( а.с. 109-114)
Висновком судової інженерно- транспортної експертизи № 29 від 17.02.2016 року з фото таблицею, згідно якої автомобіль«RENAULT Kangoo» д.н. НОМЕР_1 , первинно контактував з пішоходом передньою з більше вираженістю до правої частини транспортного засобу, а саме в районі передньої правої частини кришки капота з наступним контактуванням правою частиною вітрового скла.Пошкодження, які розташовані на поверхні кришки капота, на лівій верхній частині вітрового скла, в лівій бічній та в лівій задній частині автомобіля, не характерні при наїзді на тіло людини, тобто на пішохода ( а.с.120-124)
Висновком експерта №574 від 20.12.2016 року, згідно якого при своєчасному належному виконанню водієм автомобіля «RENAULT Kangoo» ОСОБА_8 , вимог п.2.3»б» та 12.1 ПДР України , він( водій) мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути виїзду автомобіля на праве узбіччя, що призвело до наїзду на пішохода( а.с. 131-134)
Висновком експерта №17-132 від 23.01.2017 року, згідно якого у даній дорожньо-транспортній ситуації при русі автомобіля «RENAULT Kangoo» з включеним світлом фар, дії водія автомобіля «RENAULT Kangoo» ОСОБА_8 регламентувалися вимогами п.12.2 та 12.3 ПДР.
У даній дорожньо-транспортній ситуації при русі автомобіля «RENAULT Kangoo» з виключеним світлом фар у відповідності до вимог п. 19.1 (а) та 31.6 (б) ПДР, водію автомобіля «RENAULT Kangoo» ОСОБА_8 слід було категорично відмовитись від руху з виключеним світлом фар в темний час доби.

В розглянутій дорожній обстановці при русі з максимально припустимою швидкістю (обумовлену вимогами п. 12.2 ПДР) та при своєчасному застосуванні гальмування (при своєчасному виконанні вимог п. 12.3 ПДР), як при русі по узбіччю, так і при русі по проїзній частині, водій автомобіля «RENAULT Kangoo»ОСОБА_8 мав можливість зупинити автомобіль до лінії руху пішохода і тим самим мав можливість уникнути наїзду .

У випадку руху автомобіля «RENAULT Kangoo» зі швидкістю, що менша за отриману шляхом розрахунків максимально припустиму швидкість ( обумовлену вимогами п.12.2 ПДР) , водій автомобіля «RENAULT Kangoo» тим більше буде мати можливість зупинитись до місця розташування пішохода і тим самим буде мати можливість уникнути наїзду.
Враховуючи ту обставину, що при обов`язковому русі з включеним світлом фар, що регламентовано вимогами пп. 19.1 (а) і 3 1.6 (б) ПДР, та при своєчасному застосуванні гальмування (при виконанні вимог п. 12.3 ПДР), водій автомобіля «RENAULT Kangoo»ОСОБА_8 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, слід зробити висновок про те, що в розглянутій дорожній обстановці невідповідні вимогам п. 12.3, 19.1 (а) та 31.6 (б) ПДР дії водія а/м «RENAULT Kangoo»ОСОБА_8 (первинно рух з виключеним світлом фар та несвоєчасне застосування гальмування), знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, що сталася ( а.с. 138-144 )

Показаннями експерта ОСОБА_16 в судовому засіданні , який пояснив, що ним був наданий висновок експерта №17-132 від 23.01.2017 року по даному кримінальному провадженню.Ним переглядався відеозапис з реєстратора автомобіля обвинуваченого, з якого було видно, що автомобіль обвинуваченого рухався з вимкненими фарами.З ввімкненими фарами водій мав би можливість побачити пішохода і уникнути ДТП.Але даний запис не міг би вплинути на наданий ним висновок.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він весь час їхав з ввімкненим світлом фар на своєму автомобілі і допустив зіткнення з потерпілою ОСОБА_6 , так як остання умисно вийшла на проїздну частину дороги , так як це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показаннями потерпілої, які узгоджуються з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з реєстратора автомобіля обвинуваченого , висновком судової експертизи №17-132 від 23.01.2017 року, поясненнями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_16 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , які свідчать про те, що обвинувачений первинно рухався з виключеним світлом фар та ввімкнув їх безпосередньо перед зіткненням з потерпілою , яка перебувала на узбіччі дороги та відповідно не зміг своєчасно застосувати гальмування.
Крім того, суд критично відноситься до показань обвинуваченого про те, що він не зміг надати допомогу потерпілій, так як на місці ДТП до нього було застосоване фізичне насильство з боку невідомих осіб і він вимушений був поїхати з місця ДТП. Дана позиція обвинуваченого не підтверджена належними та допустимими доказами. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_15 пояснили, що обвинуваченому на місці ДТП ніхто тілесних ушкоджень не наносив, а обвинувачений , який вийшов з свого автомобіля і побачивши потерпілу в непритомному стані,голова якої була в крові та яка потребувала допомоги , таку допомогу не надав та зникнув з місця ДТП. Обвинувачений ОСОБА_8 не спростував в судовому засіданні показань даних свідків і питань їм під час їх допиту не задавав.
Суд не погоджується з позицією обвинуваченого про те, що дослідженими в судовому засіданні доказами не доведена його вина в інкримінованих йому злочинах, так як висновки проведених експертиз базуються лише на вихідних даних, які отримані з протоколів слідчих експериментів за участю потерпілої та свідків обвинувачення та не враховані його пояснення , відеозапис з відеореєстратора його автомобіля , показання свідка захисту ОСОБА_9 . При цьому суд зазначає, що свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що не бачив обставин ДТП, так як знаходився в автомобілі ОСОБА_8 в грузовому відсіці автомобіля, обвинувачений та його захисники не заявляли клопотання про проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого. Висновок експерта №574 від 20.12.2016 року , з яким не погодився обвинувачений, досліджувався в судовому засіданні , його висновки не суперечать висновку експерта №17-132 від 23.01.2017 року , з яким після допиту експерта ОСОБА_16 погодився обвинувачений. Крім того, експертом ОСОБА_16 переглядався відеозапис з реєстратора автомобіля обвинуваченого.Суд розцінює позицію обвинуваченого як спосіб захисту.
Обвинувачений зазначив також, що в даному ДТП є вина не тільки його, а і потерпілої ОСОБА_6 , яка йшла по узбіччю в темну пору доби, а потім вийшла на проїзну частину, коли побачила його автомобіль і зіткнення відбулося саме на проїзній частині, а від удару її відкинуло на узбіччя. Так, в зазначених вище висновках експертів зазначені однакові положення про те, що питання, що стосуються оцінки дій пішохода не можуть бути вирішені шляхом експертного автотехнічного дослідження, оскільки оцінка дій пішоходів не потребує застосування спеціальних пізнань в області автотехніки, а тому не входить до компетенції авто технічного експерта та може бути вирішена органами слідства ( суду) самостійно з урахуванням вимог розділу 4 ПДР України.
Суд зазначає, що згідно п.4.4. ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.
В судовому засіданні встановлено, що потерпіла рухалася по узбіччю дороги в темну пору доби , в умовах недостатньої видимості, на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху не мала, що відповідно сприяло настанню даної ДТП , але ця обставина не виправдовує обвинуваченого, який їхав з вимкненим світлом фар і ввімкнув їх вже майже перед самим зіткненням.
Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах доведеною повністю.
Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та за ч.1 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Вина обвинуваченого доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджені між собою та не суперечать фактичним обставинам справи. В судовому засіданні знайшла підтвердження вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України , так як порушення обвинуваченим ОСОБА_8 вимог ПДР знаходиться в причинному зв`язку з суспільно-небезпечними наслідками у виді заподіяння потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.Також в судовому засіданні знайшла підтвердження вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України , так як після зіткнення з пішоходом, достовірно знаючи, що своїми діями він поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався чи потребує потерпіла допомоги , не викликав швидку допомогу, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив у небезпеці.Для кваліфікації дій винного за цією нормою не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи , а також те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці.
Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які являються злочинами невеликої тяжкості, один із них вчинений з необережності, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, є пенсіонером, одружений, має міцні соціальні зв`язки, по місцю проживання скарг на нього не надходило, являється учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, має на утриманні матір похилого віку, 1938 р.н., яка не має інших працездатних дітей.
Обставин, пом`якшуючих покарання, не встановлено.
Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню, результати оцінки правопорушника показали низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства , у т.ч. для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.
Такі види покарань, передбачені санкціями статей , які передбачають відповідальність за вчинені ОСОБА_8 злочини, як обмеження волі не може бути застосовано до обвинуваченого, так як він є пенсіонером, а такий вид покарання як виправні роботи, не може бути застосований, так як обвинувачений не працює.
Потерпіла наполягала на суворій мірі покарання та повному відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди.
Суд, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, скарг на нього по місцю проживання не надходило, а також те, що вчинені ним злочини є злочинами невеликої тяжкості, один із них вчинений з необережності , відсутність обтяжуючих покарання обставин , враховуючи досудову доповідь щодо обвинуваченого, не зважаючи на зміну позиції обвинуваченим щодо визнання своєї вини, вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства, а саме покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді арешту , а за ч.1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів та застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню та перевихованню. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.

Приймаючи до уваги обставини вчинення злочинів обвинуваченим ОСОБА_8 , грубе порушення ним ПДР України , а також те, що керування транспортним засобом не є джерелом доходів обвинуваченого , враховуючи позицію потерпілої та її представника, вважає за можливе застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

По справі прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь міського комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська лікарня №1 м. Олександрії» витрати, понесені на лікування потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 3033 грн. 80 коп. за період знаходження на стаціонарному лікуванні в МКЛПЗ «Міська лікарня №1 м. Олександрії» з 12.01.2016 року по 26.01.2016 року.
Обвинувачений даний позов спочатку визнав в повному обсязі, але потім змінив позицію і не визнав даний позов.
Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Розмір даного позову підтверджується матеріалами справи і він підлягає задоволенню.
Потерпілою по справі ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 57204 грн. 49 коп. матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та 50000 грн. моральної шкоди. Матеріальна шкода складається з : 38343 грн. 50 коп. втраченого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності , 6546 грн.93 коп. на придбання ліків за період з 12.01.2016 року по 01.07.2016 року, 600 грн. витрат на комп`ютерну томографію, 5950 грн. витрат на посттравматичне лікування у лікаря стоматолога, 5232 грн. 56 коп. витрат, пов`язаних з посиленим харчуванням, 531 грн. 50 коп. витрат, пов`язаних з проїздом до лікувального закладу.
Розмір моральної шкоди потерпіла ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, їй були заподіяні тілесні ушкодження, їй були завдані фізичний біль та страждання.Протягом 5,5 місяців вона була на лікуванні, тривалий час не могла себе самостійно обслуговувати, не мала коштів ,щоб найняти собі доглядальницю.Тривалий час ходила на милицях. До теперішнього часу відчуває біль в ногах.Винуватель події приходив до неї лише один раз, не надав кошти на її лікування.
В судовому засіданні подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме просила стягнути матеріальну шкоду в сумі 59895 грн.( був уточнений розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності з 38343 грн. 50 коп. до 41034 грн.) та збільшила моральну шкоду з 50000 грн. до 70000 грн., мотивуючи поведінкою обвинуваченого під час судового розгляду, його небажання відшкодувати завдану їй шкоду.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення .

Суд зазначає, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

ПрАТ « Страхова Компанія « Провідна», яка зазначена в цивільному позову як третя особа, направила заяву про розгляд справи без її участі і зазначила, що відсутні підстави для стягнення страхового відшкодування в рамках кримінальної справи до набрання вироком законної сили.

При визначенні розміру матеріальної шкоди, суд враховує медичну документацію, направлену на запит суду та докази здійснення витрат, наданих потерпілою ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_8 спочатку визнав частково моральну шкоду в сумі 15000 грн. та частково матеріальну шкоду , крім витрат на харчування та втраченого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності.Але в ході розгляду справи змінив свою позицію .
Так підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на придбання ліків сумі 6546 грн.93 коп. за період з 12.01.2016 року по 01.07.2016 року, 600 грн. витрат на комп`ютерну томографію, 5950 грн. витрат на посттравматичне лікування у лікаря стоматолога, так як вартість лікування підтверджується чеками на придбання медикаментів, які узгоджуються з призначенням лікаря у медичній картці та історіях хвороб та відповідно до отриманих тілесних ушкоджень, тяжкість яких встановлена висновком судово-медичної експертизи.Також суд вважає за можливе задовольнити вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого витрат в сумі 41034 грн. як розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності згідно наданого нею розрахунку та обґрунтуванню даної суми в цивільному позові та 531 грн. 50 коп. витрат, пов`язаних з проїздом до лікувального закладу, що підтверджено документально.
Суд вважає за можливе не стягувати витрати в сумі 5232 грн. 56 коп. ,як витрати, пов`язаних з посиленим харчуванням,так як відсутні в медичних документах дані, що потерпілій рекомендовано необхідність посиленого харчування.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що потерпілій ОСОБА_6 дійсно прийшлось переносити моральні та фізичні страждання, пов`язані із заподіянням їй тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, вчиненого обвинуваченим, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, необхідністю знаходитися на стаціонарному лікуванні,а потім тривалий час на амбулаторному лікуванню, нездатністю самостійно себе обслуговувати протягом тривалого часу, потребувати сторонньої допомоги. Порушився звичний для неї уклад життя, плани та суспільні зв`язки, на тривалий час вона втратила працездатність. Не відновився повністю стан здоров`я потерпілої і на час розгляду справи.При визначенні розміру шкоди суд враховує і поведінку обвинуваченого, який не надав допомогу потерпілій на місці ДТП і не відшкодував добровільно понесені нею витрати на лікування , байдуже поставившись до наслідків вчиненого.Тому суд, з урахуванням обставин справи, характеру нанесених тілесних ушкоджень потерпілій, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілої частково в розмірі 50000 грн. моральної шкоди та стягнути дану суму з обвинуваченого.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання:
-за ч.1 ст. 286 КК України в виді 2 (двох) місяців арешту з позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки,
- за ч.1 ст.135 КК України в виді 2 (двох) років позбавлення волі .
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування основного покарання , встановивши іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь бюджету Олександрійської міської ради 3033 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат МКЛПЗ «Міська лікарня №1 м. Олександрії» на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 54662 грн.43 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати в сумі 3310 грн.68 коп. за проведення експертиз.
Речові докази по справі
- автомобіль«RENAULT Kangoo» д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 - передати власнику ОСОБА_17
-ком пакт-дискDVD + R Videx exelenti , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий