УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 003 26, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Урус-Мартан Чеченської Республіки Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, з середньою освітою, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні сімох неповнолітніх дітей, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 189 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 20.05.2017 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 189 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

У лютому 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили у злочинну змову з метою особистого збагачення шляхом залякування гр. ОСОБА_10 .
У подальшому до реалізації вказаного злочинного плану залучився ОСОБА_6 , який за грошову винагороду здійснював залякування гр. ОСОБА_10 з метою примуситим останнього передати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2,7 млн. грн.
Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2017 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого рішенням слідчого судді продовжений до 10.09.2017.

Постановою першого заступника Генерального прокурора від 06.09.2017 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців, тобто до 20.11.2017.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, знищення або спотворення речей та документів, які мають значення для встановлення обставин вчинення злочину, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на необґрунтованості підозри та недоведеності вказаних стороною обвинувачення ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . У зв`язку з цим сторона захисту наполягала на застосуванні іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини»зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2017 ризиком неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших учасників вчинення злочину та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності.
Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочин.

Однак, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

У зв`язку з цим слідчий суддя враховує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації ОСОБА_11 , який перебуває у міжнародному розшуку за підозрою у вчиненні низки злочинів. Особа підозрюваного встановлена за допомогою наданого ним закордонного паспорта на ім`я ОСОБА_6 , який відповідно до інформації Національного центрального бюро Інтерполу у Російській Федерації останнім не отримувався, що дає підстави вважати його підробленим.

Наведене та характер вчиненого злочину свідчить про антисоціальну спрямованість підозрюваного, що надає підстави для негативної оцінки моральних якостей підозрюваного та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину корисливої спрямованості, офіційного та стабільного джерела доходів не має.

Також, у зв`язку з тим, що на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені всі особи, причетні до вчинення злочинів, не виключено, що підозрюваний може здійснювати вплив на них та перешкодити тим самим їх встановленню.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, не завершені своєчасно призначені у кримінальному провадженні експертизи, необхідно повторно допитати підозрюваних, ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою першого заступника Генерального прокурора від 06.09.2017 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 20.11.2017, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою по 05 листопада 2017 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1