Справа № 360/1124/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілої адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 26 березня 2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин. 25 березня 2017 року, приблизно о 23-й годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу домоволодінь АДРЕСА_2 в той час як ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесного ушкодження та реалізуючи свої злочинні дії в ході бійки наніс ОСОБА_10 чисельні удари кулаками обох рук, в один з яких був затиснутий мобільним телефоном "Сіменс М-65", в область голови та тулуба, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: забійних ран волосистої частини голови (дев`ять), обличчя (дві), на слизовій оболонці нижньої губи зліва (одна), множинних синців та саден обличчя, крововиливу під кон`юнктиву правого ока, крововиливів у скроневі м`язи з обох сторін, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, ізольованого перелому потиличної кістки зліва, крововиливу під тверду мозкову оболонку правої скроневої ділянки (об`ємом приблизно 15 см3), крововиливів під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку з проривом у шлункову систему, крововиливів під м`яку оболонку мозочку, забою, набряку-набухання головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, він стояв поряд та спостерігав за вчиненням злочину, що дало підстави ОСОБА_4 розраховувати на сприяння з його збоку. В подальшому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання розкриттю тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_4 , вчинив дії спрямовані на приховування слідів злочину, а саме, в той момент, коли потерпілий ОСОБА_10 , знаходився без свідомості, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спільно з ОСОБА_4 роздягнув потерпілого, знявши з нього закривавлений одяг (який в подальшому вони сховали) та взявши ОСОБА_10 під руки, спільно з ОСОБА_4 перетягнув його на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , де 26 березня 2017 року від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого.
За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 26 березня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 травня 2017 року.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 19 травня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 червня 2017 року.

За ухвалою підготовчого судового засідання Бородянського районного суду Київської області від 21 червня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 30 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 грудня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 20 листопада 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 січня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25 лютого 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців, думку захисника - адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, і думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, думки представників потерпілої адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які підтримали думку прокурора щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на потерпілу, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність підстав для продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дані про особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, впливати на свідків, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, є недостатнім, оскільки не забезпечить запобігання цим ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.
Керуючись ст.197, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :
Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 12 травня 2018 року.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_11