Номер провадження: 11-сс/785/1810/17
Номер справи місцевого суду: 522/2007/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2017 року , якою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тараклія Республіки Молдова, є громадянином Республіки Молдова, одружений, має на утриманні трьох дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працює,
- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 410 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 320000 грн. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000045 від 27 січня 2017 року,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 410 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава в розмірі 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 320000 грн. У разі внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив в ухвалі, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 410 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 доведена: протоколом огляду місця події від 01.11.2017 року, протоколом затримання ОСОБА_7 від 01.11.2017 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами огляду ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя також врахував, що підозрюваний є громадянином іншої держави, місця реєстрації в Україні немає, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Окрім того, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, тобто в його діях наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами досудового розслідування а також даними про те, що у володінні ОСОБА_7 знаходиться стрілецька (вогнепальна) зброя, а саме пістолет Макарова, а також два автомати Калашникова, місце знаходження, яких не встановлено.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 5 ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави у відповідності до припису п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України.
У апеляційній скарзі, прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_6 зазначив, що приймаючи рішення, слідчий суддя не виконав приписи ст.ст. 177, 178 КПК України з таких підстав:

1) слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 410 КК України, що підтверджується матеріалами провадження;

2) слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які посилався прокурор у клопотання існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3) встановлені фактичні обставини суперечать висновкам слідчого судді про те, що застава у розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 320000 грн., забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, адже слідчий суддя не врахував, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 може бути призначено покарання до десяти років позбавлення волі.

Посилаючись на такі доводи, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 600 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1010400 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали випливає, що слідчий суддя, зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя визнав обґрунтованим посилання у клопотанні на докази, які доводять обґрунтованість підозри, а саме: протокол огляду місця події від 01.11.2017 року; протокол затримання ОСОБА_7 від 01.11.2017 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколи огляду ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, проаналізувавши вищевказані докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність на даній стадії кримінального провадження обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором доведена.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчий суддя неправильно визначив розмір застави, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 3 ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Санкцією ч. 3 ст. 410 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, тому, у такому випадку, розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З ухвали слідчого судді випливає, що суд визначив розмір застави у межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а прокурор не довів, чому розмір застави має бути визначений саме у розмірі 600 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1010400 грн..

Більш того, на теперішній час, визначений ухвалою слідчого судді розмір застави сплачений родичами ОСОБА_7 , останній має постійне місце проживання в м. Одесі, міцні соціальні зв`язки, по першому виклику з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2017 року про застосування до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 410 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 320000 грн., - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4