Справа № 520/7138/17
Провадження № 1-кс/520/3139/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2017 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора від 06.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року.

У зазначеній скарзі, ОСОБА_3 просить слідчого суддю постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 старшого радника юстиції ОСОБА_4 від 06.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0005785, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2013 року скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 дав показання аналогічні тим, які викладенні ним у поданій скарзі з посиланням на документи, досліджені в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні дав показання по фактичним обставинам справи аналогічні тим, які викладені ним у постанові про закриття кримінального провадження від 06.12.2017 року.

За згодою учасників судового засідання, крім особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , який категорично заперечував, в цілях забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого розгляду скарги, дотримання законних прав та свобод підозрюваного, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 21 та 303 КПК України, до участі в судовому засіданні були допущені особа, відносно якої закрито кримінальне провадження ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення скарги заперечували.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року, оцінивши всі обставини в сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що 31.10.2013 року слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2013 року, по скарзі адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 , внесено відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню №0005785, за ч. 2 ст.125 КК України.

15.12.2014 року попередня кваліфікація даного кримінального правопорушення була змінена слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 125 КК України на ч. 1 ст.122 КК України.

06.12.2017 року постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , кримінальне провадження № 0005785 від 31.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України закрито, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Свою постанову від 06.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року прокурор обґрунтовує тим, що проведеним по даному кримінальному провадженню досудовим розслідуванням факт умисного спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження.

Так, будучи неодноразово допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_5 , пояснив, що 17.05.2011 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, на сходовому майданчику четвертого поверху будинку АДРЕСА_1 , він разом з дружиною ОСОБА_9 та трьома дітьми зустріли ОСОБА_3 , який почав їх ображати, після чого наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками по голові та металічною лопаткою для взуття в різні частини тіла, а потім вкусив ОСОБА_5 за ліве вухо, відкусивши його верхню частину. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що пропонував ОСОБА_3 заспокоїтись, закриваючи свою голову руками від ударів ОСОБА_3 , але не наносив ОСОБА_3 ніяких ударів. Після того, як ОСОБА_9 почала кричати, що викличе міліцію, ОСОБА_3 , в якого ніяких тілесних ушкоджень не було, побіг вниз по сходах.

Аналогічні покази щодо спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 останній надав в ході одночасного допиту з потерпілим ОСОБА_3 .

15.01.2016 року в ході проведеного по кримінальному провадженню слідчого експерименту ОСОБА_5 давав аналогічні свідчення та показав, як ОСОБА_3 спричиняв йому 17.05.2011 року, близько 21 год. 30 хв. тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_9 , яка пояснила що 17.05.2011 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, на сходовому майданчику четвертого поверху будинку АДРЕСА_1 , вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та їх трьома дітьми зустріли ОСОБА_3 , який почав їх ображати, після чого напав на ОСОБА_5 шляхом нанесення ударів кулаками та металічною лопаткою для взуття в голову, після чого вона з дітьми зайшла квартиру, де мешкає їх сім`я. Коли вона вийшла з квартири то побачила, як ОСОБА_3 наносив вказаною лопаткою удари по обличчю ОСОБА_5 . Останній закривав свою голову руками і намагався заспокоїти ОСОБА_3 . ОСОБА_5 не наносив ніяких ударів ОСОБА_3 , тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 вона не бачила. Вона почала кричати, що викличе міліцію, після чого ОСОБА_3 побіг вниз по сходах.

Покази підозрюваного ОСОБА_5 щодо спричинення йому 17.05.2011 року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підтверджуються висновками проведених по кримінальному провадженню 3 комісійних судово-медичної експертиз:

- №163 від 30.08.2016 року, проведеної в Одеському обласному бюро СМЕ, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійної рани перенісся з посттравматичним викривленням носової перегородки та порушенням дихання зправа, та наслідками якої явились: посттравматична енцефалопатія ІІ ступеню у вигляді гіпертензійно-лікворного синдрому, церебральної ангіодістонії з нахилом до ангіоспазму; лівосторонній гемісіндром; астеноневротичний синдром; забійно-рвана (укушена) рана лівої вушної раковини з пошкодженням хрящової тканини; травматична перфорація лівої барабанної перепонки; множинні садна голови, шиї та обох рук. Забійно-рвана (укушена) рана лівої вушної раковини з пошкодженням хрящової тканини причинена дією зубів, інші ушкодження причинені дією тупих предметів, якими могли бути руки і металевий предмет. Тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок укусу вушної раковини, нанесення численних ударів руками та металевою лопаткою, переважно у ділянку голови. Ушкодження у ділянці голови, які розцінюються, як єдиний комплекс закритої черепно-мозкової травми, потягли за собою тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день), та по цьому критерію відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Множинні садна шиї та обох рук мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелічені тілесні ушкодження ОСОБА_5 могли бути спричинені 17.05.2011 року о 21 годині 30 хвилин.

-№142 від 10.06.2016 року, проведеної в Одеському обласному бюро СМЕ, згідно якого характер ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , співпадає з його показами про механізм заподіяння йому ушкоджень (рвана рана лівої вушної раковини заподіяна дією зубів людини, забійна рана перенісся спричинена тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і металічна лопатка, перфорація лівої барабанної перепонки спричинена ударом руки у ділянку вуха, інші ушкодження внаслідок ударів тупими предметами, якими можуть бути кулаки та металева лопатка);

-№129 від 16.05.2017 року, проведеної в Одеському обласному бюро СМЕ, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійної рани перенісся з посттравматичним викривленням носової перегородки та порушенням дихання зправа, та наслідками якої явились: посттравматична енцефалопатія ІІ ступеню у вигляді гіпертензійно-лікворного синдрому, церебральної ангіодістонії з нахилом до ангіоспазму; лівосторонній гемісіндром; астеноневротичний синдром; забійно-рвана (укушена) рана лівої вушної раковини з пошкодженням хрящової тканини; травматична перфорація лівої барабанної перепонки; множинні садна голови, шиї та обох рук. Забійно-рвана (укушена) рана лівої вушної раковини з пошкодженням хрящової тканини причинена дією зубів, інші ушкодження причинені дією тупих предметів, якими могли бути руки і металевий предмет. Тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок укусу вушної раковини, нанесення численних ударів руками та металевою лопаткою, переважно у ділянку голови. Ушкодження у ділянці голови, які розцінюються, як єдиний комплекс закритої черепно-мозкової травми, потягли за собою тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день), та по цьому критерію відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Множинні садна шиї та обох рук мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелічені тілесні ушкодження ОСОБА_5 могли бути спричинені 17.05.2011 року о 21 годині 30 хвилин.

08.01.2013 року слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за фактом спричинення ОСОБА_3 17.05.2011 року, близько 21 години, на сходовому майданчику четвертого поверху будинку АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 внесено відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню №0000132, за ст.122 ч.1 КК України.

14.06.2013 року по кримінальному провадженню №0000132, повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України ОСОБА_3 , а саме: в навмисному спричиненні 17.05.2011 року на сходовому майданчику четвертого поверху вказаного будинку тілесних ушкоджень ОСОБА_5

17.06.2013 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеному в ЄРДР за №0000132 від 08.01.2013 направлений до Київського районного суду м. Одеси.

11.02.2016 року під судового розгляду ОСОБА_5 , який був потерпілим по кримінальному провадженню №0000132, заявив про відмову від обвинувачення у справі приватного обвинувачення і просив закрити кримінальне провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, мотивуючи тим, що строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності сплили.

11.02.2016 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 було закрито в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, тобто не за реабілітуючими підставами.

Крім того, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року органом досудового розслідування було проведено ряд експертних досліджень, в тому числі за клопотанням самого ОСОБА_3 . Так, 15.12.2015 року була призначена повторна, комісійна судово-медична експертиза, яка була розпочата 28.12.2015 року і закінчена 11.01.2016 року без порушень строку досудового слідства. Відповідно до висновку ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України у постраждалого ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості можна розділити на наступні групи: легка черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лівої надбрівної ділянки та синців повік обох очей, яка утворилась не менш як від дворазової дії тупого (их) предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк вказаний в постанові (17.05.2011 року) яка зазвичай спричиняє короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу і за цією ознакою відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці та садно нижніх кінцівок, які утворились від дії тупого (их) предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк вказаний в постанові (17.05.2011 року), як в своїй сукупності, так і кожне окремо, відповідно до вказаних правил, відносять до легких тілесних пошкоджень. Крім того, яка вказано в даному висновку, діагностування регматогенного відшарування сітківки у ОСОБА_3 через 5 тижнів після отримання контузії очного яблука, не дає підстав вважати його наслідком подій 17.05.2011 року. Міопія високого ступеня з розвитком хронічних патологічних змін у вигляді ангиопатії сітківки обох очей, проліферативної вітреоретинопатії в стадії В, хоріоретинальної периферійної дегенерації сітківки у ОСОБА_3 могли бути причиною розвитку регматогенного відшарування сітківки. Черепно мозкова травма, яка виникла за п`ять тижнів, могла бути несприятливою умовою для розвитку загострення хронічного процесу з боку сітківки і подальшого її відшарування, однак, згідно п.4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 «Загострення попередніх захворювань після заподіяного тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, … не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості».

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №173-К від 28.12.2012 року, проведеної у Миколаївському обласному бюро судово-медичних експертиз, згідно якого у ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з явищами струсу головного мозку, забійна рана м`яких тканин лівої надбрівної області, крововиливи в області голови, лівого бедра, гомілок і садно на правій гомілці, які кваліфікуються як легкі, що спричинили, короткочасний розлад здоров`я, та могли бути спричинені 17.05.2011 року.

Крім того, як вбачається з висновку КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», згідно висновку №04-01/30 від 07.10.2016 року якого у ОСОБА_3 , який в ході проведення експертизи був оглянутий експертами та позаштатним офтальмологом Черкаської ОДА ОСОБА_10 , мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, рана лівої надбрівної ділянки, синяками повік обох очей, синяки і садно нижніх кінцівок. Травма голови зі струсом головного мозку, раною лівої надбрівної ділянки, синяками повік обох очей відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садно і синяки до легких тілесних ушкоджень. Діагностування регматогенного відшарування сітківки у ОСОБА_3 після отримання контузії очного яблука, не дає підстав вважати його наслідком подій 17.05.2011 року.

Згідно ч. 10 ст. 101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована в відповідній постанові.

З урахуванням викладеного, прокурор вказує, що вищевказаний висновок комісійної судово-медичної експертизи №04-01/30 від 07.10.2016 року, яка проводилася за клопотанням ОСОБА_3 та на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2016 року в КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», де були надані матеріали кримінального провадження з висновками всіх попередніх комісійних експертиз, зокрема й висновками комісійних судово-медичних експертиз: №249-КЕ/2014/пп від 08.10.2014 року, проведеної у відділі комісійних СМЕ Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз, та №80 від 28.04.2016 року, проведеної у КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», є об`єктивним та обґрунтованим та таким, який підтверджується висновками експертиз від 28.12.2012 року та 11.01.2016 року, що з урахуванням того факту, що прокурор в своїй процесуальній діяльності являється процесуально незалежним, свідчить про наявність підстав у прокурора для непогодження та визнання не підтвердженими висновків №249-КЕ/2014/пп від 08.10.2014 року та №80 від 28.04.2016 року, що в подальшому й стало підставою для зміни кримінальної правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що при вирішенні питання законності, обґрунтованості та вмотивованості прийняття постанови прокурором про закриття кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року, враховується й наступне.

Так, 14.11.2016 першим заступником керівника Одеської місцевої прокуратури №1 молодшим радником юстиції ОСОБА_11 винесена постанова про зміну правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, згідно якої ця правова кваліфікація була змінена зі ст.122 ч.1 КК України на ст.125 ч.2 КК України.

14.11.2016 прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 старшим радником юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ст.36 КК України, ст.284 ч.1 п.2 КПК України.

10.03.2017 ухвалою апеляційного суду Одеської області дана постанова про закриття кримінального провадження була скасована на підставі того, що апеляційному суду з вказаної постанови «не зрозуміло чи спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження ОСОБА_3 чи тільки міг їх спричинити, або спричинив їх з метою захисту своїх охоронюваних законом прав і інтересів або ні». Крім, того апеляційний суд вказав на те, що деякі експертизи по цьому кримінальному провадженню були проведені у період зупинення досудового слідства.

10.05.2017 начальником відділення у складі СВ Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_12 по кримінальному провадженню призначена комісійна судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_3 в Одеському обласному бюро судово-медичних експертиз. Останній відмовився від проведення даної експертизи, в тому числі від участі в медичних обстеженнях та від надання необхідної медичної документації, не заявивши жодного клопотання щодо проведення вказаної експертизи в іншій експертній установі.

20.06.2017 прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 старшим радником юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ст.36 КК України, ст.284 ч.1 п.2 КПК України.

30.08.2017 ухвалою апеляційного суду Одеської області постанова прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 від 20.06.2017 про закриття кримінального провадження була скасована на підставі того, що «апеляційний суд вважає, що діючим кримінальним процесуальним законом не передбачена така процесуальна дія, як зміна правової кваліфікації злочину». Крім, того апеляційний суд вказав на те, що прокурор процесуальний керівник повинен прийняти у кримінальному провадженні одне відповідне процесуальне рішення, передбачене ст.283 КПК України.

15.09.2017 постановою керівника Одеської місцевої прокуратури №1 старшого радника юстиції ОСОБА_13 була скасована вищевказана постанова першого заступника керівника цієї місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 14.11.2016 про зміну правової кваліфікації даного кримінального правопорушення.

15.09.2017 прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 старшим радником юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ст.36 КК України, ст.284 ч.1 п.2 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором було враховано та усунено недоліки, зазначені в ухвалах Апеляційного суду Одеської області від 10.03.2017 року та 30.08.2017 року, якими постанови прокурора про закриття кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року, постановлені 14.11.2016 року та 20.06.2017 року скасовувалися.

При цьому, доводи ОСОБА_3 в частині того, що ухвала Апеляційного суду Одеської області від 30.08.2016 року є такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 26, 370, 372 КПК України, слідчим суддею враховані бути не можуть, так як слідчий суддя суду першої інстанції позбавлений можливості надавати правову оцінку рішенням суду апеляційної інстанції, рішення яких, зокрема, як в даному випадку, є остаточними та оскарженню не підлягають.

Слідчий суддя бере до уваги також, що 17.11.2017 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси постанова прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 від 15.09.2017 про закриття кримінального провадження була скасована через недоведеність вини ОСОБА_3 у здійсненні протиправного суспільно-небезпечного посягання на ОСОБА_5 , посилаючись на ст.17 ч.1 КПК України, щодо невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, та п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 року про те, що стан необхідної оборони утворює лише посягання, яке досягає суспільної небезпечності, що притаманна саме злочину, хоча на момент прийняття даної постанови Пленуму Верховного Суду України був чинним КПК України (в редакції 1960 року), яким не передбачалась така підстава для закриття кримінального провадження, як відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У вказаній ухвалі слідчий суддя також зазначає, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року безсторонніх та неупереджених свідків, які могли бути очевидцями всіх етапів події, слідством встановлено не було.

Водночас, згідно інформації Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області від 14.11.2016 співробітниками даного відділу поліції за дорученням начальника відділення СВ Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_12 проводився поквартирний обхід будинку АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, що ОСОБА_9 була очевидцем спричинення 17.05.2011, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Інших очевидців спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ОСОБА_3 , а також очевидців спричинення тілесних ушкоджень останньому ОСОБА_5 - не встановлено.

Слідчий суддя наголошує й на тому, що в якості підстави для скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, ОСОБА_3 посилається на численні порушення при призначенні та проведенні експертних досліджень, наявність суперечностей в показах підозрюваного та інших матеріалах досудового слідства, які на думку особи, що звернулася з скаргою свідчать про незаконність прийнятого під час досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що особа, яка звернулася з скаргою фактично ставить під сумнів результати досудового розслідування, проведеного органом досудового розслідування, однак до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питань про правильність і повноту встановлення вказаних особою, яка звернулася з скаргою обставин на стадії досудового розслідування, так як вищевикладене являється компетенцією органу досудового розслідування та процесуального керівника, які в подальшому приймають одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Оцінка ж правильності встановлення досудовим слідством обставин та висновків, зокрема перевірка та оцінка правильності проведення експертних досліджень, надання оцінки таким висновкам з точки зору їх допустимості відповідно до ст.ст. 86,87 КПК України, надання оцінки показанням допитаних осіб, належить до компетенції суду під час судового розгляду кримінального провадження по суті, шляхом дослідження та оцінки в судовому засіданні доказів.

Разом з тим, до компетенції слідчого судді при розгляді вказаної скарги входить перевірка відповідності постанови прокурора вимогам ст. 110 КПК України, а також встановлення чи виконані в рамках кримінального провадження всі необхідні процесуальні дії та встановлені обставини, які мають значення для кримінального провадження для прийняття вмотивованого кінцевого процесуального рішення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 в скарзі на постанову про закриття кримінального провадження зазначений перелік дій, які на думку останнього, слід виконати в рамках даного кримінального провадження, однак останнім жодним чином не конкретизовано, шляхом проведення яких конкретно слідчих (розшукових) дій можливо встановити викладені у скарзі обставини, що з урахуванням того факту, що ОСОБА_3 взагалі жодним чином не обґрунтовується, в чому полягає необхідність у здійснення таких процесуальних дій на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року, свідчить про їх необґрунтованість.

Зокрема, вирішення питання про можливу підробку довідки №8660 від 17.05.2017 року є предметом окремого кримінального провадження в цілях можливого встановлення факту наявності складу кримінального правопорушення. Яким чином на думку особи, яка подала скаргу повинна бути здійснена перевірка громадян ОСОБА_14 та ОСОБА_9 з заявленої скарги не зрозуміло, водночас звернення до Укрбюро Інтерполу про затримання колишнього дитячого лікаря ОСОБА_15 у ФРН в цілому слідчою (розшуковою) дією не являється. Аналогічно особою, яка подала скаргу не конкретизується, яким саме чином слід перевірити факт знаходження на території України ОСОБА_5 у період з 04.09.2017 року по 16.09.2017 року.

Всі вищевикладені обставини в сукупності, свідчать про обґрунтованість постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 від 06.12.2017 року про закриття кримінального провадження, так як всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії в рамках кримінального провадження виконані, особою, яка подала скаргу не наводиться належних підстав, які б свідчили про неповноту проведення досудового розслідування та передчасність прийняття рішення прокурором про закриття кримінального провадження, що з урахуванням врахування прокурором недоліків зазначених ухвалами Апеляційного суду Одеської області від 10.03.2017 року та 30.08.2017 року, які й були підставами для скасування постанов прокурора про закриття кримінального провадження від 14.11.2016 року та 20.06.2017 року, на думку слідчого судді в цілому свідчать про те, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 21, 110, 284, 303, 304, 307, 309, 369, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора від 06.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0005785 від 31.10.2013 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1