Справа № 428/2378/17
Провадження № 11-кп/782/314/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6.03.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

спеціаліста ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Сєвєродонецького міськсуду Луганської обл. від 17.08.2017 р.,-

в с т а н о в и в:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 та у підготовчому судовому засіданні відмовлено в затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональ-ної прокуратури Донецької обл. ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_8 24.02.2017 р. Обви-нувальний акт у кримінальному провадженні від 21.02.2017р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у ста-

ниці Н. Джерелієвська Брюховецького р-ну

Краснодарського краю, українки, громадя-

нина України, має середню освіту, розлу-

чена, раніше не судима, інвалід 3 групи, пенсіонерка, проживає АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, повернуто прокурору ОСОБА_10 .
Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що згідно ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд має право відмови-ти в затвердженні угоди з передбачених законом підстав. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У судовому засіданні суд першої інстанції встановив, що згідно обвинувального акту, Та-ратута обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, а саме у пособництві у придбанні суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому повторно.

Як свідчить укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_8 угода, остання визнала повністю свою вину у злочині, що їй інкримінується, та погоджується на покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що стано-вить 51 000 грн.
Однак, у підготовчому судовому засіданні, під час встановлення анкетних даних ОСОБА_8 , судом було встановлено, що вона тривалий час хворіє на стійке психічне захворювання, у зв`язку з чим з 1998 р. є інвалідом 3 групи та періодично, а саме не менш ніж 2 рази на рік перебуває на лі-куванні в психіатричній лікарні. В час, який їй інкримінується вчинення дій за обвинувальним ак-том, вона не працювала взагалі, а тим більше директором ТОВ «Компанія Макстрой», про таке пі-дприємство взагалі не чула. Суд також вказав в ухвалі, що під час перевірки угоди на відповід-ність вимогам КПК України, на час складання обвинувального акту та підписання вказаної угоди про визнання винуватості, місцем складання якої прокурором зазначено м. Краматорськ Донець-кої обл., Таратута перебувала на лікуванні у психіатричній лікарні в м. Харкові, зміст пред`явле-ного їй обвинувачення не розуміє, пояснюючи, що у 2011 році підписувала у нотаріуса в м. Харко-ві документи, які не складала та не читала, привіз її туди незнайомий чоловік за проханням сина, її метою було отримати за це грошову винагороду, оскільки вона приблизно 20 років не працює, під-приємницькою діяльністю не займається, отримує пенсію у розмірі 1420 грн., інших доходів не має.
Вирішуючи, згідно вимог абз. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, чи можливо продовжити судове провадження, суд першої інстанції, перевіривши відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, вказав на низку порушень вимог КПК України, а саме.
Обвинувальний акт містить не повні анкетні дані обвинуваченої, зокрема відомості про те, що обвинувачена є інвалідом 3 групи, а також відомостей про тяжке стійке психічне захворюван-ня. Дані обставини на думку суду першої інстанції є суттєвими та свідчать про передчасність на-правлення обвинувального акту до суду та не повноту досудового розслідування.
Викладені в обвинувальному акті обставини та відомості щодо обвинуваченої ОСОБА_8 не відповідають пред`явленому обвинуваченню (правовій кваліфікації), оскільки в обвинувальному акті не зазначено чи судима раніше ОСОБА_8 , з яких підстав дії ОСОБА_8 кваліфіковано як вчинен-ня певних дій повторно, без зазначення коли ж було вчинено дії за ч. 1 ст. 205 КК України.
При цьому зі змісту обвинувачення вбачається, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення зазна-чених в обвинувальному акті злочинів, передбачених ч. 1 та 2 ст. 205 КК України, що не знайшло свого відображення в обвинувальному акті. В супереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинуваль-ному акті відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення, а замість цього об-винувальний акт дублює повідомлення про підозру, що в свою чергу є неприпустимим та не відпо-відає вимогам ч. 1 ст. 377 КПК України, якою передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповід-но до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
З посиланням на п. 1 ст. 6 Конвенції пор захист прав та основоположних свобод та низку
рішеннь ЄСПЛ, суд першої інстанції вказав, що розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним.
Також, суд першої інстанції встановив порушення вимог ч. 2 ст. 109 КПК України стосовно складання реєстру матеріалів досудового розслідування: з реєстру матеріалів досудового розсліду-вання вбачається, що 24.02.2017 р. було прийняте процесуальне рішення про затвердження обви-нувального акту, однак як процесуальної дії, у вигляді його оголошення підозрюваній та її захис-нику, реєстр досудового розслідування таких відомостей не містить.
Крім того, суд вказав, що не виконано вимоги ст. 242 КПК України, якою передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо виз-начення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності, а з огляду на те, що ОСОБА_8 має інвалідність за психічним захворюванням, під час проведення досудового розслідування перебувала у психіатричній лікарні, що викликає сумнів у її осудності, але згідно реєстру матеріалів досудового розслідування психі-атрична експертиза щодо обвинуваченої слідчим не призначалась.
Встановивши ці порушення норм КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору.
В апеляційній скарзі прокурора, після усунення недоліків, ставиться питання про скасуван-ня ухвали суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту та призначення нового розгляду у підготовчому засіданні у суді першої інстанції у іншому складі суду в зв`язку з істотни-ми порушеннями кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду факти-чним обставинам справи, вважає що висновки суду містять істотні суперечності. Зазначає, що ст. 291 КПК України містить конкретні вимоги, яким потрібен відповідати обвинувальний акт. У цих вимогах не має жодних посилань на відомості про наявність інвалідності або стійких психічних захворювань. Формулювання обвинувачення, викладене у обвинувальному акті, відповідає вимо-гам КПК України, не дублює повідомлення про підозру та правильно вказано про вчинення повто-рних дій обвинуваченою. Вказує, що порушення при складанні реєстру матеріалів досудового роз-слідування не є підставою для повернення обвинувального акту. Клопотання про повернення об-винувального акту не заявлялося захисником ОСОБА_6 , захисник просив тільки відмовити в затвердженні угоди.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши прокурора, який просив скасувати ухвалу суду по викладеним в його апеляційній скарзі підставам, вислухавши думку захисника, який просив суд залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а судове рішення без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скар-ги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішен-ня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, зі стадії підготовчого судового засідання суд, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішен-ням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудо-ве розслідування.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями вчинила кри-мінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, тобто пособництво у придбанні суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому повторно.

