Провадження № 11-кп/792/370/17
Справа № 676/4830/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР №000047 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області:
- 15 квітня 2014 року за ч.1 ст185 КК України до 200 годин громадських робіт;
- 24 лютого 2016 року за ч.2 ст.389, ст.ст.71, 72 КК України до 4 міс. 12 днів арешту, звільненого 1 лютого 2017 року по відбуттю строку покарання,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 лютого 2016 року, більш суворим, призначеного цим вироком, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді арешту на 6 місяців.
Строк покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання, покарання, що відбуте за попереднім вироком від 24 лютого 2016 року, тобто за період з 23 по 24 лютого 2016 року включно та з 22 вересня 2016 року по 1 лютого 2017 року включно.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_7 , близько 20 год. 15 хв. 19 січня 2016 року знаходячись у приміщенні магазину «Продукти», що по вул. Першотравнева,37 в с. Нагоряни Кам`янець - Подільського району, ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропорядності, відкрито виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та впорядкованого функціонування суспільних відносин, не маючи на те будь - яких вагомих підстав, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства прагнучи протиставити себе суспільству та принизити людську гідність інших громадян, проявляючи особливу зухвалість, висловив в адресу ОСОБА_8 нецензурну лайку. Після вимоги потерпілого ОСОБА_9 припинити нецензурну лайку, ОСОБА_7 почав нецензурно висловлюватись в адресу останнього. В подальшому, коли ОСОБА_9 вийшов з приміщення магазину, ОСОБА_7 грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, використовуючи незначний привід, умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_9 , в результаті чого він впав на землю, а ОСОБА_7 ще наніс близько 5 ударів ногами по голові ОСОБА_9 , заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, умисно наніс два удари металевим відром по вітровому склу автомобіля Chevrolet-Нива 21230, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_9 та який знаходився біля магазину «Продукти», спричинивши автомобілю пошкодження у вигляді тріщини та отвору, один удар металевим відром по капоті, спричинивши пошкодження у вигляд: вм`ятини, один удар металевим відром по задній лівій боковині, спричинивши пошкодження у вигляді отвору, ногами наніс удари по передніх лівих дверях, лівих задніх дверях, лівій задній боковині, правій задній боковині, спричинився пошкодження у вигляді вм`ятин, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 12518 грн. 23 коп.
В подальшому, ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, умисно кинув каменем у вітрове скло автомобіля ЛУАЗ 960. реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користується потерпілий ОСОБА_10 та який знаходився біля магазину «Продукти», спричинивши пошкодження у вигляді тріщин та отвору вітрового скла, чим завдав останньому майнової шкоди в розмірі 500 грн.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, вважає призначене йому покарання занадто суворим, просить перекваліфікувати його дії на ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, без позбавлення волі.
Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_9 перший вдарив його в обличчя, після чого вони вийшли на вулицю, де ОСОБА_9 продовжив бійку, а він захищаючись вимушений був також вдарити його. Проте судом не дана належна оцінка показам свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також не допитано свідків - очевидців конфлікту ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Вважає, що в його діях є склад злочину передбачений ч.2 ст. 125 КК України, за яким він визнає свою вину і розкаюється. При призначенні покарання просить врахувати його вік, те, що його батьки інваліди 2 групи, має постійне місце проживання, а також бажання працювати і навчатись.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає до задоволення.
Висновок суду І інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, за наведених обставин ґрунтується на доказах безпосередньо досліджених в судовому засіданні і належно оцінених судом.
В судовому засіданні першої інстанції обвинувачений свою вину не визнав, стверджував, що ініціатором конфлікту є потерпілий ОСОБА_9 , який в приміщенні магазину почав до нього безпричинно приставати та наніс йому удар головою в обличчя, в результаті чого вибив зуба. Після цього вони вийшли на вулицю, де ОСОБА_9 знову наніс йому удар кулаком в обличчя. У відповідь він також наніс ОСОБА_9 удар кулаком в обличчя. Тоді ОСОБА_9 кинув у нього металеве відро, яке він відбив рукою і воно по інерції полетіло в переднє лобове вікно автомобіля Chevrolet-Нива, що стояв неподалік, пошкодивши при цьому скло. Після цього між ними розпочалася бійка, яку припинив ОСОБА_17 . Походження інших пошкоджень на автомобілі Chevrolet-Нива пояснює тим, що в ході боротьби він міг випадково нанести ногами удари по автомобілю. У той же час, не заперечив тієї обставини, що після припинення бійки, розізлившись, наніс удар кулаком у бокове вікно та розбив скло. Разом із тим заперечив факт його причетності до пошкодження вікон автомобіля ЛУАЗ 960 і хто це зробив йому не відомо, оскільки після припинення бійки він відразу ж пішов додому.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні хуліганських дій, його винність підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.

А судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність вчинення ОСОБА_7 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.
Місцевий суд вірно взяв до уваги показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , свідків очевидців ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та висновок експерта №52 від 21.01.2016 р. 10.02.2016 р. (т.2 а.к.п. 34-35) тілесних ушкоджень потерпілого, який є науково - обґрунтованим та піддавати його сумніву в суду підстав немає. Показання вказаних свідків, потерпілих в своїй сукупності дають змогу з`ясувати обставини вчинення злочину, а тому обґрунтовано в сукупності з іншими доказами покладені в основу вироку.
Потерпілий ОСОБА_9 під час досудового слідства та в суді послідовно розповідав про обставини вчиненого відносно нього злочину та пояснював, що дійсно 19 січня 2016 року в приміщенні магазину «Продукти» побачив, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 удар рукою в обличчя, в результаті чого в останнього потекла кров і він вийшов на вулицю. Підійшовши до столика, за яким сиділа компанія, зробив ОСОБА_7 зауваження, через що між ними виник конфлікт, в ході якого вони штовхали один - одного, але ударів не наносили. Після того, як їх хтось розборонив, ОСОБА_9 узяв придбані продукти харчування та вийшов на вулицю, де ОСОБА_7 наніс йому удар рукою в область носа, від якого він упав на землю, а ОСОБА_7 наніс йому ще близько п`яти ударів по голові. Тоді він підвівся на ноги та почав утікати від ОСОБА_7 у приміщення магазину. Забігши в магазин, закрив за собою вхідні двері та утримував їх із середини щоб не зайшов ОСОБА_7 , оскільки останній побіг за ним. Тоді ОСОБА_7 почав наносити удари ногами та металевим відром по його автомобілю та втік. Після цього він зателефонував брату ОСОБА_18 , повідомив, що його побили та попросив щоб брат привіз невістку ОСОБА_19 для надання йому першої медичної допомоги, оскільки з носу була сильна кровотеча. Через декілька хвилин до магазину приїхав своїм автомобілем ЛУАЗ 960 ОСОБА_21 з ОСОБА_19 , яка почала надавати йому медичну допомогу. І в цей час ОСОБА_7 каменем та цеглою розбив в автомобілі ЛУАЗ 960 скло лобового та бокового вікон та втік. Після чого на місце події прибули працівники швидкої медичної допомоги та поліції.

Обґрунтовано дав оцінку суд першої інстанції і показанням потерпілого ОСОБА_18 , який пояснив, що 19 січня 2016 року близько 20 години до нього зателефонував брат ОСОБА_9 та попросив приїхати разом із невісткою ОСОБА_19 до магазину «Продукти», оскільки його побили і він не може зупинити з носу кровотечу. Приїхавши разом із ОСОБА_19 на його автомобілі ЛУАЗ 960, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до магазину, остання почала надавати брату медичну допомогу. І в цей час він почув звук розбиття скла свого автомобіля, який він залишив на вулиці біля магазину. Підійшовши ближче до автомобіля та присвітивши ліхтарем, побачив, що від автомобіля втікає ОСОБА_7 , а в автомобілі розбите скло лобового вікна. А ще через 5 хвилин ОСОБА_7 розбив каменем скло бокових дверей його автомобіля та відразу ж втік. При цьому потерпілий ОСОБА_18 ствердив, що саме ОСОБА_7 розбив два скла його автомобіля, оскільки він тоді ОСОБА_7 чітко впізнав.

Зазначені показання потерпілих узгоджуються з іншими наведеними доказами по справі, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість, а тому не вірити їм у суду підстав не має.

Так, зазначені показання потерпілих узгоджуються з показаннями свідка - очевидця події ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні підтвердила, що дійсно 19 січня 2016 року близько 18 год. 20 хв. до її тестя ОСОБА_18 зателефонував його брат ОСОБА_9 та попросив приїхати до магазину «Продукти» щоб надати йому медичну допомогу, оскільки його побили. Приїхавши відразу ж із ОСОБА_18 до магазину, побачила автомобіль ОСОБА_9 , який був весь пошкоджений, а також біля автомобіля самого ОСОБА_9 , в якого з носу була сильна кровотеча, а тому вона там же біля магазину почала надавати йому медичну допомогу, а згодом викликали швидку медичну допомогу та госпіталізували ОСОБА_9 в лікарню. Пізніше ОСОБА_9 повідомив, що йому наніс удар ногою ОСОБА_7 та пошкодив автомобіль. Також ОСОБА_22 повідомила, що після надання медичної допомоги ОСОБА_9 , відлучилася до своєї баби, яка проживає поруч, а коли через деякий час повернулася, то побачили, що уже були пошкоджені вікна і автомобіля тестя. Згодом ОСОБА_18 повідомив їй, що саме ОСОБА_7 пошкодив каменем вікна його автомобіля.

Об`єктивність показань потерпілих підтверджується також показаннями свідка - очевидця події ОСОБА_20 , який в судовому засіданні ствердив, що ввечері 19 січня 2016 року разом із своїм тестем ОСОБА_9 на автомобілі останнього приїхали до магазину «Продукти». ОСОБА_9 пішов у магазин придбати продукти харчування, а він пішов до баби своєї дружини, яка живе поряд із магазином. А коли через 20 хвилин повернувся, то побачив, що автомобіль тестя весь пошкоджений, а останньому ОСОБА_18 біля магазину надає медичну допомогу. В цей час він почув, що хтось розбив скло бокового вікна автомобіля ЛУАЗ 960, що стояв на вулиці біля магазину. Підійшовши до вказаного автомобіля та заховавшись за забором, побачив, що неподалік стояв ОСОБА_7 , який взяв в руки шматок цеглини, підійшов до автомобіля ЛУАЗ 960, кинув даним шматком цеглини в лобове вікно зазначеного автомобіля та почав утікати. Він побіг за ОСОБА_7 , однак не зміг його наздогнати. При цьому свідок ствердив, що саме ОСОБА_7 розбив два скла автомобіля ЛУАЗ 960, оскільки він його бачив із близької відстані.

Зазначені показання потерпілих та свідків в своїй сукупності доводять вину обвинуваченого у вчиненні хуліганських дій.
Наявність легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, в потерпілого ОСОБА_9 підтверджено і висновком судово-медичного експерта №52 від 21.01.2016 р. - 10.02. 2016 р. (а.к.п. 34-35 т.2).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі про безпідставність покладення в основу вироку показів потерпілих та свідків не беруться до уваги, оскільки зазначені покази є послідовними, допустимими, об`єктивними, узгоджуються з матеріалами провадження і підстав недовіряти їм у колегії суддів немає.
Згідно диспозиції ст.296 КК України, хуліганство з об`єктивної сторони є суспільно-небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок, тобто об`єктом посягання, крім особи, є громадський порядок. Відповідно до роз`яснень Пленуму ВСУ в п.4 постанови №10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство», якщо дії винного і були викликані неприязними стосунками, але були поєднанні з очевидним грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, його дії кваліфікуються як хуліганство.
Суд першої інстанції дотримався вимог кримінального права та роз`яснень даної постанови.
Таким чином, суд першої інстанції, прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України. Підстав для перекваліфікації його дій з ч.1 ст.296 на ч.2 ст.125 КК України, про що ставилось питання в апеляційній скарзі обвинуваченого колегія суддів не вбачає.
Доводи обвинуваченого, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку.
Призначене покарання відповідає загальним засадам, передбаченим у ст. 65 КК України.
Як вбачається з вироку суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 врахував, що злочин вчинений ним відноситься до умисної форми вини, мотивом є явна неповага до суспільства та прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому.
Обвинувачений по місцю проживання характеризується негативно, не працевлаштований, сталого джерела заробітку не має, раніше двічі судимий, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти злочини.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку і пом`якшення покарання обвинуваченому.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2