У Х В А Л А
Іменем України
10 грудня 2014 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0013520, у якому

гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єреван Вірменія, вірмен, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється за ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, дані злочини вчинені за наступних обставин.

У період з 06-07 листопада 2014 року підозрюваний, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бастіона 13, незаконно заволодів автомобілем марки «Mersedes Bens-CLK 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 450 000 грн., який належить гр. ОСОБА_9 , чим спричинив останній великої матеріальної шкоди.

У подальшому, з метою обернення автомобіля на свою користь ОСОБА_7 , перевіз його до автопаркінгу у підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , за місцем свого фактичного мешкання.

02.12.2014 працівниками міліції проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено 32 предмета, що зовні схожі на патрони до пістолета, а також корпус гранати РГН 1штука, корпус гранати РГД-5 1 штука, запал УДЗ-1 1 штука, УЗРГМ 1 штука, димова шашка 1 штука, фрагменти корпусу гранати Ф-1 7 штук, корпус гранати Ф-1 1 штука, підривач МУВ 1 штука.

Згідно висновків експерта від 05.12.2014 № 946, від 06.12.2014 № 1/120-ВТ низка вилучених предметів є боєприпасами.

На думку слідчого, існують ризики того, що ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав. Пояснив, що до підозрюваного в іншому кримінальному провадженні застосований запобіжний захід - тримання під вартою. Кримінальне провадження, у якому ініційоване дане клопотання, з іншим провадженням не об`єднане. Прокурор не виключає того, що в майбутньому таке рішення може бути прийнято, однак на теперішній час стосовно підозрюваного розслідується два різних кримінальних провадження.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, наголошуючи на безпідставності внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК, вважали, що обшук квартири, у якій були вилучені боєприпаси, проведений незаконно. Сторона захисту переконувала суд у порушенні права підозрюваного на захист, оскільки про підозру за ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_7 повідомлений без участі захисника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також визначений перелік ризиків, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення даних норм у їх зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення беззаперечного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Зокрема, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції. Обґрунтованою є підозра у вчиненні кримінального злочину, яка передбачає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом та зазначених слідчим ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує значна ймовірність того, що ОСОБА_7 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Також підтверджується матеріалами клопотання ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 будь-якого легального джерела доходів не має, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя не виключає, що підозрюваний може прийняти заходи щодо перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілу.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо незаконності проведення певних слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя виходить з такого.

Запобіжні заходи статтею 131 КПК віднесені до заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких у силу ч.2 ст.132 КПК можливе у випадках, коли існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для цього; потреби досудового розслідування виправдовують відповідний ступінь втручання у права і свободи особи; через застосування заходу забезпечення може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованих підозрюваному правопорушень у їх співвідношенні з передбаченими ч.2 ст.132 КПК підставами, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу відповідає вимогам даної процесуальної норми.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановлення певних обставин, до яких не віднесена оцінка допустимості доказів, їх достатності, взаємного зв`язку тощо, що є предметом безпосередньо судового розгляду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту в цій частині.

Статтею 217 КПК передбачена можливість у випадках необхідності об`єднувати в одному провадженні матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи.

Разом з цим, дана норма лише надає прокурору відповідне право, не зобов`язуючи його до прийняття таких рішень.

Слідчим суддею також приймається до уваги, що місце вчинення кримінального правопорушення № 0013520 знаходиться за межами територіальної юрисдикції Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, що не виключає можливості передачі матеріалів досудового розслідування іншому органу розслідування за територіальністю, тобто унеможливить їх об`єднання з кримінальним провадженням, за яким розслідування здійснюється СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві та у якому до підозрюваного раніше застосований запобіжний захід.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.3 ст.289 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У той же час, у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених ч.5 ст.182 КПК межах не здатна забезпечити виконання обов`язків підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, вправі вийти за межі максимального розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою визначити по 30 січня 2015 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у сумі 2 000 000 (двох мільйонів) гривень.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Шевченківського районного суду м.Києва (, Банк-одержувач УДК у Шевченківському районі м.Києва, МФО 820019, рахунок № 4146, отримувач Шевченківський районний суд м.Києва, призначення застава для Шевченківського районного суду м.Києва).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , інших слідчих групи слідчих у даному провадженні, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця реєстрації без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1