Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

представника апелянта адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу директора Користівського навчально-виховного комплексу Корецького району Рівненської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 30 січня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000008,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, щодо накладення арешту на вісім ноутбуків та зарядних пристроїв до них, а саме: ноутбук №1 «ASUS ASUSPRO», серійний номер «D4NXCY566216182», зарядний пристрій «ASUS»; ноутбук №2 «HP ELITEBOOK 6930p», серійний номер «MXL9320ZN5», зарядний пристрій «HP JY558», ноутбук №3 «DELL LATITUDE D830», серійний номер «CN-OUY141-48643-84A-404», зарядний пристрій «DELL REV A02», ноутбук №4 «ASUS X550L», серійний номер «DBNOCV344468469», зарядний пристрій «ASUS EXA1202YM», ноутбук №5 «DELL LATITUDE E5410», серійний номер «8LOWWM1», зарядний пристрій «DP/N 092864» без наявної марки виробника, ноутбук №6 «LENOVO G575», серійний номер «CB08519840», зарядний пристрій «LENOVO N17908», ноутбук №7 «DELL INSPIRON N5040», серійний номер «J8N3CR1», зарядний пристрій «DELL N136», ноутбук №8 «HP PROBOOK 4535S», серійний номер не виявлений, зарядний пристрій «HP OX26844903», вилучених із Користівського навчально-виховного комплексу.

Як вбачається з клопотання, 26 січня 2018 року за результатами опрацювання веб-порталу використання публічних коштів було встановлено факт розтрати службовими особами Користівського навчально-виховного комплексу бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, під час здійснення закупівлі 8 ноутбуків на загальну суму 67 000 грн.

Рішення суду мотивоване достатністю підстав вважати, що вищевказані ноутбуки та зарядні пристрої до них є предметом вчинення злочину, а незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати, знищення, перетворення майна.

У поданій апеляційній скарзі директор Користівського НВК Корецького району Рівненської області ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді, доводить, що клопотання про арешт майна 30 січня 2018 року розглянуто без участі представника Користівського НВК та ФОП ОСОБА_9 , власника арештованого майна, без належного їх повідомлення про дату судового засідання, та залишено поза увагою неналежне виконання з боку ФОП ОСОБА_9 договірних зобов`язань, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта - директора Користівського НВК Корецького району Рівненської області ОСОБА_7 та її представника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення слідчого, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга директора Користівського НВК ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог п.п.1-3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також можуть бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказані норми узгоджується із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Між тим, як ствердив прокурор та слідчий при апеляційному розгляді, арештоване майно мало і має статус тимчасово вилученого майна, про що зазначено і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, що обумовлює розгляд клопотання за участі зацікавленої особи чи власника майна.

Однак, з матеріалів судового провадження слідує, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, - привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, розглянуте без повідомлення та участі представника Користівського навчально-виховного комплексу Корецького району Рівненської області, у зв`язку з чим було порушено баланс прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, про що правомірно зазначається, як апелянтом в апеляційній скарзі, так і її представником під час апеляційного розгляду, та без дослідження відповідних доказів, що мають значення для вирішення клопотання щодо арешту майна, в тому числі, і постанови про визнання майна речовим доказом.

Крім того, згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Однак, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, на порушення вимог ст. 173 КПК України, в ухвалі не зазначив у чому ж полягає арешт майна: забороні відчудження, розпорядженні чи користуванні майном.

Вказані порушення вимог кримінально - процесуального закону колегія суддів вважає істотними і такими, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала слідчого судді не може залишатися чинною і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку доказам, які не були досліджені судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу директора Користівського НВК Корецького району Рівненської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корецького районного суду від 30 січня 2018 року щодо накладення арешту на 8 ноутбуків: №1 «ASUS ASUSPRO», серійний номер «D4NXCY566216182», зарядний пристрій «ASUS»; ноутбук №2 «HP ELITEBOOK 6930p», серійний номер «MXL9320ZN5», зарядний пристрій «HP JY558», ноутбук №3 «DELL LATITUDE D830», серійний номер «CN-OUY141-48643-84A-404», зарядний пристрій «DELL REV A02», ноутбук №4 «ASUS X550L», серійний номер «DBNOCV344468469», зарядний пристрій «ASUS EXA1202YM», ноутбук №5 «DELL LATITUDE E5410», серійний номер «8LOWWM1», зарядний пристрій «DP/N 092864» без наявної марки виробника, ноутбук №6 «LENOVO G575», серійний номер «CB08519840», зарядний пристрій «LENOVO N17908», ноутбук №7 «DELL INSPIRON N5040», серійний номер «J8N3CR1», зарядний пристрій «DELL N136», ноутбук №8 «HP PROBOOK 4535S», серійний номер не виявлений скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3