Справа №639/104/18.
1-в/639/154/18.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова подання адміністрації Холодногірської виправної колонії №18 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.08.2015 року за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася адміністрація Холодногірської виправної колонії № 18 з поданням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від адміністрації Холодногірської виправної колонії № 18 та засудженого надійшли заяви, в яких вони просили подання розглядати без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, вказавши, що засуджений, згідно матеріалів особової справи, лише почав ставати на шлях виправлення, заохочення від адміністрації мають формальний характер та не пов`язані з особистими здобуттями засудженого, який також не відшкодував та не мав наміру відшкодовувати цивільний позов, раніше неодноразово засуджувався за вчинення тяжких корисливих злочинів

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.08.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2016 року ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення з 04.12.2014 року по 21.05.2015 року та з 25.06.2015 року по 05.09.2015 року зараховано у строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 04.12.2014 року, кінець строку відбування покарання 07.10.2019 року.

На момент розгляду подання 16.01.2018 року засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, тобто: 3 роки 9 місяців 9 днів, залишилось 1 рік 8 місяців 21 день.

З характеристики засудженого вбачається, що в Холодногірській виправній колонії № 18 працевлаштований днювальним, характеризується позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Професія», має 3 (три) заохочення, стягнень не має, зв`язок з рідними підтримує. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

У разі умовно дострокового звільнення ОСОБА_4 буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання має 3 заохочення, стягнень не має, працевлаштований,відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання.

Разом з тим, суд бере до уваги, що 08.06.2016 р. Комісією ХВК-18 розглядалось питання про переведення ОСОБА_4 в колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання засуджених, у представленні відповідних матеріалів було відмовлено, оскільки ОСОБА_4 не стає на шлях виправлення (протокол № 22).

11.01.2017 року на комісії ХВК № 18 розглядалось питання щодо застосування ст. 82 КК України. Згідно висновку комісії установи засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, за особистою заявою засудженого( протокол №.1).
З огляду на наведене вище, судом встановлені суперечливості, які наведенні у Поданні ХВК №18 та документами, які містяться в особовій справі, щодо даних про виправлення засудженого, оскільки двічі йому було відмовлено в застосуванні ст. 100 КВК України, ст.. 82 КК України.
Також матеріали особової справи містять рапорти (а.с.81-83) та пояснення (а.с. 84-86) відносно порушення засудженим умов тримання, проте стягнення з цього приводу до ОСОБА_4 не застосовувалось.
Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Враховуючи, що засуджений фактично не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, має значний термін невідбутого покарання, призначеного судом та низький еквівалент заробітної платні, а також те, що він хоча і не мав стягнення, незважаючи на наведені вище та встановлені порушення умов тримання, за отримав лише 3 заохочення, 2 з яких є формальними та фактично отримані не за активну поведінку, а за відсутність порушень, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.
Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому подання ХВК №18 є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Холодногірської виправної колонії № 18 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений о 14-00 год. 16.01.2018 р.

Суддя ОСОБА_1