Справа № 439/997/17

УХВАЛА
судового засідання
10 жовтня 2017 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , під час розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000294 від 14.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив відвід захиснику обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_8 . В обґрунтування цієї вимоги прокурор покликається на те, що в ході досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір про залучення в якості захисника адвоката ОСОБА_8 , який раніше працював в органах прокуратури і 28.04.2017 року звільнений з роботи. А тому, на думку прокурора, згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції» він впродовж року з часу звільнення не може представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 просить відмовити у заявленому йому відводі.
Потерпілий просить відвід захиснику задоволити.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять відмовити в задоволенні відводу їх захиснику, вони не бажають відмовитися від захисника ОСОБА_8 чи замінити його іншим адвокатом.
Обвинувачений ОСОБА_7 просить вирішити питання відводу на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши представлені суду докази на підтвердження вимог, викладених у заяві прокурора, суд вважає за необхідне відмовити прокурору у заявленому відводі захиснику з таких міркувань.
Статтею 78 КПК України передбачено виключні підстави для відводу захисника у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 3 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосується кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.
Встановлено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000294 від 14.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме, 12.06.2017 року було укладено Договір про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Аналогічний договір укладено цього ж дня між адвокатом та ОСОБА_5 .

В Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про адвоката ОСОБА_8 ; йому 03.04.2017 року видано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ТР № 000175.
На думку суду, за наведених вище обставин, виходячи із вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи, що суду не наведено жодної обставини, визначеної ст. 78 цього ж кодексу, адвокат ОСОБА_8 згідно діючого процесуального закону може бути захисником підозрюваного, обвинуваченого, засудженого...
Також встановлено, що ОСОБА_8 працював заступником керівника Радехівської місцевої прокуратури. В силу своїх повноважень він організовував роботу та здійснював контроль за якістю здійснення процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення підпорядкованих працівників Радехівської місцевої прокуратури на стадії досудового розслідування, здійснював особисто процесуальне керівництво та підтримував державне (публічне) обвинувачення. 28.04.2017 року ОСОБА_8 звільнений з посади заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області та з органів прокуратури.
Суд вважає сумнівними твердження прокурора про те, що йому лише 20.09.2017 року стало відомо про звільнення ОСОБА_8 з органів прокуратури, адже службову діяльність обоє здійснювали в одному службовому приміщенні у місті Броди, ОСОБА_8 був безпосереднім керівником ОСОБА_3 . Відтак, в даному випадку, на виконання вимог ст. 80 КПК України, якою визначено обов`язок подати заяву про відвід одразу після встановлення підстав для такого відводу, прокурор повинен був відразу після допуску до справи адвоката ОСОБА_8 заявити йому відвід.
Закон України «Про запобігання корупції», на який у своїй заяві покликається прокурор, визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції», особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, забороняється протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.
Проте, згідно п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є прокурор, а не орган прокуратури, як того вимагає ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції».

На думку суду, не заслуговують уваги твердження прокурора про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів в даному провадженні, незважаючи на те що відповідно пп. е п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_8 є суб`єктом, на якого поширюються дія цього Закону, так як до звільнення з органів прокуратури був посадовою чи службовою особою органів прокуратури, адже прокурор не навів доказів того, що повноваження ОСОБА_8 , які він мав в органах прокуратури, суперечать інтересам сторони обвинувачення. Також судом при цьому звернуто увагу на те, що подія, про яку йдеться в обвинувальному акті, мала місце 13.05.2017 року, тобто після звільнення з органів прокуратури ОСОБА_8 .
Окрім того, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено термін представництво як вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і
обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч. 1 ст. 1). Одночасно, законодавство має визначення і захисту - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративні правопорушення.
Очевидно, що в даному випадку адвокат ОСОБА_8 не здійснює представництво інтересів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві. Ці особи мають статус обвинувачених. ОСОБА_8 є їх захисником, що вимогами ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції», на думку суду, не заборонено.
Окрім того, не заслуговують уваги покликання прокурора на порушення адвокатом вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо обов`язку адвоката дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики, виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги, про заборону адвоката відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом, адже самим прокурором чи органом прокуратури до цього часу не вживалось жодних заходів, спрямованих на усунення порушень, допущених, на думку прокурора, адвокатом ОСОБА_8 .

Також прокурор не навів доказів того, що адвокатом порушено ст. 28 згаданого закону, якою визначено, що адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, у разі, якщо виконання договору може суперечити інтересам адвоката, членів його сім`ї або близьких родичів, адвокатського бюро або адвокатського об`єднання, засновником (учасником) якого він є, професійним обов`язкам адвоката, а також у разі наявності інших обставин, що можуть призвести до конфлікту інтересів.
При прийнятті рішення суд враховує і те, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 59 Конституції України гарантовано право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про відвід, суд також враховує гарантії адвокатської діяльності, визначені у ст. 23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», якими професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами і забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.
На підставі наведеного та керуючись ст. 78, 81, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви прокурора про відвід захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9