Справа № 710/872/17
Провадження № 1-кп/710/65/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.09.2017 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення:
прокурорів начальника Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свидник Турківського району Львівської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого в силу ст.89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Повідомив, що отримував заробітну плату та знав про необхідність виконання рішення суду від 30.04.2015, однак заборгованість не сплатив.
В суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості згідно з положеннями ст. 12 КК України, особу винного, який має сім`ю та двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, з урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства у вигляді штрафу.
Обвинувачений подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від покарання з зазначених підстав.
Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, які визнанні винними у вчиненні умисних злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років та відносно яких вони не позбавленні батьківських прав.
Суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2012 року народження, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягується до відповідальності за умисний злочин середньої тяжкості.
Перешкод до застосування амністії, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не встановлено, тому суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого амністію.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Арешт на майно по кримінальному провадженню не накладався.
Речових доказів не має.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.382 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на становить 8500,00 грн.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст. 382 КК України на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1