печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
24 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Четвертим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001017, внесеному 21.10.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України (далі по тексту ГУ КЗЕ СБУ), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України, щодо зловживання службовим становищем службовими особами Державної фіскальної служби, які діючи в супереч інтересам служби, не вживають передбачених чинним законодавством заходів реагування з метою недопущення виведення фінансових активів КТ Донтрансгарант і компанія, та стягнення з останнього обов`язкових платежів, що спричинило тяжкі наслідки.
Посилаючись на те, що з метою забезпечення збереження майна та в подальшому можливої його конфіскації виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, прокурор просив клопотання задовольнити.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Санкцією ч. 3 ст. 212 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна на строк до трьох років.
За вимогами п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання, який накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор є предметом злочину, а також перебуває у власності юридичної особи, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважає наявними підстави для накладення арешту на грошові кошти.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунку ТОВ "Укртрансагент" () № НОМЕР_1 , який відкритий у АБ «УКРГАЗБАНК» (код за , МФО 320478), юридична адреса: м. Київ, вул.Єреванська, 1, адреса головної установи: Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22, у межах встановлених кримінальним провадженням збитків у сумі 28 468 671,18 гривень, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів.
Зобов`язати АБ «УКРГАЗБАНК» (код за , МФО 320478, юридична адреса: м. Київ, вул.Єреванська, 1, адреса головної установи: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22) письмово повідомляти орган досудового розслідування про зарахування на зазначені рахунки клієнта ТОВ "Укртрансагент" () грошових коштів станом на початок поточного місяця із зазначенням зарахованої суми та залишку по банківському рахунку.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1