ЄУН № 331/8535/17
Провадження № 1-м/331/3/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«11» січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Совєтського районного суду м. Орла Російської Федерації від 12 вересня 2016 року за ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Совєтського районного суду м. Орла Російської Федерації від 12 вересня 2016 року у відповідність із законодавством України у зв`язку із прийняттям рішення про прийняття в Україну громадянина України ОСОБА_5 , засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 14.06.2017 року № 06-69781/17, 03 листопада 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 3445/5 прийнято рішення про прийняття в Україну громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який засуджений вироком суду Російської Федерації.

ОСОБА_5 засуджено вироком Совєтського районного суду м. Орла Російської Федерації від 12 вересня 2016 року до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі) (2 епізоди) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Орловській області»; кінець відбуття строку покарання 25.05.2022 року, останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене та, посилаючись на ст. 9 Конституції України, ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 606-610 КПК України, заявник просить визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком Совєтського районного суду м. Орла від 12.09.2016 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку Совєтського районного суду м. Орла від 12.09.2016 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання Міністерства юстиції України та просила визначити статтю та частину статті, якою передбачена відповідальність за вчинення ОСОБА_5 на території Російської Федерації кримінального правопорушення, визначивши, що п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ відповідає ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 1 ст. 30 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 14 КК України.

Визначити строк позбавлення волі ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання ОСОБА_5 період попереднього ув`язнення з 26.11.2015 року по 11.09.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк відбування покарання відраховувати з 12.09.2016 року.

Питання щодо додаткового покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді конфіскації майна просила не розглядати, оскільки Міністерство юстиції України не порушує питання щодо застосування додаткового покарання відносно ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просила його задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути клопотання без його участі.

Розглянувши клопотання по суті та дослідивши додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та захисника, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналась на підставі Закону України «Про приєднання до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 р, компетентні власті держави виконання вироку: продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11, яка передбачає у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Відповідно до ч.1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої ст. 609 цього Кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Совєтського районного суду м. Орла від 12 вересня 2016 року, ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ і йому призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання ОСОБА_5 постановлено обчислювати з моменту проголошення вироку з 12.09.2016 року. Зараховано в строк відбування покарання час затримання ОСОБА_5 та тримання під вартою з 26.11.2015 року по 11.09.2016 року включно. Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили (а.п. 6-14).

Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Орловського обласного суду від 09.11.2016 року, вирок Совєтського районного суду м. Орла від 12.09.2016 року відносно ОСОБА_5 залишений без змін (а.п. 15-16).

Згідно довідки № 1-152/16 від 06.12.2016 року, вирок Совєтського районного суду м. Орла від 12 вересня 2016 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 09.11.2016 року (а.п. 17).

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Орловській області».

Під час відбування покарання на території Російської Федерації, засуджений ОСОБА_5 звернувся із заявою до директора ФСВП Росії, в якій просив розглянути питання, щодо його переведення для подальшого відбування покарання в Україну, посилаючись на те, що він є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючи покарання на території Російської Федерації, його рідні позбавлені можливості навідувати його, до його засудження він був єдиним джерелом доходу своєї родини (а.п. 21).

Відповідно до заяви, долученої до матеріалів клопотання, ОСОБА_5 ознайомлений з юридичними наслідками про передачу для відбування покарання в Україні (а.п. 22).

Як вбачається з довідки ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Орловській області», початок строку покарання ОСОБА_5 обчислюється з 12.09.2016 року, кінець строку відбування покарання 25.05.2022 року, станом на 10.04.2017 року відбута частина покарання засудженим ОСОБА_5 складає 01 рік 04 місяці 15 днів, не відбута частина покарання 05 років 01 місяці 15 днів (а.п. 23).

Згідно довідки про стан здоров`я засудженого, ОСОБА_5 перебуває під наглядом в медичній частині з 13.12.2016 року, перебуває на обліку у психіатра, не є інвалідом за станом здоров`я, в контакті з інфекційними пацієнтами протягом 21 дня не перебував, тілесних ушкоджень не має (а.п. 24).

Згідно характеристики від 10.04.2017 року, за місцем відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується опосередковано (а.п. 25).

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.4-4624/6-17 від 09.08.2017 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України (а.п. 26).

03 листопада 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 3445/5 прийнято рішення про прийняття в Україну громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для подальшого відбування покарання, призначеного вироком Совєтського районного суду м. Орла від 12.09.2016 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк, який має відбувати засуджений, становить більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, суд дійшов висновку про наявність умов, передбачених ст. 606 КПК України, для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

Приводячи вирок суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України і визначаючи статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, суд приходить до висновку, що діяння, за які ОСОБА_5 засуджено вироком суду Російської Федерації, відповідно до Кримінального кодексу України необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки згідно вироку суду дії ОСОБА_5 кваліфіковані як готування, тобто підшукування засобів вчинення злочину, змова на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не був доведений до кінця, з незалежних від цієї особи обставин, до незаконного збуту наркотичного засобу у великому розмірі, вчиненим з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж, групою осіб за попередньою змовою, а тому, ч. 1 ст. 30 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 14 КК України, п. "г" ч. 4 ст. 228.1 КК РФ відповідає ч. 2 ст. 307 КК України.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню ОСОБА_5 на підставі вироку суду іноземної держави, суд враховує, що вироком Совєтського районного суду м. Орла ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 1 ст. 30, п. "г" ч. 4 ст. 228.1 КК РФ із застосуванням положень ч. 2 ст. 66 КК РФ, які відповідають положенням ч. 2 ст. 68 КК України та застосуванням положень ст. 62 КК РФ, які відповідають положенням ст. 69-1 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців та без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та штрафу.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, санкція п. "г" ч. 4 ст. 228.1 КК РФ передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 20 років.

Оскільки призначене державою винесення вироку покарання має бути співвіднесене з покаранням, передбаченим законодавством України про кримінальну відповідальність за вчинення аналогічного злочину, а покарання, призначене вироком Совєтського районного суду м. Орла від 12.09.2016 року відповідає строку в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України і підстав для застосування положень ст. 69 КК України не вбачається, оскільки вироком суду іноземної держави аналогічні положення ст. 64 КК РФ не застосовувались, тому суд дотримається строку, визначеного вироком суду іноземної держави, у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Конфіскація майна ОСОБА_5 вироком Совєтського районного суду м. Орла не призначалась, тому не повинна застосовуватись і при відбуванні покарання на території України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 12.09.2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання, час його затримання та тримання під вартою з 26.11.2015 року по 11.09.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 86 Кримінально-виконавчого кодексу України вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, тому до компетенції суду в Україні не віднесено визначення засудженому до позбавлення волі виду колонії.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 372, 392, 395, 606 - 610 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вирок Совєтського районного суду м. Орла від 12.09.2016 року, яким громадянина України ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 6 років 6 місяців позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 12.09.2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання час його затримання та тримання під вартою з 26.11.2015 року по 11.09.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Суддя ОСОБА_1