УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2018 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Вірменія, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина Вірменії, вірменина, тимчасово не працюючого, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України,
- про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Вірменії та проживаючий за адресою АДРЕСА_2 діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання грошової винагороди, організував незаконне переправлення через державний кордон України трьох громадян Вірменії, а саме: Закарян ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також малолітня дитина Закарян ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Так, у першій половині січня 2018 року ОСОБА_4 зустрів вищевказаних громадян Вірменії в м. київ, усвідомлюючи що останні мають намір з порушенням установленого законом порядку перетнути державний кордон України в напрямку республіки Словаччини з метою подальшого постійного проживання на території однієї з країн Євросоюзу.
Після їх зустрічі, ОСОБА_4 з метою таємного переправлення трьох громадян Вірменії на територію країн Євросоюзу 26.01.2018 року потягом привіз останніх до м. Ужгород, після чого всі разом тимчасово поселились до готелю «Уют», що в с. Оноківці для очікування зручного часу незаконного перетину державного кордону України.
В подальшому, до даного готелю на легковому автомобілі під`їхав громадянин на ім`я ОСОБА_12 , з яким гр. ОСОБА_4 попередньо, перебуваючи в м. Київ, домовився та обумовив всі деталі про незаконне переправлення осіб через державний кордон. після чого троє громадян Вірменії, а саме: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також малолітня дитина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сіли до автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_12 і водій відвіз їх у напрямку прикордонної застави «Гута», де біля 17:00 годин за 500 метрів до Українсько-Словацького кордону, працівниками ВБЗПТЛ ГУПН спільно з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 вказаних громадян Вірменії було затримано.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена щодо кількох осіб.
27.01.2018 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
27.01.2018 року за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.03.2018 року.
07 березня 2018 року на адресу Апеляційного суду Закарпатської області було скеровано повідомлення про скасування грифу секретності матеріальних носіїв секретної інформації за результатами проведених НСРД, в якому ініціювалось питання про скасування грифу секретності з відповідних Ухвал Апеляційного суду, на підставі яких проводились вищезазначені НСРД.
Наразі комісія Апеляційного суду із вказаного питання ще не засідала та відповіді на дане повідомлення органом досудового розслідування не отримано.
Окрім того, матеріали даного кримінального провадження мають значний обсяг, у провадженні необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти та затвердити обвинувальний акт, який вручити підозрюваному та його захиснику.
Проведення вказаних слідчих дій та процедуру зняття грифу секретності з Ухвал Апеляційного суду в строк, який спливає 27.03.2018 року виконати об`єктивно не представляється можливим.
Крім того, є необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 з метою запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).
Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, фактів його притягнення до кримінальної відповідальності раніше, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, санкція за вчинення якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити й інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів застава, особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому вважаю, що клопотання є підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
Слід зазначити, що однією з підстав застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Так, встановлено, що 27.01.2018 року за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.03.2018 року..
У відповідності до ч.3 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
У відповідності до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:
1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;
2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що строк запобіжного заходу ОСОБА_4 закінчується 26.03.2018 року, строк досудового розслідування визначено Постановою про продовження строку досудового розслідування від 20.03.2018 року до 27.04.2018 року, приходжу до переконання, що клопотання є обгурнтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,186,193,194,196,197,219,309,392,395 КПК України, -
Клопотання заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції про продовження запобіжноо заходу у вигляді тримня під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Вірменія, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина Вірменії, вірменина, тимчасово не працюючого, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, строком до трьох місяців, а саме датою закінчення тримання під вартою є 27 квітня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1