В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0004882 від 06 квітня 2015 року за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.12.2001 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ст.94 КК України (в редакції 1960 року) до дев`яти років шести місяців позбавлення волі, звільненого 08.04.2008 року умовно-достроково на один рік сім місяців двадцять два дні; 07.09.2015 року вироком Баришівського районного суду Київської області за ч.3 ст.289 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 05 квітня 2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись неподалік від території стоянки по проспекту Алішера Навої, 1 в місті Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, звернув увагу на автомобіль марки «ВАЗ-21072», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищевказаним автомобілем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, марки «ВАЗ-21072», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 знаючи, що замок правих передніх дверей несправний, безперешкодно проник до салону вищевказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 сів за кермо та за допомогою монети номіналом 50 копійок запустив двигун автомобіля та почав рух на ньому, після чого ОСОБА_6 покинув територію стоянки, тим самим, незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ-21072», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, даних висновку судової експертизи, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 05 квітня 2015 року вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, раніше судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, раніше судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, майно потерпілій повернуто, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, за який засуджується по даній справі до постановлення вироку Баришівського районного суду Київської області від 07.09.2015 року, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Речові докази: скляну пляшку з-під пива «Оболонь», яка згідно квитанції №ФП 010766 передана на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві слід знищити; змив з коробки передач та змив з керма автомобіля слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів; сумка чорного кольору, яка відповідно до квитанції №ФП 101916 передана на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві та належить ОСОБА_4 слід залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_4 ; автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 слід залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_7 .

Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_4 процесуальні витрати у розмірі 491 гривня 04 копійки на користь держави за проведення по справі експертизи.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не застосовувався. Згідно довідок, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_4 вибув та відбуває покарання в Державній установі «Городищенська виправна колонія №96» (а.с.74, а.с.117).

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.336, 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати виним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі більш суворим за вироком Баришівського районного суду Київської області від 07.09.2017 року, та призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з дня затримання, з 05.06.2015 року.

Речові докази: скляну пляшку з-під пива «Оболонь», яка згідно квитанції №ФП 010766 передана на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві слід знищити; змив з коробки передач та змив з керма автомобіля слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів; сумка чорного кольору, яка відповідно до квитанції №ФП 101916 передана на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві та належить ОСОБА_4 слід залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_4 ; автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 слід залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у розмірі 491 гривня 04 копійки на користь держави за проведення по справі експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: