У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2017 року місто Одеса
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м. Білгород-Дністровського, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 в порушення вимог Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями або аналогічними по властивостям метальними приладами не смертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №662 від 21.08.1998 (далі - Інструкція), при невстановлених слідством обставинах (точна дата та час слідством не встановлені) виник злочинний умисел направлений на незаконне поводження з бойовими припасами, а саме на придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
Так, ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставинах (точне місце та дата слідством не встановлені), діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, придбав корпус від гранати Ф-1 № 386-274-77-Т з запалом УЗРДМ № 18-77, які в подальшому, діючи умисно та продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно приніс та зберігав в гаражі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 до їх виявлення та вилучення співробітниками Управління СБ України в Одеській області під час проведення 11.10.2017 обшуку за вказаною адресою.
Відповідно до висновку експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ Управління СБ України в Одеській області № 130 від 12.10.2017 виявлені та вилучені 11.10.2017 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , корпус від гранати Ф-1№ 386-274-77-Т з запалом УЗРДМ № 18-77 -безперешкодно з`єднуються між собою та становлять одну гранату Ф-1, що відносяться до бойових припасів, придатних до використання за цільовим призначенням та до здійснення вибуху.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» (далі Постанова Пленуму) - бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху.
Крім цього, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму під незаконним зберіганням бойових припасів розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.
При цьому, незаконне носіння бойових припасів є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).
Водночас, згідно п. 12 Постанови Пленуму під незаконним придбанням бойових припасів слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.
11.10.2017 р. ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.
12.10.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у вчиненні незаконного придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Прокурор та слідчий, кожен окремо, у судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають підстави слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та захисник, кожен окремо, під час розгляду клопотання заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Крім того, захисник у судовому засіданні пояснив, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що кримінальне правопорушення він не вчиняв.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, прихожу до висновку, що подання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (зокрема може чинити вплив на інших осіб, обізнаних про вчинення злочину, однак які на теперішній час не встановлені органом досудового розслідування) та продовжити здійснювати злочинну діяльність направлену на незаконних обіг бойових припасів, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.
Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування або суду; ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, вчинити інше правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (зокрема може чинити вплив на інших осіб, обізнаних про вчинення злочину, однак які на теперішній час не встановлені органом досудового розслідування); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність чи відсутність судимостей.
Також слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставин, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі ч.5 ст.12 КК України, злочин в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжкого злочину. Згідно ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, у разі встановлення слідчим суддею, що застава у визначених статтею межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної зарплати відповідно. Таким чином, для підозрюваного у скоєнні тяжкого злочину, у виключних випадках, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує вісімдесят, та триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з врахуванням ризиків, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; вчинити інше правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (зокрема може чинити вплив на інших осіб, обізнаних про вчинення злочину, однак які на теперішній час не встановлені органом досудового розслідування); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 в Одеській області.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі зверненні застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 11.10.2017 року і припиняє свою дію 09.12.2017 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1