АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/990/17 Номер провадження 11-кп/786/853/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 8 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, раніше не судимого, засудженого:

- 30.05.2008 Апеляційним судом Дніпропетровської області за п.12 ч.2 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі,
відмовлено за безпідставністю та передчасністю у задоволенні клопотання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки, хоча засуджений і мав лише одне стягнення, яке погашене, проте наявність 6 заохочень за майже 9 років відбування покарання не є достатніми для визначення ступеня виправлення засудженого. ОСОБА_7 не працевлаштований та не бажає працювати, комісією установи відмовлено в поданні документів про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений, просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд його клопотання в суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд не вирішив його клопотання про призначення йому захисника, яке ним було заявлено у клопотанні про умовно-дострокове звільнення і в порушення вимог Кримінально-процесуального кодексу України, розглянув провадження у відсутність захисника, що є порушенням його права на захист. Крім того засуджений зазначає, що при винесенні остаточного рішення щодо нього суд не врахував те, що він - ОСОБА_7 відбув, передбачений ст. 81 КК України строк покарання та має право на умовно-дострокове звільнення; його було переведено на полегшені умови праці за медичними показниками; відсутність доказів того, що він відмовлявся від роботи. Судом не мотивовано чому взято одні докази та відкинуті інші.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про обґрунтованість доводів апелянта про порушення права на захист останнього судом першої інстанції, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України підставою для скасування ухвали є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Забезпечення засудженому права на захист згідно ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України, віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 - закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого, а також засудженого.

Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 20 КПК України засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Суд зобов`язаний роз`яснити засудженому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

За змістом частини першої статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (Санніно проти Італії - рішення № 30961/03 від 27 квітня 2006 р) забезпечення ефективного захисту є обов`язком суду, а тому не роз`яснення обвинуваченому права мати захисника та обмеження цього права, незабезпечення ефективної правової допомоги є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто за злочин особливої тяжкості, тобто в даному провадженні передбачена обов`язкова участь захисника.

Більше того, звертаючись до суду першої інстанції з клопотання про умовно-достроково звільнення від відбування покарання, засуджений ОСОБА_7 заявляв клопотання про призначення йому захисника.

Таке клопотання залишилося поза увагою та суд розглянув клопотання про умовно-дострокове звільнення без призначення засудженому захисника.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд було проведено за відсутності захисника і не вирішено клопотання про призначення, засудженому захисника, щодо участі якого клопотав ОСОБА_7 , чим порушено право на захист останнього.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо судове провадження було здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В ході нового розгляду судом першої інстанції має бути усунено допущені порушення, а також мають бути перевірені і інші доводи апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 8 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4