Справа № 495/3796/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003396 у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Удобне Білгород-Дністровського району Одеської області,громадянина України,раніше не судимого, не одруженого,працюючого різнорабочим ПАО « Консервний завод «Господарочка»,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця с.Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України,раніше не судимого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого обработчиком віноматеріалу ВАТ « Таїровський вінзавод» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
обвинувачені ОСОБА_3 ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, при наступних обставинах:
В період часу з 11 годин 00 хвилин 12 листопада 2016 року до 12 годин 00 хвилин 13 листопада 2016 року, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи умисно,таємно за попередньої змовою групою осіб з корисливою метою та прямим умислом,направленим на заволодіння чужим майном,шляхом вільного доступу через незачинену на запірній пристрій хвіртку,проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_1 . Після чого шляхом вільного доступу через незачинені на запірний пристрій ворота та двері проникли до гаражу та горища вищевказаного домоволодіння.
Далі, продовжуючи свій злочинний намір,з корисливих мотивів,усвідомлюючи протиправність своїх дій,за попередньою змовою групою осіб,обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 а також невстановлена в ході досудового розслідування особа, умисно таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме:
-електродріль « Makita» вартістю 1000гривень ,
- куткову шліфувальну машину »Edon»AG 180-gm 6716 вартістю 1000 гривень ,
-інверторний зварювальний апарат «Edon Black 250 « вартістю 1450 гривень та 10 мішків по 25 кілограм мідного купоросу загальною вартістю 14375 гривень , а всього умисно, таємно за попередньою змовою групою осіб вкрали майно потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 17825 гривень,після чого з місця скоєння злочину зникли,розпорядившись викраденим на власний розсуд та заподіяв потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: умисно,таємне за попередньою змової групою осіб викрадення чужого майна,поєднане із проникненням у інше приміщення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_3 в ході досудовому слідства та судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Судом обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, і показав суду, що дійсно в ніч з 12 на 13 листопада 2016 року скориставшись тим, що власник будинку потерпілий ОСОБА_7 був відсутній дома разом з ОСОБА_4 проникли на подвір`я будинку потерпілого , після чого проникли на горище та в гараж ,тобто таємно проникли у інше приміщення , звідкіля таємно викрали електродриль « Makita», куткову шліфувальну машину »Edon»AG 180-gm 6716 в , інверторний зварювальний апарат «Edon Black 250 « та 10 мішків по 25 кілограм мідного купоросу, після чого з місця скоєння злочину зникли,розпорядившись викраденим на власний розсуд ,продав вищевказаний мідний купорос невідомим особам. Просить суд врахувати те,що викрадене майно було повернуто потерпілому, а вартість вкраденого мідного купоросу вона повністю відшкодували потерпілому. У скоєному щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході досудовому слідства та судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Судом обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, і показав суду, що дійсно в ніч з 12 на 13 листопада 2016 року скориставшись тим,що власник будинку потерпілий ОСОБА_7 був відсутній дома, разом з ОСОБА_3 проникли на подвір`я будинку потерпілого, після чого проникли на горище та в гараж ,звідкіля таємно викрали електродриль « Makita», куткову шліфувальну машину »Edon»AG 180-gm 6716 в інверторний зварювальний апарат «Edon Black 250 « та 10 мішків по 25 кілограм мідного купоросу після чого з місця скоєння злочину зникли,розпорядившись викраденим на власний розсуд ,продав вищевказаний мідний купорос невідомим особам. Просить суд врахувати те,що викрадене майно було повернуто потерпілому, а вартість вкраденого мідного купоросу вона повністю відшкодували потерпілому. У скоєному щиро розкаявся.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив обставини скоєного у відношенні нього кримінального правопорушення та пояснив суду, що дійсно вкрадене майно йому повернуто, а обвинуваченими йому повністю сплачена вартість вкраденого мідного купоросу, в зв`язку з чим просить суд його цивільний позов не задовольняти. Обвинувачених просить строго не карати.
Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує їх дії за ч.3 ст.185 КК України, а саме : таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення.
Стосовно призначення обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання суд приходить до наступного:
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні була встановлена обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити їм відповідне кримінальне покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування обвинуваченим заподіяної ним майнової шкоди.
При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеного 18 серпня 2017 року Білгород-Дністровським МРВ з питань пробації вбачається що згідно інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень,а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, який працює, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких , щиро розкаялася у скоєному, добровільно відшкодував під час досудового розгляду завданого збитку .
Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий,працює , за місцем мешкання характеризується посередньо, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосування до нього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75,76 КК України .
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування обвинуваченим заподіяної ним майнової шкоди.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеного 18 серпня 2017 року Білгород-Дністровським МРВ з питань пробації вбачається що згідно інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, працює, має на утриманні неповнолітню дитину , вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких , щиро розкаялася у скоєному, добровільно відшкодував під час досудового розгляду завданого збитку.
Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосування до нього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75,76 КК України.
Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов відшкодований обвинуваченими під час судового розгляду справи.
Запобіжний захід відносно обвинувачених на стадії досудового розслідування не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки :
- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган пробації.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки :
- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган пробації.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно видати обвинувачим та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1