Справа № 545/1617/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" вересня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, одруженого, з вищою освітою,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , у вечірній час доби 15 червня 2017 року, з метою незаконної порубки дерев прибув до лісополоси поблизу опори №30 п/р лінії електропередач поблизу с.Розсошенці Полтавського району Полтавської області, в адміністративних межах Мачухівської сільської ради, де у порушення вимог ст. 54 Лісового кодексу України, п.п. 2.3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи спеціального лісорубного квитка (ордера), незаконно, шляхом спилювання за допомогою бензопили здійснив порубку двох дерев породи «дуб», після чого 16.06.2017 року о 01-20 год. був затриманий працівниками поліції. Внаслідок незаконної порубки дерев ОСОБА_5 спричинені збитки державі у розмірі 13 929,53 грн., які розраховані згідно з Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665; також дії обвинуваченого у вигляді незаконної порубки призвели до зменшення повноти вказаного лісового масиву, та до знищення дерев та створення труднощів у відтворенні заліснення на цій місцевості, що істотною шкодою.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та підтвердив як факт незаконної порубки дерев, так і обставини скоєного. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати та позбавляти волі. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі, дослідженням матеріалів, що характеризують особу, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев, що призвела до істотної шкоди.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

За місцем проживання та навчання обвинувачений характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує, що вчинене обвинуваченим правопорушення є невеликої тяжкості, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеристику, стан здоров`я, відсутність обставин, що обтяжують та наявність обставин, що пом`якшують покарання. З наведених підстав суд вважає за можливе не застосовувати щодо обвинуваченого більш суворі покарання із визначених ст. 246 КК України, а обмежитись засудженням його до покарання у мінімальному розмірі санкції найбільш м`якого виду покарання за дане кримінальне правопорушення - штрафу, яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Обвинувачений працездатний, примусового лікування не потребує.

Під час судового засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Захисник клопотання підтримав.

Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування до обвинуваченого акту амністії, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно достатті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили осіб, не позбавленних батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Зі свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років, та відносно неї обвинувачений не позбавлений батьківських прав.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 не відноситься до категорії тих осіб, до яких згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» або ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується.

За таких обставин суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання на підставі акту про амністію.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян(850 грн.).

Звільнити засудженого ОСОБА_5 на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування призначеного покарання у виді штрафу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1