Дата документу 08.12.2017
Справа № 334/5395/17
Провадження № 1-кс/334/1241/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 26.12.2016 р. про закриття кримінального провадження №0004293 від 07.11.2014, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії, не з`ясовані та не досліджені усі обставини в даному кримінальному провадженні, а тому вказана неповнота досудового розслідування призвела закриття кримінального провадження. З наведених підстав просить скасувати постанову слідчого від 26.12.2016 р. про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість, оскільки слідчим було в повному обсязі досліджено всі обставини справи.

Слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дніпровського ВП ГУ НП України в Запорізькій області проводилося досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0004293 від 07.11.2014, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за заявою мешканців будинку АДРЕСА_1 . В заяві від 07.11.2014, мешканцями будинку АДРЕСА_1 була направлена скарга на голову правління ОСОБА_6 та бухгалтера ОСОБА_7 проте, що вони шахрайським шляхом заволоділи господарськими та фінансовими документами, які належать мешканцям будинку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (п. 3) під час розгляду аналізованого виду скарг слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження вказаним вимогам в повній мірі не відповідає, в ході проведення досудового розслідування не у повному обсязі перевірені доводи заявника, не була допитана і сама заявниця ОСОБА_4 , не здійснено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на перевірку фактів, які викладені у заяві мешканців будинку АДРЕСА_1 , що призвело до неповноти досудового розслідування та, на думку слідчого судді, свідчить про передчасність винесеної постанови про закриття кримінального провадження.

Висновок слідчого про відсутність події кримінального правопорушення не вмотивований, а постанова про закриття кримінального провадження прийнята без дотримання вимог ст. 94 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, не можна вважати, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проведено повно та всебічно, висновок слідчого про відсутність події злочину є передчасним, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без всебічного, повного дослідження обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Керуючись. ст.. ст.. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 26.12.2016 р. про закриття кримінального провадження №0004293 від07.11.2014, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0004293 від 07.11.2014 повернути.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали 13 грудня 2017 р. о 14 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1