Статтею 291 КПК України визначені вичерпні вимоги до обвинувального акту. Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті наводиться після викладу фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, нас-лідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад злочину. Саме в

межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійс-

нює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема анкетні відо-мості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце про-живання, громадянство).

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право у тому числі прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вини не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджу-ється прокурором. Цією ж статтею встановлено які відомості має містити обвинувальний акт.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, а також до обвинувального акту додаються матеріа-ли, які визначені у ч. 4 ст. 291 КПК України.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Але суд першої інстанції не дотримався цих вимог кримінального процесуального закону та під час проведення підготовчого судового засідання вдався до аналізу правильності формулюван-ня обвинувачення, що, відповідно до глави 27 КПК України, не є предметом підготовчого судово-го засідання і таким чином припустився істотного порушення вимог КПК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України поданий до суду першої інстанції, містить усі відомості, передбачені нормами ст. 291 КПК України, в тому числі і стосовно анкетних даних обвинуваченої, а суд пер-шої інстанції при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту під час під-готовчого судового засідання наперед надав оцінку доказам та предмету доказування у криміналь-ному провадженні, що є неприпустимим та не відповідає завданням, які поставлені перед судом на стадії підготовки до судового розгляду.

При цьому, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт міс-тить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, яке досудове розслідування вважає встановленими, а також відповідну право-ву кваліфікацію та формулювання обвинувачення, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Таким чином, вимоги ст. 291 КПК України слідчим при складанні обвинувального акту бу-ли повністю виконані, а вказані судом недоліки, в тому числі порушення на його думку вимог ст. 109 КПК України, не можуть бути перешкодою для подальшого судового розгляду кримінального провадження і підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримі-нального правопорушення ОСОБА_8 не може бути підставою для повернення обвинувального ак-ту, тому що це не впливає на ті обставини, які викладені у ньому, і може бути перевірено судом першої інстанції під час судового розгляду. Апеляційний суд вважає посилання суду першої інс-танції на практику ЄСПЛ не доречними, тому що вони стосуються саме судових рішень, а не про-цесуальних документів органів досудового розслідування.

Такі ж рекомендації викладені і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 3.10.2012 р. «Про порядок здійснення під-готовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», в якому вказано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 та 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Інші підстави не вказані, тому що вони не передбачені КПК України.

Також, апеляційний суд не погоджується та вважає таким, що не відповідає вимогам КПК України висновок суду про порушення слідчим вимог ст. 242 КПК України в частині не проведен-ня експертизи щодо визначення психічного стану обвинуваченої з огляду на те, що ОСОБА_8 має інвалідність за психічним захворюванням, під час проведення досудового розслідування перебува-ла у психіатричній лікарні, що викликає сумнів у її осудності, тому що при встановленні в судово-му засіданні неосудності обвинуваченої дії суду регламентовано ст. 362 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Ухвалу Сєвєродонецького міськсуду Луганської обл. від 17.08.2017 р. скасувати в частині

повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 4000172від 21.02.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, у суді першої інстанції зі ста-дії підготовчого судового засідання.

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провад-женнях слідчих регіональної прокуратури Донецької обл. ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді