Справа № 138/3717/16-к
Провадження №:1-кп/138/18/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
Оскільки ОСОБА_8 місце перебування власника транспортного засобу ОСОБА_9 не було відомо, інша невстановлена досудовим розслідуванням особа порадила йому звернутися до ОСОБА_6 , який міг допомогти із вирішенням даного питання, та надала номер його мобільного телефону: НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_8 зателефонував за вказаним номером і першочергово домовився про допомогу та зустріч з ОСОБА_6
В подальшому, під час розмови із ОСОБА_8 ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та підбурювання ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, зобов`язав ОСОБА_8 , нібито на виконання досягнутих домовленостей, передати йому частину грошових коштів у розмірі 2450 грн., що останній і зробив.
Відповідно до п.2 примітки до ст.368 КК України службовими особами, які займа-ють відповідальне становище, є керівники органів державної влади, органів місцевого са-моврядування, їх структурних підрозділів та одиниць. Таким чином, виконувач обов`язків начальника територіального сервісного центру ІНФОРМАЦІЯ_3 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Таким чином своїми злочинними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України: закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману.
Також своїми злочинними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України: підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто дає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
Свідок ОСОБА_20 , який працює експертом в ТСЦ 0543, в судовому засіданні по-яснив, що обвинуваченого ОСОБА_6 знає як клієнта центру, а з потерпілим ОСОБА_8 взагалі не знайомий. За правилами громадянин пише заяву, оплачує огляд автомобіля в відділенні банку (від 150 до 200 грн.), а потім здійснюється огляд експертом. В середині 2016 року за зверненням ОСОБА_6 свідок оглядав автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» до проведення оплати та написання заяви, бо був короткий робочий день і клієнт не встиг би зробити оплату в банку та повернутись до ТСЦ для огляду авто. Жодної винагороди за це Мозуль йому не обіцяв, керівник ТСЦ також вказівок щодо даного авто йому не нада-вав. Про будь-які домовленості між ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 йому нічого не відомо. Після огляду автомобіля експерт повинен був ще оглянути технічний паспорт на нього. З ОСОБА_6 біля автомобіля під час огляду був і ОСОБА_8 . Згодом працівники поліції, що були в кабінеті ОСОБА_10 попросили ОСОБА_21 дати пояснення стосовно оглянутого автомобіля ОСОБА_8 . Фактично даний огляд авто так і не був оформлений жодним чином, бо заява не була написана і оплата послуг не проведена.
Свідок ОСОБА_10 , який працює в.о. начальника ТСЦ 0543, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 знає давно і стосунки з ним не підтримує, а ОСОБА_8 бачить вперше. З проханням про незаконне зняття з обліку автомобіля ОСОБА_6 ніколи до нього не звертався, винагороди не обіцяв. В той день він бачив ОСОБА_6 , який зайшов до нього в кабінет, щось запитав і пішов, а після цього було проведено обшук в його кабінеті, мотивований тим, що ОСОБА_10 нібито вимагає хабара. В провадженні ТСЦ документів відносно автомобіля ОСОБА_8 не було, в тому числі і в кабінеті ОСОБА_10 . Свідок зазначив законний алгоритм дій щодо зняття автомобіля з реєстрації: громадянин, зацікавлений у знятті транспортного засобу з обліку, приходить до сервіс-ного центру і подає заяву про проведення експертного огляду, експерт після огляду авто-мобіля і перевірки всіх необхідних документів, складає відповідні документи і направляє особу до ТСЦ для зняття автомобіля з реєстрації.
Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами:
- рапортом слідчого від 09.08.2016 про отримання заяви ОСОБА_8 про злочин та протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.08.2016, згідно з яким ОСОБА_8 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявив про те, що дії особи на ім`я ОСОБА_22 та начальника сервісного центру у м.Могилів-Подільський щодо зняття з обліку транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO», номерний знак НОМЕР_1 без власника за грошову винагороду в розмірі 400-600 доларів США є неправомірними (а.с.203-205 т.1);
- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2016, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_23 на проведення обшуку в приміщенні Тери-торіального сервісного центру 0543 Регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області з метою виявлення та вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, мобільного телефону та документів щодо транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.207 т.1);
- матеріалами виконаного доручення слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_23 від 10.08.2016 про те, що абонентом мобільного оператора за номером НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.209-211 т.1);
- документами з Регіонального сервісного центру у Вінницькій області, згідно з якими ОСОБА_10 з 01.08.2016 працює на посаді оператора комп`ютерного набору територіального сервісного центру № 0543 і з вказаного числа по 02.11.2016 виконував обов`язки начальника територіального сервісного центру № 0543 Регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області, однією з функцій якого є здійснення комплексу заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняття з обліку транспортних засобів (а.с.213-219 т.1, а.с.80-81 т.2);
- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 12.08.2016, який у відповідності до п.3 ч.2 ст.99, п.1 ч.3 ст.104, 252 КПК України, складений про те, що 11.08.2016 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_6 на своєму автомобілі на автодорозі біля кафе в с.Морозівка Мурованокуриловецького району. В подальшому ОСОБА_8 в автомобілі ОСОБА_6 передав грошові кошти в якості неправомірної вигоди в сумі 2450 гривень для передачі начальнику територіального сервісного центру 0543 МВС України за перереєстрацію автомобіля та видачу документів. Розмова, яка відбулась між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 детально вказана в протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю за особою, що міститься на а.с.227-231 т.1 (а.с.226 т.1);
- протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю за особою, згідно якого старший оперуповноважений в ОВС УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України ОСОБА_24 , на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Вінницької області, за участю працівників УКП (ОТЗ), із застосуванням технічних засобів, провів аудіо- та відеоконтроль ОСОБА_6 , який здійснювався у період часу з 19 год. 09 хв. по 19 год. 45 хв. 11.08.2016, в ході якого ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_6 біля кафе в с.Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, де обговорювали суму грошей, за яку ОСОБА_6 мав незаконно зняти транспортний засіб з реєстрації та як саме буде проходити зняття з реєстрації (а.с.227-231 т.1);
- висновком експерта № 192 від 30.09.2016 та фототаблицею до нього, згідно з яким: 1.На поверхнях наданих на дослідження 20 аркушів паперу, на яких нанесені малюнки грошових купюр 500 гривень, вилучених у ОСОБА_6 під час проведення обшуку у приміщенні кабінету в.о. начальника територіального сервісного центру 0543 регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області, який розташований за адресою: Вінницька область, м.Могилів-Подільський, вул.Горького, 4, каб. б/н (згідно постанови про призначення експертизи), знаходиться нашарування спеціальної хімічної речовини (люміносфор), що люмінесціює яскраво-зелено-жовтим кольором.
2.На поверхнях серветок, якими були зроблені змиви з правої та лівої рук ОСОБА_6 , знаходиться нашарування спеціальної хімічної речовини (люміносфор), що люмінесціює яскраво-зелено-жовтим кольором.
3.На поверхнях серветок, якими були зроблені змиви з правої та лівої рук ОСОБА_10 , знаходиться нашарування спеціальної хімічної речовини (люміносфор), що люмінесціює яскраво-зелено-жовтим кольором.
4.Нашарування спеціальних хімічних речовин, які знаходяться на грошових купюрах та на поверхнях серветок, якими було зроблено змиви з рук ОСОБА_6 , мають однакові спектри поглинання в УФ області, співпадають між собою (колір люмінесценції, відношення до розчинників, здатність до копіювання, хроматографічна рухливість та колір люмінесцентних зон) та мають спільну родову належність.
5.Нашарування спеціальних хімічних речовин, які знаходяться на аркушах паперу, на яких нанесені малюнки грошових купюр 500 гривень та на поверхнях серветок, якими було зроблено змиви з рук ОСОБА_10 , мають однакові спектри поглинання в УФ області, співпадають між собою (колір люмінесценції, відношення до розчинників, здатність до копіювання, хроматографічна рухливість та колір люмінесцентних зон) та мають спільну родову належність (а.с.7-34 т.2 );
- протоколом освідування особи від 17.08.2016, згідно з яким в ході добровільного освіду-вання ОСОБА_6 проведено просвічування пальців та долонь правої і лівої руки ОСОБА_6 і видимих ознак нашарування сторонньої речовини не виявлено. Після цього спиртовими серветками зроблено змиви з долоні та пальців правої і лівої руки ОСОБА_6 , які поміщено у медичний шприц, запаковано, опечатано та скріплено підписами понятих і слідчого (а.с.44-45 т.2);
- протоколом проведення огляду речей від 11.08.2016, згідно з яким оглянуто грошові кошти номіналами 200 та 50 гривень на загальну суму 2450 грн., які передані ОСОБА_8 для подальшої їх передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_6 з метою його викриття (а.с.52-53 т.2 );
- носіями з відеозаписами слідчих дій (аудіо-, відеоконтролю за особою, обшуку та освідування) (а.с.224, 225 т.1).
Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними органами досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимим та достовірними. Характер, послідовність та сукупність дій ОСОБА_6 свідчать про те, що він, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого для власного збагачення, створюючи у ОСОБА_8 хибне уявлення про те, що має намір на-дати неправомірну вигоду службовій особі, створив такі умови та обстановку, за яких потерпілий змушений був погодитися на передачу грошових коштів для досягнення, як він вважав, позитивного наслідку, а саме зняття з реєстраційного обліку транспортного засобу у відсутність його власника, тобто в цьому випадку обман потерпілого обвинува-ченим був тією необхідною дією, що перебуває у причинному зв`язку із наслідком. Отже, дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно, що відповідає позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду України від 26.03.2015, яка є обов`язковою для застосування судами України.
Судом не було встановлено порушень норм КПК України, які б потягли за собою визнання доказів недопустими, на чому наполягала сторона захисту, не дивлячись на допущені описки, оскільки з системного аналізу усіх матеріалів кримінального провадження, досліджених в ході судового розгляду, випливає, що дії органу досудового розслідування були послідовними і відповідали вимогам КПК України.
Постановами заступника начальника СУ ГУ НП у Вінницькій області від 10.08.2016 та від 28.11.2016, у відповідності з вимогами ст.39 КПК України, (а.с.199-200 т.1, а.с.85-86 т.2) про створення групи слідчих для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000256, до групи слідчих включено слідчих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , а потім і т.в.о. слідчого ОСОБА_29 , старшими якої спочатку призначено слідчого ОСОБА_23 , а потім ОСОБА_29 (а.с.199-200 т.1), а тому вказані особи вправі були проводити і бути присутніми при проведенні усіх слідчих дій в даному провадженні. Крім того, надання 10.08.2016 т.в.о. начальника відділу СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_25 доручення слідчому ОСОБА_23 дослідити обставини кримінального провадження № 0000256, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення (а.с.198 т.1), узгоджується з вимогами п.3 ч.2 ст.39 КПК України.
11.08.2016, отримавши дозвіл слідчого судді, постановою про контроль за вчиненням злочину, згідно вимог п.5 ч.2 ст.36, 246 КПК України, прокурор у даному кримінальному провадженні, а також слідчий ОСОБА_25 , згідно вимог ст.40, 41 КПК України, доручили відповідному оперативному підрозділу (УЗЕ у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України) провести у строк з 11.08.2016 по 10.10.2016 негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (аудіо-, відеоконтроль особи) стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , використавши грошові кошти в сумі 2450 грн. (з показань потерпілого ОСОБА_13 , надані ним) та виготовити несправжні імітаційні грошові кошти в сумі 10000 грн., які надати заявнику із використанням спеціальних хімічних речовин, шляхом нанесення їх на грошові кошти, які будуть передаватись заявником в якості неправомірної вигоди (а.с.71-79 т.2).
11.08.2016 слідчий ОСОБА_23 доручив, згідно вимог ст.40, 41 КПК України, працівникам УЗЕ у Вінницькій області провести огляд грошових коштів, що мали вручатись фігуранту (а.с.206 т.1).
На виконання вказаних доручень старший о/у в ОВС УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України ОСОБА_24 , згідно протоколу огляду речей від 11.08.2016 оглянув 2450 грн., які передав ОСОБА_8 для їх передачі ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди, а також згідно протоколу про виготовлення, утворення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення негласної слідчої дії від 17.08.2016 на принтері «EPSON 1.210» виготовив несправжні (імітаційні) засоби на загальну суму 10000 грн. та оглянув їх для проведення негласної слідчої дії (а.с.238-239 т.1).

Крім цього, постановою про освідування від 11.08.2016 (а.с.46 т.2) прокурором у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.36, 241 КПК України доручено слідчим слідчого управління ГУ НП у Вінницькій області та співробітникам УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України провести освідування ОСОБА_6 .
На виконання даної постанови старшим о/у в ОВС УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НПУ ОСОБА_24 , який брав участь в ході санкціонованого слідчим суддею обшуку в кабінеті ОСОБА_10 , проведено освідування ОСОБА_6 , що засвідчено протоколом від 17.08.2016 (а.с.44-45 т.2).
Вказані процесуальні дії проведено відповідно до вимог КПК України, а тому суд не вбачає підстав для визнання протоколу освідування особи від 17.08.2016 та протоколу проведення обшуку недопустимими доказами. Крім того, інші оперативні працівники УЗЕ, присутні в ході обшуку, жодних активних дій не проводили, а лише спостерігали, що чітко видно на безперервному відеозаписі.
Посилання захисника на відсутність автомобіля марки «ЗАЗ-ДЕО» з технічним паспортом та на відсутність допиту в якості свідка власника авто ОСОБА_9 , як на обставини, що ставлять під сумнів подію злочину, також не може бути взята до уваги, оскільки сам обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що детально оглядав автомобіль і його технічний паспорт, з`ясувавши, що його власник ОСОБА_9 мешкає в м.Донецьк, який четвертий рік є тимчасово окупованою територією України.

Суд не вбачає провокації злочину з боку ОСОБА_8 , оскільки той зазначив, що спочатку лише хотів законним шляхом перереєструвати автомобіль за допомогою ОСОБА_6 , однак дізнавшись в ході першої телефонної розмови про обставини даної допомоги, зрозумів, що йдеться про злочинні дії і одразу звернувся до поліції з метою викриття злочинців, проявивши свою громадянську позицію. Подальше ж його спілкування по телефону, в ході документування злочинної діяльності ОСОБА_6 , не суперечить ні здоровому глузду, ні вимогам закону, оскільки на той час тривав санкціонований контроль за вчиненням злочину.

ОСОБА_8 однозначно є потерпілим, оскільки, умисел і дії ОСОБА_6 з самого початку були направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману.

Нікчемними є доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів протоколів за наслідками проведення негласних слідчих (розшукових) дій (протоколів про результати контролю за вчиненням злочину, протоколів про результати аудіо-, відео-контролю за особою, протоколу про виготовлення, утворення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення негласної слідчої дії), які стали правовою підставою проведення таких негласних слідчих (розшукових) дій та не були відкриті стороні захисту в порядку ст.290 КПК України. Так, ч.11 ст.290 КПК України визначає, що сторони кримінального прова-дження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Оскільки на час пред`явлення обвинувачення вищевка-зані процесуальні документи були засекречені та не підлягали розголошенню, вони не могли бути відкриті стороні захисту з підстав, що не залежали від волі слідчого та проку-рора, оскільки питання розсекречування документів не входить до їх компетенції. Разом з тим, під час судового розгляду даного кримінального провадження вказані вище доку-менти були розсекречені та відкриті стороні захисту, після чого судом було надано строк (12 днів) для ознайомлення з даними процесуальними документами та підготовки до за-хисту. Вказане свідчить про дотримання прав обвинуваченого на захист і про допустимість вищевказаних документів за наслідками проведення негласних слідчих (розшукових) дій як доказів.
Що стосується посади, яку обіймав ОСОБА_10 , що впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_6 , то з документів Регіонального сервісного центру у Вінницькій області випливає, що з 01.08.2016 він працює на посаді оператора комп`ютерного набору ТСЦ № 0543 і з вказаного числа по 02.11.2016 виконував обов`язки начальника ТСЦ № 0543 (а.с.213-214 т.1, а.с.80-81 т.2), а отже і був в серпні 2016 року службовою особою, яка займала відповідальне становище.

Доводи захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, також не відповідають дійсності. Так, в ньому викладено фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважав встановленими (протиправні діяння, які вчинив ОСОБА_6 ), правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відпові-дальність (ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України; ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України) та формулювання обвинувачення (закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману; підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто дає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища).
Усі інші доводи, на які посилається сторона захисту, також не дають суду підстав прийти до висновку про неналежність та недопустимість доказів, здобутих стороною обвинувачення.
З огляду на проаналізовані вище докази, які складаються в логічну низку достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій, суд, до показань обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься як до намагання уникнути кримінальної відпові-дальності за скоєні злочини. Більше того, з матеріалів аудіо- та відеоконтролю, перегляну-тих в судовому засіданні видно і чути як ОСОБА_6 обіцяє ОСОБА_8 за грошову винагороду, більшу частину з якої він повинен передати керівництву ТСЦ, допомогти в перереєстрації автомобіля, який перебував в фактичному користуванні ОСОБА_8 , без власника. При цьому мови про те, що ОСОБА_6 планує їхати на тимчасово окуповану територію України (м.Донецьк) для виготовлення там нотаріального доручення, взагалі не йдеться. Реальність ж цього в умовах України станом на 2016 рік взагалі є вкрай сум-нівною. На шахрайські дії ОСОБА_6 вказує і те, що, як зазначив в судовому засіданні останній, він, коли домовлявся з ОСОБА_8 , отримував у нього грошові кошти, їздив з ним в ТСЦ, де просив експерта всупереч законодавчо встановленому порядку оглянути автомобіль, навіть не думав, як перетне лінію розмежування, потрапить в окупований Донецьк і виготовить там нотаріальне доручення. Тобто, єдиною метою його було заволодіти коштами потерпілого. Також ОСОБА_6 , аби надати собі більшої значущості перед ОСОБА_8 хвалиться і наголошує на відеозаписі на тому, що може допомогти в перереєстрації в Могилів-Подільському ТСЦ будь-яких автомобілів (так звані «двійники», «кредитні», арештовані) і зазначає, що особа в ТСЦ грошей в гривні не візьме, коли ОСОБА_8 дає йому імітаційні 10000 грн.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, зі слів працює, одружений і на утриманні має неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, освіта середня спеціальна.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про середній ризик вчинення ОСОБА_6 повторного правопорушення, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Згідно ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи, слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на мобільний телефон ОСОБА_6 .
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ст.61, 63, 65, 68, ч.1 ст.70, ч.1 ст.190, ч.3 ст.369 КК України, ч.9 ст.100, ст.122, 124, ч.4 ст.174, ст.368-370, 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за: ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців; ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.
Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_6 під вартою упродовж досудового розслідування з часу його затримання до його звільнення з-під варти.
Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи в сумі 3175 (три тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 44 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.09.2016 на мобільний телефон марки iPhone 4s, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 .
Речові докази: мобільний телефон марки iPhone 4s, з сім-картою НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , конфіскувати, 10000 імітаційних грн., знищити.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1