Справа № 135/216/18
Провадження № 1-в/135/31/18
УХВАЛА

Іменем України

11.04.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» сел. Губник клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

ВСТАНОВИВ:
До Ладижинського міського суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник клопотання підтримали. Засуджений ОСОБА_6 та захисник в судовому засіданні просили зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк покарання з часу затримання і по день набрання вироком законної сили, тобто з 10.06.2004 року по 06.07.2006 року.

Прокурор вважає за необхідне зарахувати засудженому строк попереднього ув`язнення в строк покарання з часу затримання і по день набрання вироком законної сили.

Заслухавши прокурора, засудженого, його захисника, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Частина 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.

Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Разом з тим, ст. 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно - владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь - якої тяжкості.

Відповідно до п. 4 Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України №223/2015 від 21.04.2015 року, клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 20 років призначеного покарання.

Тобто право на помилування особи залежить від строку відбутого нею покарання.

Крім того, відповідно до змісту ч. 2, 6 ст. 150, 151-1 КВК України, передбачено, що умови відбування покарання у виді довічного позбавлення волі залежать від строку відбутого покарання. Передбачена також можливість таких засуджених отримати дозвіл на певні права залежно від строку відбутого покарання.

Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, Закону № 838-VІІІ не може бути обмежено, оскільки передбачені частиною п`ятою статті 72 КК правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання, що прямо впливає на реалізацію ним прав щодо зміни умов тримання, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, у тому числі права на звернення з клопотанням про помилування.

Вказаний висновок Верховного Суду України викладено в рішенні від 26.10.2017 по справі № 5-121кс17, та підлягає врахуванню по даній справі.

Крім того, суд враховує, що хоча згідно положень ст. 51 КК України довічне позбавлення волі і є окремим видом покарання, однак за своєю суттю є позбавленням волі, застосованим безстроково. А відтак особі, засудженій до довічного позбавлення волі, необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Київської області від 17 червня 2005 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.186, ч.4 ст.187, п. п. 4, 6, 9, 13 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 10.06.2004 року.

06 жовтня 2005 року ухвалою Верховного Суду України вирок Апеляційного суду Київської області від 17.06.2005 року, відносно ОСОБА_4 скасовано.

14 березня 2006 року вироком Апеляційного суду Київської області ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.186, ч.4 ст.187, п.п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. За п. п. 4 і 9 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_4 виправдано. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 10.06.2004 року.

06 липня 2006 року ухвалою Верховного Суду України вирок Апеляційного суду Київської області від 14.03.2006 року залишено без змін.
06 липня 2006 року вирок Апеляційного суду Київської області від 14.03.2006 року набрав законної сили.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 з 10.06.2004 року по 06.07.2006 року був затриманий та перебував під вартою, як запобіжним заходом в межах цього кримінального провадження, тобто був попередньо ув`язненним.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 10.06.2004 року по 06.07.2006 року, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року , -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання задовольнити .
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 10.06.2004 року по 06.07.2006 року у покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Київської області від 14.03.2006 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Суддя: