АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2053/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 640/3804/17 ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 30 червня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка м.Харкова, учениця 11-Б класу Харківської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №53 Харківської міської ради, раніше не судима, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Від кримінального покарання неповнолітню ОСОБА_10 звільнено та застосовано щодо неї примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_9 .
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 290,8грн.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 не обирався.
Як встановив суд, 10 лютого 2017 року приблизно об 16:00 год. неповнолітня ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні магазину «Pull & Bear», розташованого на території ТРЦ «Дафі», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 9, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяла із вітрини магазину туфлі жіночі чорного кольору 40 розміру, ТМ «Pull & Bear» артикул 5055/111/040/40, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №82 від 14.02.2017 року 290 грн. 80 коп. В подальшому, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 поклала вищевказане жіноче взуття до сумки чорного кольору, яку тримала у руці та не маючи наміру сплачувати за нього, вийшла з приміщення магазину «Pull & Bear», чим спричинила ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА Україна» матеріальну шкоду на вищевказану суму. Приблизно о 17 год. 00 хв. при вході до приміщення магазину «Stradivarius», розташованого у ТРЦ «Дафі» за адресою: м.Харків, вул.Героїв Праці,9 спрацювала сигналізація антикрадіжних воріт, у зв`язку з чим ОСОБА_10 була зупинена працівниками охорони ТРЦ «Дафі», які в ході огляду виявили у неї неоплачений товар, а саме: туфлі жіночі чорного кольору 40 розміру, ТМ «Pull & Bear», артикул 5055/111/040/40.
В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить змінити резолютивну частину вироку, зазначивши тривалість заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітньої ОСОБА_10 під нагляд її матері ОСОБА_9 терміном на 1 рік. Вважає, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме в порушення ч.3 ст.105 КК України не встановлено тривалість застосованого щодо неповнолітньої заходу виховного характеру.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинувачену, її законного представника та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Доводи прокурора про незастосування закону, який підлягає застосуванню, оскільки суд при застосуванні примусового заходу виховного характеру у виді передачі обвинуваченої під нагляд матері не встановив тривалість цього заходу виховного характеру, є обґрунтованими.
Згідно з ч.3 ст.105 КК України у разі застосування до неповнолітнього примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.3 ч.2 цієї статті, суд повинен встановити його тривалість.
Такі самі роз`яснення містяться у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», в якому також зазначено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Зазначені вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України були залишені поза увагою судом першої інстанції при застосуванні примусового заходу виховного характеру, що призвело до неправильного застосування кримінального закону.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України змінити вирок, встановивши термін, на який застосовується примусовий захід виховного характеру.
Вимоги прокурора про встановлення строку нагляду терміном на 1 рік є частково обґрунтованими, оскільки цей термін може бути встановлений не довше, ніж до досягнення обвинуваченою повноліття.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 30 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_10 змінити.

Вважати ОСОБА_10 засудженою за ч.1 ст.185 КК України та звільненою від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_9 строком на 4 місяці 15 днів, тобто до досягнення повноліття.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5