Справа № 636/1401/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 22.01.2017 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и в :

28.04.2017 року прокурор Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та старший слідчий Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулись до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом, в якому зазначають те, що 18.01.2017 року приблизно о 16 годині ОСОБА_5 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого фактичного проживання в АДРЕСА_1 , та під час вживання спиртних напоїв і сварки, на ґрунті раптово виниклих несприятливих відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому удар кулаком лівої руки у нижню щелепу, який від отриманого удару впав на кафель підлоги. Після цього, ОСОБА_5 наніс ногами взутими у взуття один удар в голову та два удари по грудній клітині ОСОБА_7 , від чого останній втратив свідомість та захропів. Далі, ОСОБА_5 взяв в кімнаті вказаного будинку металеве відро та наніс цим відром ОСОБА_7 два удари в життєво важливий орган, а саме по голові. Після чого, розуміючи те, що ОСОБА_7 не подає ознак життя, з метою приховати скоєне суспільне небезпечне діяння та уникнути відповідальності, ОСОБА_5 погрузив тіло останнього до свого транспортного засобу «ВАЗ-21013» та відвіз його до мосту ріки Уди, який розташований поблизу села Стара Покровка Чугуївського району Харківської області, і скинув тіло на берегу вказаної ріки. Після цього, ОСОБА_5 обмотав шию тіла ОСОБА_7 електричним кабелем та потягнув його до води. Далі, ОСОБА_5 помістив тіло останнього у воду зазначеної ріки і закидав його снігом, а також сміттям, та зник з місця скоєння злочину. Також, вказують на та, що в даний час ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоаффективного розладу змішаного типу, і тому потребує застосування вказаних заходів медичного характеру.
В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити. Захисник заперечувала проти клопотання прокурора та зазначала, що ОСОБА_8 провину у скоєнні злочину визнав в повному обсязі, а характер його дій направлений на приховування слидів злочину дає підстави вважати, що він віддвава звіт своїм діям та міг керувати ними.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина у вчиненні ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується показами свідка, допитаного в ході судового розгляду, а також дослідженими в судовому засіданні доказами:
- наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила те, що 18.01.2017 року близько 17 годині 20 хвилин, вона шукала свого співмешканця ОСОБА_7 , та підійшовши до будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , в якому фактично проживав ОСОБА_7 , і побачила те, що двері в будинку були відкриті, а також те, що було увімкнуто світло. Після цього, обійшовши зазначений будинок почала звати ОСОБА_7 , однак він не відгукнувся, і в цей момент вона побачила у приміщенні цього будинку ОСОБА_5 . Після чого, вона вирішила піти додому. Останній раз вона бачила ОСОБА_7 17.01.2017 року близько о 18 годині;
- даними висновку судово-медичної експертизи за № 31-Чт/17 від 17.03.2017 року, згідно якої причиною смерті ОСОБА_7 стала тупа травма живота з розривом сосудів брижейки та крововиливом у черевну порожнину, що на фоні множинних переломів ребер обумовило розвиток травматичного шоку, а також те, що на вказаному трупі встановлено наявність множинних ділянок забруднень, в тому числі зі слідами ковзання (зверху вниз на задній поверхні), що свідчить про переміщення тіла. Крім того, наявність ознак мацерації шкіри кистей та стоп свідчить про знаходження трупа у воді на протязі деякого часу (в межах декількох днів до тижня) /а.к.п. 221-224/;
- даними додаткового висновку судово-медичної експертизи за № 4-31Чт/17 від 10.04.2017 року, згідно якої комплекс тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа ОСОБА_7 міг утворитися у строк 18.01.2017 року, а також при обставинах, які вказані ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 07.02.2017 року (а.к.п. 226, 227);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.02.2017 року, проведеного за участю ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_10 , судово медичного експерта ОСОБА_11 , та понятих, з застосуванням цифрової відеокамери, в ході якого ОСОБА_5 розповів про подію, яка відбулася 18.01.2017 року та при цьому показав механізм нанесення тілесних ушкоджень (а.к.п. 194-196);
- даними протоколу огляду місця події та трупу від 23.01.2017 року з доданою до нього фото таблицею (а.к.п. 23-38);
- даними протоколів огляду місця події від 23.01.2017 року з доданими фото таблицями (а.к.п. 40-48, 50-52).
Крім того, в період досудового розслідування відносно ОСОБА_5 комісією КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» було проведено судово-психіатричну експертизу за № 72 від 06.04.2017 року, згідно висновку якої ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння страждав та страждає в даний час (в період проведення експертизи) хронічним психічним захворюванням у формі шизоаффективного розладу змішаного типу, і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. В даний час (в період проведення експертизи) ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, а також потребує в застосуванні відносно нього примусових мір медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню з суворим наглядом.

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Вимогами ч. 1 ст. 513 КПК України передбачено те, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Статтею 370 КПК України визначено те, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Таким чином та на підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведеність у вчиненні ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, скоєного в стані страждання (захворювання) хронічною психічною хворобою, а саме у формі шизоаффективного розладу змішаного типу, яка виключає можливість застосування покарання, оскільки останній на момент вчинення вказаного діяння за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Крім того, на момент судового розгляду, письмових даних щодо одужання ОСОБА_5 з Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» в якому він утримується, до суду не надходило, а з цього вбачається те, що ОСОБА_5 і по даний час страждає вказаним захворюванням та не може усвідомлювати своїх дій (бездіяльності) та керувати ними.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади», вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність клопотання, і тому враховую характер скоєного суспільного небезпечного діяння, вбачається доцільним застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні, в якій він утримується, із суворим наглядом.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178, 508 КПК України, у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.
Крім цього, згідно ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються функції, зокрема як нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, і тому Чугуївській місцевій прокуратурі Харківської області необхідне здійснювати контроль за виконанням даної ухвали суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 121 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України, № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 508, 512, 513 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 22.01.2017 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а саме до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», який розташований в місті Дніпропетровську по вулиці Чичеріна, 84, в тому числі для надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання законної сили ухвалою суду залишити у вигляді поміщення до психіатричного закладу із суворим наглядом в умовах ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», що виключають його небезпечну поведінку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Чугуївську місцеву прокуратуру Харківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: