Справа № 201/1236/16-к
УХВАЛА
11 квітня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
колегії суддів головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні№ 0000522 від 19 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

В провадження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із Апеляційного суду Дніпропетровської області, в порядку ст. 34 КПК України, 18 грудня 2017 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 від 19 грудня 2012 року, за ч.4 ст. 190 КК України.

Ухвалою суду від 21 грудня 2017 року було призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого судового засідання, після з`ясування думки учасників судового провадження щодо наявності чи відсутності перешкод для призначення судового розгляду, вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування заходів забезпечення безпеки, потерпілим ОСОБА_7 заявлено відвід колегії суддів - головуючої ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, в зв`язку з тим, що на думку заявника відводу потерпілого ОСОБА_7 , судді отримали від обвинуваченого ОСОБА_5 неправомірну вигоду для прийняття вигідного для останнього рішення, окрім того, ОСОБА_7 заявив суду, що він став свідком розмови адвоката ОСОБА_10 з ОСОБА_5 , в ході якої адвокат заявила, що особисто знайома з головуючою, якій буде розподілено кримінальне провадження в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська і може дати хабара для зволікання розгляду кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заяви про відвід колегії суддів: прокурора, представника потерпілої ОСОБА_11 , які просили відмовити у задоволенні заяви про відвід і повідомили суду, що їм не відомо про обставини, на які посилається потерпілий ОСОБА_7 у заяві про відвід колегії суддів, думку обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника адвоката ОСОБА_9 , які залишили вирішення питання про відвід на розсуд суду, суд приходить до таких висновків.

Вимогами ч.1 ст. 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. Підстави для відводу, які викладені в усній заяві потерпілого ОСОБА_7 , стосовно упередженості колегії судів, є його суб`єктивною думкою. Інші доводи потерпілого фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями колегії суду, примушення до прийняття рішень в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , та не є підставами для відводу, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви потерпілого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Під неупередженістю слід розуміти безсторонність, об`єктивність, незацікавленість, нейтральність, універсальність підходів до будь-кого, непідкупність, бездоганність, моральність, прагнення до справедливості та відсутність особистих симпатій або антипатій.
Неупередженість суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом та забезпечення прийняття незалежних рішень.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від жовтня 1984 року, п. 26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року п. 45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.
У судовому засіданні 05 квітня 2018 року, при роз`ясненні судом право на відвід колегії суддів, потерпілий ОСОБА_7 заявив, що поки що довіряє суду, але лише у разі прийняття судом рішень, які на його думку будуть відповідати його інтересам.
У судовому засіданні 10 квітня 2018 року потерпілий ОСОБА_7 в присутності великої кількості людей, які знаходились в залі, повідомив про те, що йому відомо, що судді отримали від обвинуваченого ОСОБА_5 неправомірну вигоду для прийняття вигідного для останнього рішення, окрім того, ОСОБА_7 заявив суду, що він став свідком розмови у приміщення Апеляційного суду Дніпропетровської області, адвоката ОСОБА_10 з ОСОБА_5 , в ході якої адвокат заявила, що особисто знайома з головуючою, якій буде розподілено в подальшому кримінальне провадження в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська і може дати хабара для зволікання розгляду кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання, потерпілий ОСОБА_7 створював атмосферу відкритої агресії відносно суддів колегії, весь час, порушуючи порядок у залі судового засідання, викрикував фразу: «п`ять тисяч доларів», натякаючи на отримання колегію суддів хабара саме у такому розмірі.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні голосно викрикував, не підкоряючись розпорядженням головуючого, що усі судді продажні, що ними сплановано заздалегідь судовий сценарій, що викликало у відвідувачів, які перебували у приміщенні суду, негативний образ суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
Крім того, потерпілий ОСОБА_7 , постійно намагався здійснювати тиск на суд, висловлюючи погрози, що в разі неприйняття судом потрібного йому рішення, буде звертатися зі скаргами на суддів колегії до Вищої Ради Правосуддя.
Всі вищевказані дії та висловлювання потерпілого ОСОБА_7 в присутності великої кількості людей створюють враження негативного ставлення колегії суддів саме до потерпілого ОСОБА_7 та ставлять під сумнів неупередженість суду під час ухвалення процесуальних рішень.
Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений, а як вбачається з висловлювань та заяв потерпілого ОСОБА_7 він сам сприймає суд як упереджений, а також створює уяву про упередженість суду у великої кількості людей.
Приймаючи до уваги, що самовідвід є важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні, суд з метою усунення будь-яких сумнівів у його неупередженості, вважає за необхідне заявити самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні відводу, заявленого потерпілим ОСОБА_7 колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - відмовити.

Заявити самовідвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Передати обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України до канцелярії суду для перерозподілу у порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3