ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/324/17
1-кп/293/43/2018
06 лютого 2018 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР №0000093 від 01.03.2017 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, українця, гр. України, учня 9 класу Троковицького Природничо-Екологічного ліцею, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.1 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
начальника відділу ПБ ЦМУ
Черняхівського району ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
01.03.2017 року ОСОБА_3 близько 12:00 год., знаходячись в класній кімнаті по хімії, що в приміщенні Троковицького Природничо-Екологічного ліцею, що в с. Троковичі Черняхівського району по вул. Рубанівська 1-А, помітив за партою портфель, який належить ОСОБА_8 . В той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на крадіжку майна з даного портфелю.
Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 відчинив даний портфель де знаходився планшет, який належить матері ОСОБА_8 - ОСОБА_9 .
Користуючись тим, що ОСОБА_8 в приміщенні класної кімнати відсутній та не слідкує за своїм портфелем, ОСОБА_3 таємно шляхом вільного доступу, викрав планшет марки Naomi Corsa C070010, вартістю 1334,00 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріального збитку на вищевказану суму.
Допитанний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в чинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що вказаний планшет викрав з метою користування для власних потреб.
Крім того, обвинувачений заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на момент вчинення злочину і на даний час є неповнолітнім.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 в судовому засіданні просила її сина суворо не карати. Зазначила, що її син раніше не вчиняв жодних неправомірних проступків та злочинів, просила врахувати, те, що матеріальні збитки потерпілій відшкодовані. Також просила застосувати відносно її сина Закон України «Про амністію у 2016 році».
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив застосувати відносно його підзахисного ЗУ «Про амністію у 2016 році», враховуючи його неповнолітність.
Прокурор в судовому засіданні висловила думку про застосування до неповнолітнього обвинуваченого громадські роботи. Проти застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечувала.
Потерпіла ОСОБА_9 подала до суду заяву, в якій вказала, що претензій до підсудного не має, матеріальні збитки відшкодовані, щодо покарання підсудного покладається на розсуд суду.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюются, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винність в інкримінованому правопорушенні стверджується матеріалами справи, а саме:
протоколом огляду місця події від 01.03.2017 року в с. Троковичі ( а.с.54).
заявою ОСОБА_10 про надання для огляду працівникам поліції чохла від планшету чорного кольору від 01.03.2017 року (а.с. 55);
запит та розрахунок ринкової вартості планшету Naomi Corsa C070010 (а.с.56-61);
протоколом огляду місця події від 18.03.2017 року, в ході якого оглянуте домоволодіння за адресою: по АДРЕСА_1 (а.с.62-63);
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.03.2017 року (а.с. 64);
розпискою про отримання ОСОБА_9 на зберігання планшет «Naomi Corsa C070010» (а.с. 65);
медичним висновком від 28.03.2017 року відносно ОСОБА_3 (а.с.70);
повідомленням Черняхівського ТМО про те, що ОСОБА_3 на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.71);
вимогою про судимість (а.с.72)
Проаналізувавши всі дослідженні докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в нарко - психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий та у відповідності до досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим, встановлено можливість його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та те, що останній не становить високої небезпеки для суспільства, виконання відносно нього покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень, та (а.с.38-40).
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який характеризуються позитивно, досудову доповідь органу пробації, раніше не судимий, свою винуватість визнав, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді громадських робіт із врахуванням положень ч.1 ст. 100 КК України.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на момент вчинення злочину були неповнолітніми, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України,на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "а" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України: підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення злочину та на даний час є неповнолітнім, що стверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у березні 2017року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Законом України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні»та ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати у справі відсутні.
Речові докази передані на зберігання власнику ОСОБА_9 - планшет «Naomi Corsa C070010» - залишити потерпілій.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та в суді не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, п. «а» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
На підставі пункту «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати у справі відсутні.
Речові докази передані на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_9 - планшет «Naomi Corsa C070010» - залишити потерпілій.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та в суді не застосовувались.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Головуючий- суддя: ОСОБА_1
Копія: вірно
Суддя: