Провадження № 1-кп/243/81/2017
У Х В А Л А
24 жовтня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2

За участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представників потерпілої адвоката ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинувачуваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження № 0001880 від 27 липня 2015 року у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту. Ухвалою суду від 20 вересня 2017 року продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18 листопада 2017 року, але змінено обов`язки, а саме:

?прибувати до суду за першою вимогою;

?не залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 у період з 12 годин 00 хвилин дня до 07 годин 00 хвилин наступного дня та не змінювати місце проживання без дозволу суду.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з обов`язком не залишати своє постійне місце проживання цілодобово.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора, просили його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити, та змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а клопотання захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, покарання за яке передбачено до десяти років позбавлення волі, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; ризики, відповідно до яких обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не відпали, а тому суд вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_7 відповідно до Ухвали від 20.09.2017 року, обрана відповідно до діючого законодавства.

Вирішуючи питання стосовно розв`язання клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну стосовно обвинуваченого запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК.

Суд також вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».

Суд враховуючи висновок Європейського суду з прав людини по зазначеній справі, вважає, що прокурором не надано доказів, які б свідчили про можливість переховування обвинуваченого, а посилання на суворість можливого покарання є недостатньою для встановлення наявності ризику небезпеки переховування від правосуддя.

В той же час, суд приходить до висновку про обґрунтованість недостатності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні прокурором.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, що є тяжким злочином, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Суд не приймає до уваги пояснення прокурора, щодо існування ризику з боку підозрюваного, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що останній може незаконно впливати на свідків, по даному кримінальному провадженню, спонукаючи їх до дачі завідомо неправдивих свідчень, оскільки доводів на підтвердження зазначеного прокурором в судовому засіданні надано не було.

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні до десяти років позбавлення волі, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи ОСОБА_7 , про який заявлено прокурором у клопотанні; ризики, відповідно до яких обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не відпали.

Аналізуючи вищевикладені норми закону суд вважає, що доводи захисника ОСОБА_6 не обґрунтовані, не підтверджені відповідними доказами, у зв`язку з чим клопотання про заміну запобіжного заходу не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176,178, 194,196, 321 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання процесуального прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_7 , обвинувачуваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2017 року включно, покласти на нього наступні обов`язки, а саме:

?прибувати до суду за першою вимогою;

?не залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 у період з 12 годин 00 хвилин дня до 07 годин 00 хвилин наступного дня, та не змінювати місце проживання без дозволу суду.

В задоволенні клопотання адвоката захисника ОСОБА_6 відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала складена в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1