МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 та представника служби у справах дітей ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000322 від 23.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, учня ПТУ № 2 м. Дніпро, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , групи інвалідності не має, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 червня 2017 року близько 23 години 00 хвилин, на автодорозі сполученням Дніпро-Магдалинівка поблизу с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, на ґрунті раптово виниклої сварки з неповнолітнім ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс серію ударів почергово долонями та кулаками обох рук та один удар ліктем лівої руки в область обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив неповнолітньому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, закритого перелому кісток носа зі зміщенням і викривленням носової перетинки, які згідно з висновком експерта Царичанського міжрайонного відділення КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" № 129 від 27.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 днів.

Допитаний в судовому засіданні, в присутності матері, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що 21.06.2017 року близько 23.00 разом зі своїми друзями гуляв біля школи в с. Поливанівка. В цей час по автодорозі повз них проїжджали хлопці на двох мопедах, і хтось із них висловився в їх бік нецензурною лайкою. Він разом із друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на автомобілі та мопеді наздогнали цих хлопців на автодорозі сполученням Дніпро-Магдалинівка, де він побив раніше не знайомого йому хлопця. Удари наносив долонею, кулаком та ліктем в область обличчя потерпілого. У вчиненому щиро розкаявся, заявив про осуд своїх дій, просив суворо його не карати та застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році", так як на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 суду пояснила, що їй відомо про вказані обставини зі слів сина, виховують його разом з батьком. Після вказаних подій роблять йому відповідні зауваження, на які він реагує адекватно. На її думку, син все усвідомив та зробив відповідні висновки. Просила сина суворо не карати та застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році".

Крім повного визнання провини неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні в присутності матері пояснив, що 21.06.2017 року разом із друзями гуляв у с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Близько 24 години 00 хвилин вирішили поїхати додому. Проїжджаючи повз школу почув крик невідомих про зупинку, але вони на нього не відреагували, оскільки не знали тих хлопців та поїхали далі. Вже на автодорозі Дніпро-Магдалинівка побачили, що за ними їде автомобіль і мопед, в зв`язку з чим зупинилися. З автомобіля вийшов обвинувачений, почав кричати та питати хто їх образив нецензурною лайкою. Потерпілий відповів, що їх ніхто не ображав, після чого ОСОБА_8 почав його бити долонями, кулаком та ліктем, завдавши йому близько 8-10 ударів по обличчю. Намагався зупинити обвинуваченого, пояснював, що його ніхто не ображав, але той не реагував. Потім друзі ОСОБА_8 вмовили його зупинитись, після чого потерпілий поїхав додому. 22.06.2017 року звернувся до КЗ "Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня" та КЗ "Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8" ДОР", де у нього виявили закриту черепно-мозкову травму та закритий перелом кісток носа зі зміщенням і викривленням носової перетинки, призначили ліки та рекомендували зробити операцію - сентопластику носа. Обвинувачений вибачення у нього не просив, матеріальної допомоги на лікування не надавав. Заявлений цивільний позов підтримував у повному обсязі. Вид та міру покарання просив призначити на розсуд суду, проти застосування до ОСОБА_8 акту амністії не заперечував.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , пояснила, що того дня вони були в гостях у бабусі в с. Приют Магдалинівського району Дніпропетровської області. Ввечері син поїхав з друзями гуляти, де вони гуляли вона не знала. Побачила сина вже вранці, його обличчя було дуже опухле, він розказав про бійку, після чого поїхали до лікарні в м. Дніпро. Там у нього виявили закриту черепно-мозкову травму та закритий перелом кісток носа зі зміщенням і викривленням носової перетинки, призначили ліки та рекомендували зробити операцію - сентопластику носа. Намагалися знайти контакт з обвинуваченим або його родиною, але не вдалося, у зв`язку з чим звернулися до поліції. Операцію ще не зробили з різних причин, цивільний позов підтримує у повному обсязі, проти застосування до ОСОБА_8 акту амністії не заперечувала.

Представник служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації ОСОБА_10 надала пояснення по суті справи, надала характеристику обвинуваченого, який під час спілкування поводив себе спокійно, шкодував за свій вчинок, готовий нести відповідальність. Не заперечувала проти застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 акту амністії.

Представник Магдалинівського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області при розгляді справи присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник органу пробації при розгляді справи присутнім не був, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав висновки, наведені у наданій до суду досудової доповіді відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім показань потерпілого, вина неповнолітнього обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина також підтверджується дослідженими, за згодою сторін кримінального провадження, матеріалами кримінального провадження № 0000322, а саме:

?витягом з кримінального провадження № 0000322 від 23.06.2017 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 з боку ОСОБА_8 ;

?висновком експерта Царичанського міжрайонного відділення КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" № 129 від 27.07.2017 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, закритого перелому кісток носа зі зміщенням і викривленням носової перетинки, які могли бути спричинені при дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (яким може бути і кулак людини) чи об такий і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.10.2017р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих впізнав особу ОСОБА_8 , який в ніч на 22.06.2017 року в с. Поливанівка спричинив йому тілесні ушкодження;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2017р., відповідно до якого свідок ОСОБА_14 в присутності понятих впізнав особу ОСОБА_5 , якому в ніч на 22.06.2017 року в с. Поливанівка були спричинені тілесні ушкодження;

?протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 17.10.2017р. за участю законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 танеповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , в ході проведення якого останній показав про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень в ніч на 22.06.2017 року на автодорозі поблизус. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2017р., відповідно до якого свідок ОСОБА_15 в присутності понятих впізнав особу ОСОБА_8 , який в ніч на 22.06.2017 року спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;
?протоколом проведення слідчого експерименту з диском відеозйомки від 30.10.2017р. за участю захисника ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 танеповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній показав про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в ніч на 22.06.2017 року на автодорозі поблизус. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області;

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2017р., відповідно до якого неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 в присутності понятих впізнав особу ОСОБА_5 , якому він в ніч на 22.06.2017 року спричинив тілесні ушкодження.
Відповідно до встановленого за погодженням всіх учасників судового провадження порядку та обсягу дослідження доказів, допит свідків не проводився.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання неповнолітнього обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, за місцем проживання характеризується позитивно, навчається у ПТУ № 2 м. Дніпро, за місцем навчання характеризується посередньо, проживає у сім`ї з обома батьками, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо неповнолітнього.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді, складеної Магдалинівським районним сектором з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 07 лютого 2018 року, орган пробації дійшов висновку, що відповідно до інформації, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 може бути виправлений без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ст. 103 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання неповнолітньому суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. У відповідності до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений та його захисник заявили клопотання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, на підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році"

Прокурор, неповнолітній потерпілий, його адвокат та законний представник неповнолітнього потерпілого щодо заявленого обвинуваченим та його захисником клопотання заперечень не мали, вважали, що воно може бути задоволене та Закон України "Про амністію у 2016 році" може бути застосований.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акту про помилування, засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до вимог п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Згідно ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році", його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" і на момент вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Таким чином, ОСОБА_8 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. "а" ст. Закону України "Про амністію у 2016 році".

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Враховуючи, що ОСОБА_8 є особою, на яку поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", на момент вчинення кримінальних правопорушень та розгляду справи у суді він був неповнолітнім, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, не є тяжкими або особливо тяжкими, а також те, що Закон України "Про амністію у 2016 році" поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від відбування призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання захисника та неповнолітнього обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" задовольнити.

До початку судового розгляду законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 подано цивільний позов про стягнення з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь матеріальної шкоди у вигляді придбання ліків, витрат на проїзд та на операцію - сентопластику носа, яку відповідно до консультативного висновку спеціаліста ЛОР від 22.06.2017 року, рекомендовано зробити через шість місяців, яка відповідно до прайс-листів лікарських установ коштує 20 000 грн. на загальну суму 22 742 грн. 54 коп. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий, його законний представник, адвокат ОСОБА_4 та прокурор підтримали цивільний позов у повному обсязі та просили його задовольнити.

Неповнолітній обвинувачений, його законний представник та захисник ОСОБА_7 позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнали частково в сумі 2 742 грн. 54 коп., яка підтверджена квитанціями про придбання медичних препаратів та витрат на проїзд. Моральну шкоду визнають частково в розмірі 3 000 грн.

Розглянувши цивільний позов, поданий законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне задовольнити його частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1195 ЦК України - фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992р. (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 щодо стягнення матеріальних збитків на придбання ліків та витрат за проїзд на суму 2 742 грн. 54 коп., підлягають задоволенню у повному обсязі, так як документально підтверджені фіскальними чеками, а саме: № 234677 від 22.06.2017 року на суму 70 грн. 00 коп.; № 93519 від 23.06.2017 року на суму 78 грн. 70 коп.; № 273244 від 26.06.2017 року на суму 39 грн. 45 коп., № 13393 від 29.06.2017 року на суму 354 грн. 35 коп., № 9698 від 23.06.2017 року на суму 299 грн. 93 коп., № 3818 від 06.07.2017 року на суму 300 грн. 14 коп., № 3749 від 11.07.2017 року на суму 399 грн. 90 коп., № 5333 від 14.07.2017 року на суму 399 грн. 90 коп., № 3575 від 16.10.2017 року на суму 400 грн. 20 коп., № 0652 від 20.10.2017 року на суму 399 грн. 97 коп., а всього на загальну суму 2 742 грн. 54 коп. Дані витрати підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 . В іншій частині позову щодо відшкодування матеріальних збитків на операцію, яку відповідно до консультативного висновку спеціаліста ЛОР від 22.06.2017 року, рекомендовано зробити через шість місяців, яка відповідно до прайс-листів лікарських установ коштує 20 000 грн., суд вважає за необхідне відмовити, оскільки дана вимога є необґрунтованою, так як будь-які належні та допустимі докази на підтвердження понесених цивільним позивачем витрат на лікування в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 128 ч. 1, ч. 5 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Визначаючи розмір спричиненої неповнолітньому потерпілому моральної шкоди, суд враховує, що саме діями неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілому завдані тілесні пошкодження і завдана шкода здоров`ю, характер протиправного діяння обвинуваченого, а саме, заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого останній зазнав нервового стресу та хвилювання, фізичного болю, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 3 000 грн. 00 коп.

Речові докази та витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно неповнолітнього обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 главою 38 КПК України, Законом України "Про амністію у 2016 році" суд, -

У Х В А Л И В:
Неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

У відповідності до ст. 75, 104 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», повністю звільнити неповнолітнього ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 2 742 (дві тисячі сімсот сорок дві) грн. 54 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3 000 (три тисячі) грн., 00 коп., а всього стягнути 5 742 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн. 54 коп.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1