Справа № 148/639/18
Провадження №1-кс/148/146/18
У Х В А Л А
Іменем України
11 квітня 2018 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 розглянувши клопотання сторони кримінального провадження слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна.

В С Т А Н О В И В:
До Тульчинського районного суду надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважає, що клопотання слід повернути виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Статтями 8,9 КПК України до основних з засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Натомість при вивченні клопотання слідчим суддею встановлено, що воно не відповідає вимогам, які встановлені КПК України для такого клопотання.

Так, клопотання не містить зазначення конкретних підстави та мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Статтею 171 КПК України закріплено загальні вимоги щодо форми та змісту клопотання про арешт майна. Зокрема, згідно ч.2 вказаної статті зазначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна в кожному разі повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України.
Всупереч цих вимог, у поданому клопотанні відсутні документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а саме в поданні зазначено, що 30.11.2017 прокурором прокуратури Вінницької області постановою про визначення підслідності матеріали провадження направлені до СВ Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, проте в матеріалах доданих до клопотання дана постанова відсутня, також відсутня постанова про створення слідчої групи у досудовому розслідуванні кримінального провалдення №0000186, відомості про яке 26.05.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Разом з тим, в клопотанні відсутні дані власника, що позбавляє суд можливості повідомити останнього про час та місце розгляду клопотання.
Крім того, до клопотання не додано документів на підтвердження того, що слідчий, який звернувся з клопотанням, та прокурором, який його затвердив, визначені у відповідності до положень ст. 37, 39 КПК України слідчим та прокурором у вказаному кримінальному провадженні.
У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню за правилом ч.3 ст. 172 КПК України для усунення виявлених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання сторони кримінального провадження слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути останньому для усунення недоліків
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя