Справа № 438/390/17
Номер провадження 1-кп/438/14/2018
У Х В А Л А
24 січня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі клопотання прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

та стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає АДРЕСА_2 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и в :
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів. В обгрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України. Ухвалою судді від 10.01.2018 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме: до 10 березня 2018 року, заборонивши обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово та зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , не зважаючи на встановлені йому ухвалою суду обов`язки, 13.01.2018 о 16 год. 30 хв., 14.01.2018 о 11 год. 25 хв., 15.01.2018 о 20 год. 55 хв., 15.01.2018 о 23 год. 55 хв., 16.01.2018 о 00 год. 03 хв., 16.01.2018 о 06 год. 25 хв. був відсутній за місцем проживання та в інфекційному відділенні Бориславської центральної міської лікарні. Таким чином, ОСОБА_4 не виконує обов`язки, визначені ухвалою суду від 10.01.2018 про те, що йому заборонено цілодобово залишати житло за адресою проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти зміни запобіжного заходу, оскільки з 11 січня 2018 року і по цей час обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Бориславської центральної міської лікарні, що підтверджується відповідними довідками з Бориславської ЦМЛ. Про те, що ОСОБА_4 перебуває на лікуванні, він повідомив Бориславське відділення поліції по телефону за номер 102, вимоги запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував, тому просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_6 у вирішенні заявленого клопотання прокурора покладається на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 10 січня 2018 року було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 10 березня 2018 року, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло за адресою проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 цілодобово та зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду, покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Однак, станом на 24 січня2018 року Бориславське відділення поліції не надіслало до суду лист з повідомленням про поставлення обвинуваченого ОСОБА_4 на облік, як особу до якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
З копії рапорту поліцейського Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області від 12.01.2018 вбачається, що Бориславському відділенню поліції ще 12.01.2018 стала відома інформація про перебування обвинуваченого ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні.
При цьому, відповідно до п.6 розділу 3 Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016 № 654, у разі надходження повідомлення про виникнення загрози життю або здоров`ю підозрюваного, обвинуваченого, який знаходиться під домашнім арештом (пожежа, аварія, катастрофа природного або техногенного характеру, стихійне лихо тощо), або про його захворювання та поміщення на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я начальник органу Національної поліції негайно організовує перевірку зазначених у повідомленні обставин. Перевірка такого повідомлення проводиться у строк, що не перевищує 12 годин з моменту його надходження. Підтверджена інформація про неможливість подальшого перебування підозрюваного, обвинуваченого в зазначеному в ухвалі житлі надсилається слідчому або до суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Однак, станом на 24 січня2018 року Бориславське відділення поліції не надіслало до суду інформацію про неможливість подальшого перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в зазначеному в ухвалі житлі.
Крім цього, як на підставу зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на взяття під варту прокурор посилається на відсутність ОСОБА_4 за місцем проживання та вінфекційному відділенні Бориславської центральної міської лікарні.

При цьому, в тексті свого клопотання прокурор не вказав про перебування обвинуваченого ОСОБА_4 з 11 січня 2018 року на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Бориславської центральної міської лікарні.

Зокрема, з довідки інфекційного відділення Бориславської центральної міської лікарні від 24 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 з 11 січня 2018 року по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Бориславської центральної міської лікарні.

На підтвердження відсутності обвинуваченого ОСОБА_4 у вказані у клопотанні дати та час за місцем проживання та лікування прокурор долучив лише рапорти поліцейських Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області від 13.01.2018, 14.01.2018, 15.01.2018, 16.01.2018. Крім цього, у судовому засіданні прокурор долучив рапорти від 17.01.2018, 21.01.2018 та 22.01.2018.
Проте, суд приходить до висновку, що вищевказані рапорти складені формально, тому не бере їх до уваги як належні докази невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 ухвали суду про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Зокрема, у кожному з вищевказаних рапортів зазначено, що під час перевірки у одній конкретно визначеній годині ОСОБА_4 був відсутній і за місцем проживання, і за місцем лікування в ЦМЛ м.Борислава, при цьому записи про відсутність за місцем лікування дописані вкінці тексту від руки. Таким чином, зазначення у рапортах одного часу перевірки за різними адресами (за місцем проживання ОСОБА_4 та за місцезнаходженням інфекційного відділення Бориславської центральної міської лікарні) дає суду підстави вважати про формальний підхід під час складення вказаних рапортів, а їхній зміст не дає можливості однозначно ствердити про відсутність обвинуваченого у визначений час саме за місцем його лікування, а не за місцем його проживання.

Крім цього, вбачається, що ні у обвинуваченого ОСОБА_4 , ні в осіб, які проживають за адресою проживання ОСОБА_4 , ні в працівників медичного закладу, де перебуває на стаціонарному лікуванні ОСОБА_4 , не було відібрано жодних письмових пояснень з приводу виконання ОСОБА_4 його зобов`язань, визначених ухвалою суду від 10 січня 2018 року.
Крім цього, встановлено, що працівники Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області не дотрималися вимог п.6 розділу 3 Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що прокурор не довів обставини, наведені ним у клопотанні про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Відтак, відсутні достатніпідстави для задоволення клопотання прокурора щодо зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182 - 184, 199, 200, 331, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1