АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1346/17 Справа № 202/1585/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000184 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05 листопада 2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч. 2, 185 ч. 3, 263 ч. 1 КК України до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15, 186 ч. 2, 263 ч. 1 КК України,

учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_8 ,

захисник - ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахується з моменту затримання, а саме з 26 січня 2017 року

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення в період з 26 січня 2017 року до дня набрання вироком законної сили

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: він реалізуючи раптово виниклий злочинний намір 25 січня 2017 року близько 20 години 00 хвилин, знаходячись біля будинку №13 по вулиці Гулі Корольової у м. Дніпро, умисно, повторно, відкрито викрав у ОСОБА_9 планшет марки "Assistant AP-727 GF", вартість якого становить 1538 гривень 08 копійок.

З викраденим ОСОБА_6 намагався зникнути з місця події, але виконавши усі дії, які вважав необхвдними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі, оскільки обвинуваченого було затримано працівниками поліції.

24 січня 2017 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись біля магазину "У тещі", розташованого по вул. Петра Калнишевського 34а у м. Дніпро, без передбаченого законом дозволу придбав постріл "ВОГ-25", що відноситься до категорії боєприпасів і придатний для здійснення пострілу та вибуху, який незаконно зберігаючи при собі по вулицям м. Дніпро.

25 січня 2017 року в період часу з 20 години 30 хвилин по 21 години 00 хвилин біля будинку №13 по вул. Гулі Короьової у м. Дніпро в ході проведення особистого огляду працівниками поліції було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 раніше незаконно придбаний бойовий припас "ВОГ-25", який він зберігав та переносив без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки даним про його особу, а саме що він допомогав слідству, потерпілий не має до нього жодних претензій, крім того суд першої інстанції не врахував наявність у нього вагітної дружини і те, що він єдиний годувальник в родині.

Враховуючи вищевикладене просить вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року в частині призначення покарання змінити, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Також не погоджуючись з вказаним вироком захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував те, що обвинувачений допомогав слідству, потерпілий не має до нього жодних претензій та те, крім того суд першої інстанції не врахував наявність у нього вагітної дружини і те, що він єдиний годувальник в родині.

Враховуючи вищевикладене просить вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року в частині призначення покарання змінити, призначивши покарання йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 75 КК України..

В ході апеляційного розгляду обвинувачений підтримав свою апеляціну скаргу частково, апеляційну скаргу свого захисника повністю, просив задовольнити апеляційні вимоги захисника з підстав які вказані у його апеляційної скарги та апеляційну скаргу його захисника.

захисник кожен окремо підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити у повному обсязі

Захисник підтримав свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор, заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються сторонами, а тому ці висновки не є предметом апеляційного розгляду.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, характер кримінальних правопорушень, які пов`язані з відкритим заволодінням чужого майна, та незаконним поводженням з бойовими припасами та правильно врахував суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
Врахував і конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання винного - його щире каяття, визнання своєї провини та те, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки.

Виходячи з викладене доводи обвинуваченого та захисника про те, що судом не прийняті до уваги пом`якшуючі покарання обставини є безпідставними.

Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.

Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_6 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та даним про його особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, призначене покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 не підлягають задоволенню оскільки істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3