Справа № 344/5157/18
Провадження № 1-кс/344/2020/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000038 від 26.01.2013,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що впродовж лютого-листопада 2011 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виступаючи як організатор та співвиконавці ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) в особливо великих розмірах, а також службового підроблення, діючи спільно та умисно, підробили та подали до Івано-Франківської митниці документи щодо начебто 49 поставок уживаного одягу та взуття від імені компанії "E.B.C. CONSULTING LLC" (США) в адресу ТОВ "ЗОТ" вартістю від 4,2 грн до 9,19 грн. за 1 кг, хоча такий товар був фактично придбаний в інших постачальників, зокрема "KETTERING TEXTILES LTD", "NATHANS WASTESAVERS LTD" "JMS LTD", "COLLEGE FOR INTERNATIONAL CO-OPERATION AND DEVELOPMENT", "GREEN WORLD RECYCLING LTD" вартістю від 2,83 грн до 53,27 грн за 1 кг.

Надалі упродовж грудня 2011 року січня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під керівництвом ОСОБА_5 підроблено та подано до Івано-Франківської митниці підроблені ВМД, декларації митної вартості, інвойси, CMR щодо начебто 207 поставок уживаного одягу та взуття від імені компанії "OLISEN CORP" (Республіка Панама) вартістю від 6,39 грн до 9,19 грн за 1 кг, хоча такий товар був фактично придбаний в інших постачальників, у тому числі "KETTERING TEXTILES LTD", "JMS LTD", "COLLEGE FOR INTERNATIONAL CO-OPERATION AND DEVELOPMENT", "GREEN WORLD RECYCLING LTD", "NATHANS WASTESAVERS LTD", "ELIGIJUS CLOTHING SERVICE", "CRAFT INTERNATIONAL LTD COMMONWEALTH TRUST LIMITED", "GARSON&SHAW LLC" та "SALVATION ARMY TRADING COMPANY LTD" вартістю від 11,08 грн до 49,61 грн за 1 кг.

Крім цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій умисел щодо ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, занизили також митну вартість уживаного одягу та взуття, придбаних в компаній-нерезидентів "KETTERING TEXTILES LTD" та "GARSON AND SHAW LLC", приховавши у такий спосіб об`єкт оподаткування митом та податком на додану вартість.

Таким чином, унаслідок керування ОСОБА_5 вчиненням злочинів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи усупереч вимогам статей 81, 88, 259, 260, 262, 264, 267 Митного кодексу України від 11.07.2002, статей 49, 50, 51, 52, 53, 58, 64, 257, 278, 289, 334 Митного кодексу України від 13.03.2012, які передбачали та передбачають порядок визначення митної вартості товарів і базу оподаткування митом, статей 188, 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010, які передбачають порядок визначення бази оподаткування податком на додану вартість для товарів, які ввозяться на митну територію України, приховали від митного органу відомості щодо реального постачальника товару, занизили митну вартість ввезеного протягом 2011-2013 років вживаного одягу та взуття на суму 26 509 004,34 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету 1 404 977,23 грн мита, 5 582 796,31 грн податку на додану вартість, а всього податків, зборів (обов`язкових платежів) на загальну суму 6 987 773,54 грн, що є особливо великим розміром, а також вчинено службове підроблення, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, мною складено письмові повідомлення про підозру за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, які вручено 30.03.2018 ОСОБА_7 та 02.04.2018 ОСОБА_6 , а також за ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, яку 02.04.2018 вручено ОСОБА_5 .

Водночас досудовим слідством встановлено, що ТОВ "ЗОТ", від імені якого діяли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжував у 2013 році ввезення бувшого у використанні одягу та взуття від імені компанії "OLISEN CORP".

Зокрема, 19.06.2013 ТОВ "ЗОТ" подано до Івано-Франківської митниці Міндоходів митну декларацію ІМ 40 АА №206050000/2013/204185 щодо митного оформлення товару (одягу та додаткових частин та їх речей, бувших у вжитку з текстильних матеріалів) вагою 19 200 кг, начебто придбаного у компанії "OLISEN CORP".

У зв`язку з цим працівниками митниці було призупинено митне оформлення вказаного товару, а слідством визнано такий товар речовим доказом у кримінальному провадженні та передано його на зберігання до митного складу Івано-Франківської митниці.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що з 15.07.2011 ОСОБА_7 став єдиним власником ТОВ "ЗОТ" та фактично усього майна товариства.

Таким чином визнаний слідчим вищевказаний товар речовим доказом у кримінальному провадженні є власністю ОСОБА_7 .

На даний час виникла необхідність у накладенні арешту на товар (одяг та додаткові частини та їх речей, бувших у вжитку з текстильних матеріалів), як на майно підозрюваного, оскільки санкцією ч.3 ст.212 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки 19.04.2018 прокурором у провадженні заявлено до підозрюваних цивільний позов. При цьому необхідною є заборона підозрюваному відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким майном, оскільки є істотна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на товар (одяг та додаткові частини та їх речей, бувших у вжитку з текстильних матеріалів), як на майно підозрюваного, оскільки санкцією ч.3 ст.212 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки 19.04.2018 прокурором у провадженні заявлено до підозрюваних цивільний позов. При цьому необхідною є заборона підозрюваному відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким майном, оскільки є істотна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Постановою слідчого від 19.06.2013 року їх визнано речовими доказами.

Отже з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: одяг та додаткові частини та їх речі, бувші у вжитку з текстильних матеріалів, вагою 19 200 кг, щодо яких призупинено митне оформлення відповідно до митної декларації ІМ 40 АА № 206050000/2013/204185 та заборонити підозрюваному ОСОБА_7 відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1