Справа № 194/917/17
Номер провадженняя № 1-кс/194/100/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року м.Тернівка
Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000564 від 13.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утримані нікого не маючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.11.2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, 71 ч.1 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнився 12.09.2017 року по відбуттю строку покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, узгодженим з прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, за що має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, звільнившись 12.09.2017 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив нове умисне, особливо тяжке кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 , 13.09.2017 року, діючи за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_8 , спрямованою на напад з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , з метою доведення своєї злочинної змови до кінця, цього ж дня, 13.09.2017 року приблизно о 13.00 годині, прибули до кв. АДРЕСА_2 , де шляхом обману, представившись працівниками газової служби, попросили пройти до квартири під пропозицією перевірити газову плиту, не повідомляючи йому своїх злочинних намірів, тим самим, умисно, незаконно проникли до вказаної квартири, де шляхом погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_9 , що виразилось у показовій демонстрації кухонного ножа перед його обличчям та у висловлюванні погроз фізичної розправи у разі невиконання їх незаконних вимог, вимагали у потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти та інші матеріальні цінності. Проте, перевіривши квартиру та не виявивши будь-яких грошей, умисно, незаконно заволоділи телевізором «SHARP LC-42SH7E-BK», серійний номер 010104569, вартістю 7000 грн. Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпілому було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 7000 гривень.

Таким чином ОСОБА_6 , своїми умисними злочинними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло.

13.09.2017 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України о 15.30 год.

14.09.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину свою провину визнав повністю.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом огляду місця події від 13.09.2017 року, свідченнями потерпілого ОСОБА_9 , свідченнями свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду телевізора марки «SHARP» модель LC-42SH7E-BK наданого до огляду ОСОБА_10 , речовими доказами.

Також слідчий зазначив про достатність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, в ньому наведених, пославшись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що звільнившись з місць позбавлення волі, наступного дня скоїв розбійний напад на потерпілого ОСОБА_9 . Проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.
Захисник ОСОБА_5 , підтримуючи думку підозрюваного ОСОБА_6 просив обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, реєстрацію та співпрацює зі слідством.
Вислухавши підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан його здоров`я; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання; вчинення ним умисного злочину із застосуванням насильства до потерпілого, репутацію; його майновий стан.
Згідно з витягу з ЄРДР № 0000564, вбачається, що вказаний факт був зареєстрований до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
13.09.2017 року ОСОБА_6 був затриманий о 15:30 годині, згідно ст. 208 КПК України.

14.09.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

З наданих слідчим та досліджених в судовому засіданні доказів, зібраних в ході досудового розслідування, вбачається наявність обґрунтованої підозри, а саме з: рапорту працівника поліції від 13.09.2017 р., протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2017 р., протоколу огляду місця події від 13.09.2017 року, свідченнями потерпілого ОСОБА_9 , свідченнями свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду телевізора марки «SHARP» модель LC-42SH7E-BK, наданого до огляду ОСОБА_10 .

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Окрім обґрунтованої підозри у відношенні ОСОБА_6 , при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість покарання злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України за класифікацією злочинів відноситься до особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років, також дані про особу підозрюваного та з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідки, а саме те, що підозрюваний раніше судимий за корисливі злочини, вчинив новий злочин на наступний день після звільнення з місць позбавлення волі, не має постійного джерела доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, міцні соціальні зв`язки відсутні.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний, знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення як особою, що вчинила особливо тяжкий злочин.

Також судом враховано, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання (продовження) запобіжного заходу - тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12 березня 2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного є необхідним.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю клопотання обґрунтованим, докази, надані слідчим та прокурором, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно бути задоволено, оскільки більш м`який запобіжний захід не може запобігти вказаному ризику.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає правильним обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів в межах строку досудового розслідування

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 183 - 184, 193, 194, 196, 369 - 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Тернівського ВП місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 листопада 2017 року.
Строк тримання під вартою обчислювати з 13 вересня 2017 року з 15.30 години.
Строк дії ухвали до 23-59 год. 10 листопада 2017 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1