Провадження № 1-кп/127/1634/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 13 квітня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001760 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого доцентом кафедри економіки Вінницького фінансово-економічного Університету, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 11.04.2017, близько 22:30 год., знаходячись в приміщені квартири АДРЕСА_2 , через неприязні відносини, які виникли на побутовому ґрунті із його колишньою дружиною ОСОБА_6 , умисно взяв останню за волосся та вдарив обличчям кілька разів об стіл, що знаходився в кухні вищевказаної квартири, після чого штовхнув потерпілу, від чого вона впала із стільця, на якому сиділа, на підлогу кухні, однак, продовжуючи свої злочинні дії, користуючись фізичною перевагою над потерпілою, наніс руками та ногами їй кілька ударів по голові та тулубу. В подальшому, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 продовжив наносити удари ОСОБА_6 , коли вона перебувала у дитячій кімнаті даної квартири, ногами та руками по голові, тулубу, обличчю та плечах останньої.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1089/1260 від 11.10.2017, виразились у закритій черепно-мозковій травмі-струсу головного мозку, трьох синців та одного садна на обличчі, чотирьох синців на лівому плечі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що він спільно з дитиною та колишньою дружиною проживають в одній квартирі. 11.04.2017 йому зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила , що їх син захворів, а тому потрібно було купити ліки, нащо він погодився. Повертаючись з роботи він зайшов в аптеку та купив ліки для сина. Прийшовши додому він помітив, що ОСОБА_8 в дома немає, а син, маючи високу температуру, близько 40 градусів, в квартирі знаходиться сам. В подальшому, близько 9 години додому повернулась ОСОБА_6 , після чого взяла собаку щоб погуляти на дворі. Перебуваючи в емоційно-збудженому стані він рукою взяв її за плече, завів на кухню, після чого вдарив головою об стіл, з необережності зачепив стілець, який «розвалився». Після чого, ОСОБА_6 вибігла. В подальшому перебуваючи в дитячій кімнаті між ними знову загострився конфлікт в результаті якого він наніс ОСОБА_6 декілька ударів, після яких остання вибігла з квартири. Незабаром приїхали працівники поліції та відібрали в нього пояснення.
Обвинувачений додатково суду пояснив, що на його думку причиною конфлікту могли стати тривалі від`їзди колишньої дружини, пов`язані з її роботою, за кордон, які могли тривати від 3 до 6 місяців, під час яких вихованням та утриманням дитини займався він особисто. В той же час, в ситуації, що склалась він не правий, так як, даний конфлікт можливо було вирішити правомірним шляхом. Обвинувачений у судовому засіданні, просив вибачення в потерпілої ОСОБА_6 та розкаювався у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що ОСОБА_4 це її колишній чоловік, з яким вона розлучилась, проте проживає спільно в квартирі. Від вказаного шлюбу в них є спільна дитина ОСОБА_9 , 2004 року народження, який також з ними спільно проживає в квартирі. 11.04.2017, вона увесь день була в дома, оскільки захворів їх син, до якого вона викликала лікаря, який оглянув дитину та призначив лікування. Так як, стан здоров`я сина був стабільним, вона залишила останнього в квартирі, а сама пішла в салон краси, в який попередньо записалась. Повертавшись додому, із салону краси, вона побачила біля під`їзду будинку ОСОБА_4 , який перебував на підпитку, окрім того вона ще помітила, що останній вже був налаштований на конфлікт, оскільки ще з ранку, ОСОБА_4 шукаючи в дитячій кімнаті якісь речі вдарив її, після чого бив її ще біля дверей.
Зайшовши ввечері до квартири, в той час обвинувачений був на кухні та покликав її. Після чого, схватив її за коси та вдарив декілька раз її головою об стіл. Зазначені події бачив син, який просив ОСОБА_4 не бити матір, після чого останній вийшов з сином з кухні. Маючи намір покликати на допомогу, вона взяла свій телефон та зателефонувала до своєї матері, повідомивши останній, що її б`є ОСОБА_4 . Вказане ще більше розлютило ОСОБА_4 , який продовжив наносити її тілесні ушкодження. Так як, телефон був ввімкнений, все те, що відбувалось в той час в квартирі чула її матір. В подальшому ОСОБА_4 почав замахуватись на сина, після чого вона вибігла з квартири та викликала поліцію.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , яка просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 11.04.2017, близько 22 год. 30 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою, в ході конфлікту наніс їй тілесні ушкодження. Вказані відомості зареєстровано у встановленому порядку 13.04.2017, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно висновку експерта №438 від 13.04.2017 вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження - синці (3) та садно (1) на обличчі, синці (4) на лівому плечі.
Вказані ушкодження у ОСОБА_6 не являлись небезпечними для життя в момент спричинення, належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, виникли від дії (ударів) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 11.04.2017.
Згідно висновку експерта №1089/1260 від 01.09.2017 вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, синці (3) та садно (1) на обличчі, синці (4) на лівому плечі.
Дані ушкодження у ОСОБА_6 утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи - 11.04.2017, за ступенем тяжкості відносяться:
- закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", 1995р.);
- синці та садно на обличчі (за умови виникнення їх окремо від черепно-мозкової травми), а також синці на лівому плечі - до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", 1995р.).
Характер і локалізація названих вище тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичні дії у різні ділянки голови та в ділянку лівого плеча, що за механізмом утворення:
- не суперечить відображеному у протоколах допитів ОСОБА_6 від 14.04.2017 і від 29.08.2017, протоколі допиту ОСОБА_9 від 18.05.2017р. та у протоколі проведення слідчих експериментів від 30.08.2017р. за їх участю;
- не характерно для утворення під час падіння з положення стоячи на площину, виходячи з характеру, множинності ушкоджень і особливостей їх локалізації.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз наведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 , є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого та потерпілої, які узгоджуються з висновками експертів, які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази у справі. Так, ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення ним злочину, а саме час, місце та дату вчинення злочину. Показання обвинуваченого узгоджуються та підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №1089/126 від 01.09.2017, яким підтверджено, що виявлені в потерпілої тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма-струсу головного мозку, трьох синців та одного садна на обличчі, чотирьох синців на лівому плечі, утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи - 11.04.2017. Характер і локалізація названих вище тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичні дії у різні ділянки голови та в ділянку лівого плеча.
Таким чином, наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За місцем проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 02.06.2017 № 20/2257, ОСОБА_4 на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 23.10.2017 №2606, ОСОБА_4 на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 18.10.2017 обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілої та її представника щодо міри покарання, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку засудженого в дохід держави максимальному відсотку, визначеного ч. 1 ст. 57 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
В судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд, застосувати до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбудування призначеного покарання, додавши до матеріалів кримінального провадження підтверджуючі документи.
Учасники процесу не заперечували проти застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, згідно копії свідоцтва про народження: НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачений ОСОБА_4 має неповнолітнього сина та не позбавлений батьківських прав відносно нього, протягом останніх десяти років амністія до нього не застосовувалася.
Так, в зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 малолітнього сина відносно якого він не позбавлений батьківських прав, ОСОБА_4 є суб`єктом вказаного Закону, оскільки вчинив умисний злочин невеликої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», обставин, що перешкоджають застосуванню до обвинуваченого вказаного закону, визначених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 65-67, 125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням двадцяти відсотків із суми заробітку в дохід держави.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: