Провадження № 11-сс/792/475/17
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено, погоджене із прокурором Хмельницької місцевої прокуратури, клопотання старшого слідчого СВ Зарічанського ВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 про застосування стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Янгіабад Ташкентської області Республіки Узбекистан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 18 січня 2018 року включно.

Визначено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 33 680 грн., в разі внесення якої, постановлено покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчої судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвалу вважає незаконною, необґрунтованою, немотивованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Судом не враховано, що слідчим вжито заходів тільки для виявлення обставин, що вказують на причетність підозрюваного до події. Зокрема, проведено лише допити потерпілих, в матеріалах кримінального провадження зазначено тільки про крадіжку речей ОСОБА_7 , про крадіжку речей ОСОБА_11 відсутні відомості в ЄРДР.
Поза увагою слідчого судді залишились пояснення свідка ОСОБА_12 , який вказав, що у ОСОБА_7 відсутні будь-які документи на підвальне приміщення і його речі зберігаються там незаконно. Свідок ОСОБА_13 у телефонній розмові пояснив, що він не перебував у Зарічанському відділені поліції 22 листопада 2017 року, як зазначено у протоколі його допиту.
Стверджує, що суд при постановленні ухвали взяв до уваги недопустимий доказ, а саме: протокол огляду квартири АДРЕСА_2 , без дозволу її власників.
Слідчий суддя не врахував, що органом досудового розслідування порушено принцип забезпечення права на захист, оскільки повідомлення про підозру вручено ОСОБА_9 без відома захисника.
Зазначає, що судом не враховано обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема високий рівень міцності соціальних зв`язків ОСОБА_9 , наявність на утриманні малолітньої дитини, постійного місця проживання, відсутність негативних характеристик з місця проживання, роботи та достатній майновий стан.

На думку апелянта, прокурор не тільки не доводив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а лише перерахував ризики і жодним чином не обґрунтував та не довів їх існування.

Стверджує, що слідчий суддя зазначив в оскаржуваному рішенні про наявність судимості у ОСОБА_9 з усного повідомлення прокурора у судовому засідання, яке жодним чином не підтверджене.

Окрім того, слідчий суддя не встановив причини та умови, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення, а також не врахував, що висновки про вину ОСОБА_9 обґрунтовані лише доказам сторони обвинувачення і не вжив належних заходів для дослідження інших доказів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та потерпілого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 21 листопада 2017 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом демонтажу дерев`яних дощок вхідних дверей підсобного приміщення № НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_7 , проник до його середини, а в подальшому діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, викрав чотири туристичних шезлонги, вартістю 400 грн. кожен, загальною вартістю 1600 грн., одну металеву каністру зеленого кольору, ємкістю 20 л., вартістю 150 грн., три туристичних казанки, один з яких ємкістю 8 л., вартістю 150 грн., другий ємкістю 12 л., вартістю 370 грн. та третій ємкістю 25 л., вартістю 480 грн., вісім металевих каструль сірого кольору, різної ємкості, загальною вартістю 1000 грн., розбірний металевий мангал з нержавіючої сталі, який знаходився в дюральалюмінієвій валізі, вартістю 400 грн., один мангал зроблений власноруч, вартістю 100 грн., дитячі металеві санки синього кольору, вартістю 170 грн., туристичний розкладний алюмінієвий стіл, вартістю 470 грн., дві ручних пилки, вартістю по 150 грн. кожна, загальною вартістю 300 грн., металеві слюсарні лещата, вартістю 200 грн., 54 банки консервації, з яких 4 шт. ємкістю 3 л., 20 шт. ємкістю 1 л. та 30 шт. ємкістю 0,5 л., загальною вартістю 3000 грн., одна автомобільна шина марки «Yokahama», вартістю 600 грн., чорну спортивну сумку марки «Оniel», вартістю 350 грн., чотири металевих ніжки до табуретки, загальною вартістю 100 грн., три металевих молотка, вартістю 80 грн. за одну шт. та загальною вартістю 240 грн., а також три металевих сокири, загальною вартістю 600 грн. Всього викрав майна, яке належить ОСОБА_7 , на загальну суму 10 280 грн.

Одразу після цього, ОСОБА_9 , шляхом підбору ключа, проник всередину підсобного приміщення № 22, яке належить ОСОБА_11 та розташоване поряд з підсобним приміщенням, яке належить ОСОБА_7 , а в подальшому продовжуючи свої злочинні дії, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, викрав чотири рибальських вудки, загальною вартістю 450 грн., гідравлічний домкрат, вантажопідйомністю 5 тонн, вартістю 400 грн., набір інструментів, загальною вартістю 200 грн., вісім кріплень до стовпа траверси, вартістю по 150 грн. кожне, загальною вартістю 1200 грн., 30 металевих хомутів, вартістю по 20 грн. кожен, загальною вартістю 600 грн., комплект гайок, маркування М - 16, вагою 5 кг., загальною вартістю 170 грн. та два вузли підноса по 110 грн. кожен, загальною вартістю 220 грн. Всього викрав майна, яке належить ОСОБА_11 на загальну суму 3 240 грн. Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 10 280 грн. та ОСОБА_11 на загальну суму 3 240 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено 22 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0008396, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

22 листопада 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які проживають з ним в одному будинку, а також перебуваючи на волі, може вжити заходів до приховання або знищення викрадених речей, оскільки частина речей, які були викрадені в потерпілих, не знайдені та не вилучені, іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення. А тому, застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, не забезпечить його належну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання вказаним ризикам.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний сам підозрюваний, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення протоколів прийняття заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.11.2017 року; протоколів огляду місця події від 22.11.2017 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.11.2017 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 23.11.2017 року, пояснення ОСОБА_9 від 22.11.2017 року, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_9 від 22.11.2017 року, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 22.11.2017 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 22.11.2017 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 23.11.2017 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 23.11.2017 року та інших матеріалів кримінального провадження. А тому, прийшов до обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі, підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти іншого кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт, про що просить у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим проведено лише допити потерпілих, а в матеріалах кримінального провадження зазначено тільки про крадіжку речей ОСОБА_7 , а про крадіжку ОСОБА_11 відсутні відомості в ЄРДР, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження, наданих для огляду в судовому засіданні апеляційного суду.

Так, окрім допиту потерпілих, слідчим було проведено допити свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також огляд місця події, зокрема підвальних приміщень, належних потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , підозрюваному ОСОБА_9 , а також квартири, де проживає останній.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У матеріалах кримінального провадження міститься протокол прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.11.2017 року. За вказаною заявою було розпочато досудове розслідування та проведено слідчі (розшукові) дії.

Твердження апелянта про те, що у ОСОБА_7 відсутні будь-які документи на підвальне приміщення і його речі зберігаються там незаконно, не підтверджено належними та допустимими доказами. На даний час триває досудове розслідування, проводяться слідчі та процесуальні дії. Зокрема, слідчим надано запит директору управляючої муніципальної компанії «Заріччя» з метою отримання інформації про власників підвальних приміщень, які розташовані під першим під`їздом будинку АДРЕСА_3 . Окрім того, дана обставина не є визначальною під час обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 .
Доводи апеляційної скарги про те, що суд при постановленні ухвали взяв до уваги недопустимий доказ протокол огляду квартири АДРЕСА_2 ; свідок ОСОБА_13 не перебував у Зарічанському відділені поліції 22 листопада 2017 року, як зазначено у протоколі його допиту, а висновки про вину ОСОБА_9 обґрунтовані лише доказам сторони обвинувачення, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні. Тобто, суд на даному етапі провадження не дає оцінку доказам з метою встановлення наявності чи відсутності вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

До того ж, слід зазначити, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

Твердження апелянта про порушення органом досудового розслідування принципу забезпечення права на захист, оскільки повідомлення про підозру вручено ОСОБА_9 без відома захисника, не ґрунтується на вимогах закону.

Так, ст. 278 КПК України, якою передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру, не містить вимоги про обов`язкову участь захисника під час даної процедури.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, то згідно з вимогами ст. 52 КПК України участь захисника взагалі є не обов`язковою у такому кримінальному провадженні.

Наявність у ОСОБА_9 на утриманні малолітньої дитини та постійного місця проживання не дають колегії суддів підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Не підтверджено належними доказами твердження про відсутність негативних характеристик стосовно ОСОБА_9 з місця проживання, роботи та про його достатній майновий стан.

Навпаки, у матеріалах кримінального провадження міститься характеристика від 23 листопада 2017 року, видана ДОП СП Зарічанського ВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області, згідно якої ОСОБА_9 за час проживання по АДРЕСА_1 характеризується незадовільно. Зловживає спиртними напоями, з сусідами відносини не підтримує, неодноразово притягувався до адмінвідповідальності, перебуває у даному відділенні поліції на профілактичних обліках: з 22.01.2011 року як особа, причетна до незаконного обігу наркотиків (наркоман), з 30.03.2017 року як підсудний, з 08.09.2017 року як сімейний насильник.

Щодо достатнього майнового стану, то згідно матеріалів провадження ОСОБА_9 безробітний.

Доводи про те, що прокурор не тільки не доводив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а лише перерахував ризики і жодним чином не обґрунтував та не довів їх існування, спростовуються змістом клопотання та іншими матеріалами судового провадження.

Наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується не на припущеннях, як про це помилково стверджує сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, а на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Твердження апелянта про те, що підозрюваний не судимий, спростовується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами. Так, згідно довідки правоохоронних органів, ОСОБА_9 у минулому п`ять разів судимий, у тому числі за злочини проти власності. На даний час на розгляді у суді перебуває два інших обвинувальних акти відносно ОСОБА_9 від 03.12.2016 року по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України та від 16.03.2017 року по обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України.

Щодо невстановлення слідчим суддею причин та умов, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення, то чинний КПК України не покладає такого обв`язку на слідчого суддю під час обрання запобіжного заходу. Так, статтею 178 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, до якого не входить встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
Слідчим суддею виконані вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України про визначення застави у розмірі 33 680 гривень, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_9 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі внесення якої підозрюваний буде негайно звільнений з-під варти.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 на строк до 18 січня 2018 року включно залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2