Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю старшого
державного виконавця ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України,
В С Т А Н О В И В :
До Подільського районного суду м. Києва, в порядку зведеного виконавчого провадження № 45631011 надійшло подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.
Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Подільському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження №45631011 з примусового виконання:
- виконавчого листа № 758/2613/13-к, виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 боргу в розмірі 50000,00 грн. на користь ОСОБА_5 та
- виконавчого листа № 758/2613/13-к, виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 101455,16 грн. на користь ОСОБА_6 по кримінальній справі, де ОСОБА_4 засуджений 13.02.2014 року за ч.2 ст.286 КК України.
- виконавчого листа № 2607/10186/12, виданого 23.06.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 боргу в розмірі 242636,17 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
На підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України „Про виконавче провадження" державним виконавцем, відповідно 09.04.2014 року та 27.11.2014 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії яких направлено сторонам для виконання та відома.
По закінченню терміну на самостійне виконання державним виконавцем встановлено, що рішення суду жодним чином боржником самостійно не виконується та ігноруються всі вимоги державного виконавця.
З метою подальшого виконання рішення суду та перевірки майного стану боржника з наступним виявленням можливих джерел його доходів, 18.07.2014, 01.10.2014 та 22.05.2015 державним виконавцем направлено запити до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Адресно-довідкової служби м. Києва та до Управління ПФУ та до органів Податкової служби. З метою забезпечення виконання вироку суду 27.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відомості про яку направлено до УДАІ ГУ МВСУ в м. Києві для виконання та сторонам для відома, а також внесено інформацію арешт до Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно.
Крім того, як зазначено в поданні, 02.12.2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , де, в ході перевірки майнового стану, цінного майна, належного боржнику не виявлено та з пояснень матері боржника ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований за даною адресою, однак з березня 2014 року перебуває за кордоном.
3 метою виконання рішення суду, 17.03.2015 року державним виконавцем на адресу Подільського РУГУ МВСУ в м. Києві направлено постанову про примусовий привід боржника. За результатом виконання постанови 27.04.2015 на адресу Відділу надішов рапорт дільничого інспектора міліції Подільського РУ ГУ МВСУ в м. Києві ст. Лейтенанта міліції - ОСОБА_8 , зі змісту якого встановлено, що під час виконання згаданої постанови здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в бесіді матір боржника на ім`я ОСОБА_7 , 1954 р.н., повідомила, що її син протягом останнього року перебуває за межами території України.
04 грудня 2015 року Подільським районним судом м. Києва подання виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про розшук боржника було задоволене, і боржника ОСОБА_4 було оголошено у розшук.
05 жовня 2016 року від Подільського управління Поліції в м. Києві надійшов лист про те, що боржник ОСОБА_4 оголошений у розшук але на даний час встановити його місцезнаходження не представилось можливим.
За результатами вжитих заходів відділом регулярно і неодноразово направлялись запити до державних органів про джерела доходів, відкриті рахунки, наявне рухоме та нерухоме майно. Від запитуваних органів отримана інформація, зі змісту яких встановлено, що транспортні засоби та нерухоме майно на праві власності за боржником не зареєстровані, відкритих рахунків у банківських та фінансових установах не має, боржник не працює, доходів не отримує, податки не сплачує.
03 травня 2017 року відділом на адресу боржника направлено рекомендований лист з повідомленням про вручення, який містив виклик державного виконавця на 17 травня 2017 року. Боржник 17 травня 2017 року до державного виконавця не з`явився.
На даний час боржником рішення суду не виконане.
Зі змісту подання вбачається, що ОСОБА_4 в добровільному порядку рішення суду не виконує, а тому виникла необхідність обмежити його у праві виїзду за межі території України на підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Державний виконавець у судовому засіданні підтримала подання, просила його задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали подання, приходить до висновку про відмову в його задоволенні виходячи з наступного.
Порядок примусового виконання судових рішень врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст.441 ЦПК України та п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.
Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
ч.2 тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
ч.3 суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
ч.4 ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №45631011 з примусового виконання:
- виконавчого листа № 758/2613/13-к, виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 боргу в розмірі 50000,00 грн. на користь ОСОБА_5 та
- виконавчого листа № 758/2613/13-к, виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 101455,16 грн. на користь ОСОБА_6 , що були видані по кримінальній справі, де ОСОБА_4 13.02.2014 року засуджений за ч.2 ст.286 КК України;
- виконавчого листа № 2607/10186/12, виданого 23.06.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 боргу в розмірі 242636,17 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Порядок здійснення права громадян на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням.
Ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Наведені заявником в поданні обставини можуть слугувати для заборони ОСОБА_4 тимчасового виїзду за кордон України до виконання майнових зобов`язань, однак слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
Зокрема, п.п. «ґ» п. 11.1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5 передбачено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.
На думку суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».
Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 411 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Таким чином, наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Дійсний факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які не були додані до подання.
Ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.
Крім цього, заявником не надано до суду жодних доказів того, що боржник належним чином повідомлений щодо відкриття виконавчих проваджень та ухилення його від виконання зобов`язань. Матеріали подання містять лише рапорт, відповідно до якого, під час виконання приводу гр. ОСОБА_4 , в бесіді з гр-кою на ім`я ОСОБА_7 , яка представилась матір`ю гр-на ОСОБА_4 було з`ясовано, що гр. ОСОБА_4 протягом останнього року перебуває за кордоном, копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення гр. ОСОБА_4 від 03.05.2017 року, яке отримала ОСОБА_7 .
Крім цього, відповідно до ухвали суду від 04.12.2015 року, боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у розшук. В матеріалах справи відсутні дані про про те, що ОСОБА_4 перебуває на території України та до нього може бути застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. В матеріалах справи є лише лист Державної прикордонної служби України від 11.10.2017 року, в якому зазначено, що 16.05.2014 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув державний кордон України.
Враховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України та керуючись ст.ст. 15, 217, ст. 441 ЦПК України, ст.539 КПК, України, суд,
У Х В А Л И В :
У задоволенні подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1