Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2118/17
Провадження № 1-кп/376/144/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" вересня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження №0000314 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

20 травня 2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи на вул.Шевченка у м. Сквира, Київської області неподалік від ЗОШ №3, на землі виявив предмети, зовні схожі на бойові припаси в кількості 46 штук, після чого, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті незаконне придбання та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, не маючи дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом МВС від 21.08.1998 № 622, підняв вказані предмети, тобто придбав бойові припаси, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, незаконно переніс вказані предмети до свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та помістив на навісній тумбочці в гаражному приміщенні, де незаконно зберігав до 29.07.2017 року.
29.07.2017 року з 07 год. 24 хв. по 09 год. 20 хв. працівниками Сквирського ВП ГУ НП в Київській області проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , під час якого на навісній тумбочці в гаражному приміщенні виявлено та вилучено предмети, зовні схожі на бойові припаси в кількості 46 штук.
Згідно висновку експерта №8-5/1189 від 17.08.2017 року надані на дослідження 46 патронів є гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм (22 «Long Rifle»), що виготовлені промисловим способом, торгова марка «Vostok» Клімовський патронний завод та придатні для стрільби з нарізної вогнепальної зброї.
Між прокурором, підозрюваним ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування справи, укладено угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про можливість затвердження цієї угоди суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 472 КПК України сторони узгодили міру покарання ОСОБА_3 не виходячи за межі загальних засад призначення покарання, встановлених КК України. При цьому було враховано ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особу винуватого і обставини, які пом`якшують покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Прокурор, обвинувачений та захисник просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши вказану угоду, заслухавши думку учасників підготовчого провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та відповідає вимогам ст.469, 472 КПК України і може бути затверджена судом.

Кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, внаслідок його вчинення не було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян та/або інтересам юридичних осіб.

Укладенню угоди передувало досягнення домовленості між сторонами, зміст яких відображено в угоді. Зокрема, це беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Тобто, між прокурором та підозрюваним досягнуто домовленість про співпрацю, що позитивно характеризує його особу та свідчить про щире каяття у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 не оспорюється, отже суд вважає доведеним, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік і покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Суд, роз`яснивши ОСОБА_3 права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та згоден на призначення покарання, узгодженого з прокурором, переконався в тому, що ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст. 474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні, суд вважає за необхідне угоду про визнання винуватості затвердити.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Речові докази знищити.

Керуючись ст. 100,124,314,369-374,468-470,472-476 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду, укладену 17 серпня 2017 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області, юристом 2 класу ОСОБА_2 , захисником ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.263 КК України на три роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1533,16 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000314: канабіс масою 1,18 г; фрагмент пляшки з полімерного матеріалу чорного кольору та пристрій, з вставленим у нього металевим наперстком з екстрактом канабісу масою 0,159 г; насіння коноплі; чотири рослини коноплі; 25 патронів калібру 5,6 мм (22 «Long Rifle») та 21 стріляну гільзу від патронів калібру 5,6 мм (22 «Long Rifle»), - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1