Провадження №1-кп/522/1656/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2017 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0006506 від 18.10.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки смт Ширяєва Одеської області, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 26.02.2016 р. Ширяєвським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст.185, 4.2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, в силу ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.08.2015 р. по 29.03.2016 р., строк перебування в медичному установі з 01.04.2015 р. по 23.04.2015р. , звільнена від відбуття покарання 16.06.2017р.,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

суд, -
В С Т А Н О В И В:
18.10.2017 р. приблизно о 04 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 зайшла до приміщення караоке-бару «Мах Раb», який розташований за адресою: м. Одеса, пл. Старосінна, 1а, де у оператора караоке замовила музику.

Перебуваючи в залі біля стола із пультом управління караоке, ОСОБА_3 побачила поряд із оператором ОСОБА_6 сумку-клатч біло-сірого кольору, в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, при цьому вміст вищезазначеної сумки вона визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вміст сумки-клатч ОСОБА_6 , ОСОБА_3 дочекалась доки потерпіла вийде з приміщення залу та скориставшись відсутністю відвідувачів та інших співробітників караоке-бару біля себе, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаються не помітними, діючи умисно, зайшла за стіл оператора, відкрила гаманець та викрала з нього 3 525 гривень.

Крім того, перебуваючи поряд із пультом управління караоке ОСОБА_3 побачила відділення касового апарату, вміст якого також визначила об`єктом свого злочинного посягання. Діючи з вказаною метою шляхом вільного доступу ОСОБА_3 відкрила касовий апарат та заволоділа грошовими коштами загальною сумою 475 гривень, які також належали потерпілій ОСОБА_7 . Викрадені грошові кошти загальною сумою 4 000 гривень ОСОБА_3 поклала до лівої та правої кишені своєї куртки.

Далі, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця разом із викраденими грошовими коштами, непомітно для співробітниць караоке-бару «Мах Раb» поспішаючи направилася в бік виходу з приміщення залу, маючи при цьому реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, однак у подальшому, розпорядитись викраденими грошовими коштами не змогла з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана співробітницею караоке-бару при виході.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагалась спричинити матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 4 000 гривень.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.
Згідно угоди про визнання винуватості від 31.10.2017 року, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006506 від 18.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачена ОСОБА_3 під час досудового розслідування та в суді повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на два роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на неї відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України протягом строку випробування наступних обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю та підтвердила, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на її затвердженні.
Крім того, на обвинувачену ОСОБА_3 прокуратурою покладається обов`язок беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2017 року, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006506 від 18.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Захисник в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2017 року, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду заяву з якої вбачається, що потерпіла надає свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною. Крім того, потерпіла в судове засідання не з`явилась, та надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі та зазначила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має. Відповідно до вимог ст.325 КПК України неявка потерпілого у судове засідання не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, захисника приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також судом враховується відсутність у потерпілої претензій матеріального характеру.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд не вбачає.
За таких обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і до неї при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати вимоги ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої, чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 31.10.2017 р., укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006506 від 18.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, відповідають вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відшкодування судових витрат в повному обсязі покласти на обвинуваченого відповідно до вимог ст.. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 31.10.2017 р., укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006506 від 18.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У не відбутий строк покарання зарахувати час тримання ОСОБА_3 під вартою з 18.10.2017 року по 21.11.2017 р.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Речові докази: грошові кошти загальною сумою 4 000 гривень після вступу вироку в законну силу вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Судові витрати у розмірі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 коп. згідно ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1