1-кп/381/471/17
381/4421/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0001220 від 11.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастів, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 17.11.2016 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 10.02.2016 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ЗУ № 838-8 від 26.11.2015 року,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення,-

встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, 09.11.2017 року о 13 год. 15 хв., з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, прибув до магазину ТОВ «ВІКТЕ», який розташований по вул. Київська, 34, в м. Фастові, Київській області, директором якого являється ОСОБА_6 .. Перебуваючи в приміщенні торгівельного залу, ОСОБА_4 , діючи повторно, переконавшись у тому, що його дії є непоміченими для інших осіб, з вітрини взяв ящик Халви «арахіс смугаста» ємністю 3 кг., вартістю 360 грн. 00 коп., та тримаючи його в руках вийшов з магазину не оплативши за товар, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 360 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
29 листопада 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 , та потерпілим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Як об`єктивно перевірено судом, в даній угоді обвинувачений ОСОБА_4 , та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин. В угоді визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який відповідає обставинам обвинувачення. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 , повинен понести за вчинений ним злочин, а саме, у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки, при цьому поклавши на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноваженій орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні, просили вказану угоду з потерпілим ОСОБА_6 , який також не заперечував проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що обвинувачений безумовно і повно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатний реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого з потерпілим покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпіла особа, і з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд шляхом вивчення документів, а також проведення опитування учасників судового провадження додатково переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого також визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку суду, беззаперечно існують.

Також суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме, воно пропонуються у межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ,форма та зміст угоди про примирення від 29 листопада 2017 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого йому сторонами міри покарання.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29 листопада 2017 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001220.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1