Справа № 492/530/16-к
Провадження № 1-кп/492/145/17
У К Р А Ї Н А
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду м. Арциз обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 07.07.2014 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого судового засідання прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 звернулися до суду із клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості від 18.10.2017 року.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , у серпні 2013 року, в нічний час, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , умисно, повторно, із корисних спонукань, маючи намір направлений на протиправне вилучення транспортного засобу у потерпілого ОСОБА_6 всупереч його волі, таємно проник до сараю, розташованого у дворі буд. АДРЕСА_2 , де знаходився мотоцикл «ІЖ-Юпітер-4», блакитного кольору, рама № НОМЕР_1 , 1984 року випуску, з об`ємом двигуна 347 см. куб., без державного реєстраційного номеру, к/з, вартістю 2000,00 грн., яким останній заволодів способом, встановити який в ході досудового розслідування не представилося можливим, так як на момент вчинення кримінального правопорушення (злочину) свідків події безпосереднього заволодіння транспортом не встановлено, крім того обвинувачений ОСОБА_5 давати показання з приводу вчиненого відмовився. Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим транспортним засобом розпорядився на власний розсуд.

Наведені умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинену повторно, з проникненням у інше приміщення.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, щиро розкаявся.

ОСОБА_5 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за це кримінальне правопорушення (злочин), у вигляді позбавлення волі на строк п`ять роківбез конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України, іспитовий строк два роки, та покладанням обов`язків, встановлених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання, обґрунтування наявності кількох пом`якшуючих обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), наслідків затвердження та невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 474 КК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угодупро визнання винуватості, укладену 18 жовтня 2017 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000400.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18 жовтня 2017 року покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 жовтня 2017 року.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КК України до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1