Номер провадження № 11-сс/785/2/14
Головуючий у першій інстанції Котов
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 31.12.2013 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Южненського MB ГУМВС України в Одеській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку республіки Азербайджан, росіянина, громадянина Росії (посвідка на постійне проживання від 16.09.2009 року), із середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 19 год. 30 хв. 29 грудня 2013 року.

Строк дії ухвали встановлено до 19 год. 30 хв. 27 лютого 2014 року,-

встановила:

Як вбачається з оскаржуваної ухали суду першої інстанції та матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001003 від 29.12.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, 29.12.2013 року близько 03.30 годин. ОСОБА_6 , знаходячись на першому поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 та, застосувавши до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, наніс потерпілому ОСОБА_10 чисельні удари руками та ногами в різні області тіла, рук та голови, в результаті чого потерпілий ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав. Далі ОСОБА_9 умисно, з метою відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 , підійшов до останнього, який знаходився в лежачому положенні на землі, схопив ключі від квартири та автомобілю, які знаходились у потерпілого ОСОБА_10 в правій руці, чим відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_10 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим майном па свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючою ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя в своїй ухвалі послався на те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків в місці свого постійного проживання, адже він не одружений, у нього не має утриманців, він не має постійного місця роботи або навчання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з застосуванням насильства, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, тому може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спротивити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення і, залишаючись на свободі, може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, тому до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначаючи йому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати, як незаконну та необґрунтовану, та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного більш м`який ніж тримання під вартою запобіжний захід, посилаючись на те, що висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги в повному обсязі та просила про її задоволення, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу місцевого суду залишити без змін, як таку, що узгоджується з вимогами закону, дослідивши матеріали кримінального провадження та вивчивши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

При розгляді справ даної категорії суд враховує вимоги ст.ст. 176 183 КПК України.

При цьому рішення суду має бути обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд розглянув клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , в якому формально зазначено про те, що вказаний підозрюваний підпадає під ризики, передбачені п.п.1 5 ч.1 ст. 177 КПК України, без відповідного підтверджуючого матеріалу.

Зазначені ризики в судовому засіданні стороною обвинувачення доведені не були.

Окрім того, суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину визнає частково, а саме, в нанесенні тілесних ушкоджень (згідно фабули повідомлення про підозру, речі потерпілого ОСОБА_10 забирав другий учасник події ОСОБА_9 ). ОСОБА_6 має постійне місце проживання в м. Одесі, де він зареєстрований в квартирі своєї ОСОБА_11 ОСОБА_12 , 1942 року народження, за якою він доглядає.

Підозрюваний працює за угодою підряду в TOB «ЛК ЕНЕРГОМИР» електромонтажником та зварювальником, що підтверджується документально. За місцем роботи ОСОБА_6 характеризується з позитивного боку, що також підтверджується письмовою характеристикою.

Таким чином висновок суду про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного не підтвердився.

У судовому засіданні суду першої інстанції питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом, взагалі не розглядалося.

За наведених обставин рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 31.12.2013 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Южненського MB ГУМВС України в Одеській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою обрати у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

ОСОБА_6 з-під варти звільнити негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3