Справа № 485/1819/17
1-кп/468/18/18

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

08.02.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000540 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиманці Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм-експедитором в ТОВ «Торговий дім «Новобудова», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2017 року близько 09.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на городі домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла на ґрунті давніх неприязних відносин, умисно взявши потерпілого ОСОБА_5 лівою рукою за одяг в області грудей та з силою притиснувши останнього до кам`яної стіни господарської споруди, кулаком правої руки завдав ОСОБА_5 не менше одного удару в область грудної клітини зліва, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна в області лівої лопатки, забою м`яких тканин потиличної ділянки голови та синця в області грудної клітини зліва, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №131-К від 22.11.2017 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 не визнав та вказав, що дійсно в нього склались тривалі неприязні відносини з потерпілим з приводу суміжного землекористування та дотримання правил добросусідства. 09.09.2017 року вранці близько 09.00 год. в нього виникла сварка з ОСОБА_5 з приводу поросят, які вибігали від потерпілого на територію городу сім`ї обвинуваченого. В ході даної сварки ОСОБА_5 схопив в руку камінь, а ОСОБА_3 схопив його правою рукою за одяг в районі грудей зліва та лівою рукою руку потерпілого з каменем та штовхнув (кинув) потерпілого в право, внаслідок чого потерпілий впав на лівий бік на ґрунтову доріжку. Після цього конфлікт припинився. Сторонніх очевидців даної події не було. Пред`явлений потерпілим позов про відшкодування моральної шкоди обвинувачений не визнав.

Пояснення обвинуваченого спростовуються, а його вина у вчиненні злочину підтверджується комплексом досліджених в суді доказів.

З показань потерпілого ОСОБА_5 слідує, що в нього склались тривалі неприязні відносини з сім`єю обвинуваченого ОСОБА_3 щодо суміжного землекористування. 09.09.2017 року вранці з цього приводу в нього виникла сварка з батьком обвинуваченого виникла словесна сварка, в ході якою він згадав про ОСОБА_3 , після чого до нього підбіг ОСОБА_3 схопив потерплого лівою рукою за одяг в районі грудей та притиснув його до стінки, а правою рукою завдав близько 10 ударів в область живота, грудей та в бік, після чого конфлікт припинився сам собою. Потерпілий того ж дня звернувся з заявою до поліції з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень та проходив відповідні медичні експертизи, проте на стаціонарному лікуванні взагалі не перебував. Того дня та в найближчі дні до того та після того у потерпілого конфліктів з іншими особами не було та за інших обставин він не отримував тілесних ушкоджень. Потерпілий вказав, що протиправними діями обвинуваченому йому було завдано моральної шкоди, яка полягала порушенні його життєвих зв`язків, погіршення його стану здоров`я, втрату психологічної рівноваги, розмір моральної шкоди потерпілий оцінив в 30000 грн.

Відповідно до заяви від 09.09.2017 року ОСОБА_5 звернувся до поліції з заявою про злочин, вказавши, що 09.09.2017 року ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом огляду місця події від 09.09.2017 року, фото таблиці та плану-схеми до нього місцем вчинення злочину є територія між домоволодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ., на якій наявна кам`яна огорожа та кам`яна господарська споруда.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.10.2017 року слідує, що потерпілий ОСОБА_5 на місці в присутності понятих розповів та показав обставини та механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 09.09.2017 року (в тому числі і щодо притискання потерпілого лівою рукою до стіни кам`яної господарської будівлі та завдання ударів правою рукою в тому числі в середню третину лівої частини тулуба).

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №131-К від 22.11.2017 року у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в області грудної клітини, садна в завушній області зліва, забою м`яких тканин потиличної області справа. Дані ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів. За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення даних ушкоджень 09.09.2017 року не виключається. Локалізація і характер ушкоджень свідчить про те, що дані ушкодження могли утворитися, як мінімум від 3 травматичних впливів. Утворення даних ушкоджень при одноразовому падінні з положення стоячи на площину виключається.

Викладений стороною обвинувачення в обвинувальному акті механізм заподіяння обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень, а саме те, що ОСОБА_3 правою рукою притис потерпілого до стіни, а кулаком лівої руки завдав йому не менше одного удару в область грудної клітини зліва, - не підтверджується жодним доказом, спростовується показами потерпілого, наданим ним в суді та при проведенні слідчого експерименту з ним.

Натомість судом в межах пред`явленого обвинувачення, визначених ст. 337 КПК України, з дослідженої сукупності доказів встановлено, що 09.09.2017 року в ході виниклої між потерпілим та обвинуваченим сварки ОСОБА_3 умисно взявши потерпілого ОСОБА_5 лівою рукою за одяг в області грудей та з силою притиснувши останнього до кам`яної стіни господарської споруди, кулаком правої руки завдав ОСОБА_5 не менше одного удару в область грудної клітини зліва, умисно заподіявши таким чином потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Оцінюючи пояснення обвинуваченого щодо того, що він не бив потерпілого за обставин, які є предметом судового розгляду, суд враховує давні неприязні відносини між ними, які обумовлювали їх поведінку 09.09.2017 року. При цьому, обвинувачений визнає факт конфлікту з потерпілим та те, що він переріс у коротке фізичне протистояння, проте пояснення обвинуваченого про те, що він потерпілому ударів не завдавав а лише штовхнув (кинув) потерпілого на землю спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи №131-К від 22.11.2017 року, відповідно до якої виявлені в потерпілого ушкодження могли утворитися, як мінімум від 3 травматичних впливів, утворення даних ушкоджень при одноразовому падінні з положення стоячи на площину виключається. Крім того, суду не надано фактичних даних, що потерпілий міг отримати виявлені у нього тілесні ушкоджень від інших події, а не внаслідок його конфлікту з обвинуваченим, що стався 09.09.2017 року.

Оцінюючи показання потерпілого, суд по-перше, керується межами судового розгляду, визначеними ст. 337 КПК України та не оцінює показання, які виходять за межі пред`явленого обвинувачення, по-друге, суд також враховує тривалі неприязні відносини, що склалися між потерпілим та обвинуваченим, а тому вважає достовірними показання потерпілого в тій частині, яка узгоджується з іншими доказами по справі.

Так, з заяви про злочин слідує, що ОСОБА_5 того ж дня 09.09.2017 року звернувся до поліції з приводу отримання направлення на СМЕ та заявив про заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за обставин конфлікту, наявність якого визнав в суді сам обвинувачений. При цьому, ОСОБА_5 одразу прямо вказав на ОСОБА_3 , як на особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження. Відповідно до протоколу огляду місця події та протоколу слідчого експерименту за участі потерпілого на місці наявна кам`яна споруда від взаємодії з якою внаслідок умисних дій обвинуваченого отримав частину тілесних ушкоджень потерпілий. Крім того, як вказано вище, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №131-К від 22.11.2017 року виявлені в потерпілого ушкодження могли утворитися, як мінімум від 3 травматичних впливів та їх локалізація узгоджується з показаннями потерпілого щодо обставин та механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Таким чином описані вище обставини вказують на доведеність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який характеризується виключно позитивно, працює, характер вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, що віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину та обставини, які передували вчиненню злочину.

З врахуванням особи винного, тяжкості вчиненого злочину, та описаних вище обставин, суд приходить до висновку про достатність призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За такого протиправними діями обвинуваченого щодо потерпілого, які знайшли своє вираження в заподіянні останньому тілесних ушкоджень, потерпілому була завдана моральна шкода, при цьому стороною потерпілого не надано суду відомостей, які б підтвердили обставини вказані в позовній заяві щодо порушення внаслідок дій обвинуваченого життєвих зв`язків потерпілого, погіршення внаслідок цього його стану здоров`я, втрату психологічної рівноваги саме у зв`язку з діянням обвинуваченого, яке є предметом даного судового розгляду

Вирішуючи питання про розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь потерпілого в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, відносини між потерпілим та обвинуваченим, обставини, які передували конфлікту, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим відносно потерпілого злочину.

У підсумку, з врахуванням наведеного, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди має бути задоволений частково та з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 2000 грн., необхідних для компенсації перенесених моральних страждань внаслідок вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: амбулаторна картка та два рентгенівських знімки ОСОБА_5 підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Речові докази: амбулаторну картку та два рентгенівських знімки ОСОБА_5 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: