Ухвала
Іменем України

22 березня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51- 3703 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 5 грудня 2017 року,
встановив
Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 8 вересня 2017 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за:

ч. 2 ст. 191 КК до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у сфері будівництва на підприємствах усіх форм власності строком на 2 роки;
ч. 1 ст. 366 КК до штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у сфері будівництва на підприємствах усіх форм власності строком на 2 роки.

На підставі ст. 49 КК ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання за ч. 2 ст. 191,ч. 1 ст. 366 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він період з 7 липня 2011 року по 6 лютого 2012року, займаючи посаду директора ТОВ «Кредо-2», являючись службовою особою, яка відповідно до посадової інструкції директора забезпечує будівництво об`єктів відповідно до укладених договорів здійснює контроль за виконанням договірних зобов`язань, своєчасним введенням об`єктів в експлуатацію, за витрачанням коштів, виділених для придбання устаткування та за якістю будівельних робіт, організовує технічний нагляд за строками будівництва, відповідністю будівельно-монтажних робіт, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, будівельним нормам і правилам, діючи умисно, в інтересах ТОВ «Кредо-2», шляхом зловживання своїм службовим становищем, надав до відділу освіти Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області, офіційні документи - акти приймання виконаних будівельних робіт: № 1 за липень 2011 року та б/н за лютий 2012 року, в які перед цим вніс завідомо неправдиві відомості щодо обсягів виконаних робіт з капітального ремонту системи опалення Краснознамянської загальноосвітньої школи Голопристанського району Херсонської області, внаслідок чого ТОВ «Кредо-2» на підставі платіжних доручень: № 13337 від 22 липня 2011 року та № 16111 від 07 лютого 2012 року отримало на свій банківський рахунок кошти в загальній сумі 209106,56 грн,

з яких 26272 грн за роботи, які фактично не були виконані та якими незаконно заволодів директор ТОВ «Кредо-2» ОСОБА_4 .
Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 5 грудня 2017 вирок Голопристанського районного суду від 8 вересня 2017 щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою в якій зазначає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає про порушення апеляційним судом вимог статей 370, 419 КПК. Зокрема, на думку прокурора, апеляційний суд не зазначив мотивів з яких визнав безпідставними доводи захисника щодо допустимості в якості доказу висновку судово-будівельної експертизи № 20/12 від 29 жовтня 2012 року та не навів мотивів на спростування тверджень про те, що ОСОБА_4 не можливо вважати суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК.

Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши надані до скарги копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду про винність ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 у касаційній скарзі не оспорюються.
Твердження прокурора про те, що апеляційний суд не зазначив мотивів з яких відхилив доводи захисника щодо допустимості висновку судово-будівельної експертизи № 20/12 від 29 жовтня 2012 року в якості доказу є необґрунтованими.
Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що розглядаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що експерт ОСОБА_5 особисто виїздила на місце проведення робіт, особисто переміряла обсяги виконаних робіт, при цьому були присутні як представники замовника, так і представники підрядника, які надавали експерту пояснення та відповідали на її запитання. Крім того, судом вказано, що експерт при проведенні експертизи дотрималась чинного законодавства, навела та виклала достатні мотиви у висновку. Зазначено, що докази для проведення експертизи експерт отримувала безпосередньо та в порядку передбаченому КПК, а саме статей 101, 102, 242.
Також апеляційний суд належним чином перевірив посилання захисника на безпідставність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 191 КК як такого, що за своєю посадою не являвся розпорядником бюджетних коштів і не мав самостійної можливості заволодіти ними. Суд зазначив, що заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна не тільки на свою користь, але й на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби. Враховуючи, що ОСОБА_4 використовуючи своє службове становище як директора ТОВ «Кредо2», від імені якого підписав акти виконаних робіт, куди вніс недостовірні відомості, завищивши обсяги виконаних робіт, діючи у вказаний спосіб, всупереч вимогам закону та інтересам служби, отримав на рахунок очолюваного ним товариства грошові кошти за роботи, які насправді не проводились, суд обґрунтовано встановив в його діях склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК, оскільки він незаконно заволодів у такий спосіб цими коштами, будучи службовою особою.
Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції та докладні мотиви прийнятого рішення, при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою, а також надати мотивовані відповіді на всі доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 вказаних вимог закону дотримався.
Апеляційний розгляд зазначеного кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі доводи апеляційної скарги належно перевірені судом, на них надано змістовні відповіді.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення щодо ОСОБА_4 у касаційній скарзі прокурора не зазначено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копії оскарженого судового рішення не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК,

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 5 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3