Провадження № 1-кп/520/292/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003231 від 04.08.2017р., в редакції від 21.09.2017 року, за обвинуваченням неповнолітнього
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одружений, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законних представників обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та його захисника адвоката ОСОБА_10 ,
представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_11 ,
представника органу превенції органу внутрішніх справ ОСОБА_12 ,
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_4 04.08.2017 року приблизно о 00 год. 10 хв., знаходячись біля будинку №50, розташованого по вул.Шишкіна в м.Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_7 , яка йшла по вказаній вулиці, реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до ОСОБА_7 та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи

здоров'я, що виразилось у нанесені декількох ударів кулаками по обличчю та плечу останньої, відкрито викрав у неї мобільний телефон «Lenovo К6», вартістю 6800 грн., чим завдав потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказані умисні дії неповнолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Крім того, повторно, 09.08.2017 року приблизно о 02 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №9, розташованого по вул.Космонавтів в м.Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, належне ОСОБА_6 , який йшов по вказаній вулиці, реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до ОСОБА_6 та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я, що виразилось у нанесені декількох ударів по тулубу останнього, відкрито викрав у нього мобільний телефон «Samsung grand», вартістю 2700 грн., гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю «Mitsubishi Space Star» 2004 року випуску р/н НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3000 грн. Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказані умисні дії неповнолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро покаявся та показав, що 04.08.2017 року приблизно о 00:10 годині він перебував на вул. Шишкіна в м.Одесі, в черговий раз посварившись з батьками. Випадково він побачив жінку, як потім йому стало відомо, це була ОСОБА_7 , яка йшла та розмовляла по телефону. Оскільки він мав матеріальні труднощі, то вирішив викрасти цей телефон, який потім продати та отримати за нього гроші. Реалізуючи задумане, він підійшов до ОСОБА_7 та вдарив її декілька разів кулаком по обличчю та плечу, а потім забрав у неї належний їй мобільний телефон, з яким зник з місця вчинення злочину. В наступні дні він заклав викрадений телефон марки «Lenovo К6» в ломбард за 1800 грн., використовуючи паспорт дяді, а отримані гроші витратив на задоволення власних потреб.
Крім того, 09.08.2017 року приблизно о 02:00 годині він перебував на вул. Космонавтів в м.Одесі. Йому також були потрібні гроші. Випадково він побачив чоловіка, як потім йому стало відомо, це був ОСОБА_6 , який був напідпитку та розмовляв по мобільному телефону. Він вирішив викрасти його майно, яке потім продати та отримати за нього гроші. Реалізуючи задумане, він підійшов до ОСОБА_6 та вдарив його декілька разів по тулубу, а потім забрав у нього мобільний телефон та гаманець, після чого зник з місця вчинення злочину. Він пізніше побачив, що викрав телефон «Samsung grand», гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю «Mitsubishi Space Star» 2004 року випуску р/н НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 . Викрадений телефон він здав в ломбард використовуючи паспорт тітки за 1500 грн., а гроші витратив на задоволення власних потреб. Документи він добровільно видав працівникам поліції. В завершенні ОСОБА_4 показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість викрадених ним речей.
Вина ОСОБА_4 у вчиненому, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими допустимими доказами:
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінальних правопорушень;
- повідомленнями 102 про злочин, у т.ч. від лікарні;
- протоколами прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про вчинення щодо них злочину;
- протоколом огляду місця події, згідно якого була оглянута ділянка місцевості на якій ОСОБА_4 вчинив грабіж відносно ОСОБА_7 ;
- копією правовстановлюючих документів, згідно яких ОСОБА_7 придбала мобільний телефон «Lenovo К6» разом з аксесуарами, встановленими на ньому;
- медичною довідкою та висновком судово-медичної експертизи №1928 від 17.08.20І7, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, забійної

рани та синця обличчя, які, кожне окремо так і в сукупності, спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад шість, але не більше, як двадцять один день, і за цим критерієм відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; а також садна області лівої щоки та синця правого плеча, які, кожне окремо так і в сукупності, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів, і за цим критерієм відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду предметів, яким оглянуті видані ОСОБА_13 документи, що належать ОСОБА_6 .
Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин відкритого викрадення ОСОБА_4 майна (грабіж) у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у тому числі вчинене повторно, а також розміру цивільного позову, які правильно розуміються учасниками судового розгляду і ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_7 під час досудового розслідування у в`язку з заподіянням їй тілесних ушкоджень заявила цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 6800 грн. В судовому засіданні потерпіла збільшила позовні вимоги і просила стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 9172,68 грн. і моральну шкоду в сумі 3500 грн. В обґрунтування матеріальної шкоди потерпіла зазначила вартість викраденого телефону та вартість ліків спрямованих на лікування і відновлення здоров`я. В обґрунтування моральної шкоди потерпіла зазначила, що вона відчула сильний біль та образу, погіршилося її здоров`я, зазнала душевних страждань, досі побоюється рухів позаду неї, на погоду відчуває дискомфорт, пережила стрес.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 повністю, але він не має коштів на відшкодування заподіяної шкоди.
Підстави і розмір цивільного позову підтверджуються дослідженими в суді наведеними вище доказами, а також медичною довідкою, висновком експерта, копіями квитанцій та чеків, листком непрацездатності тощо.
Тому відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1177 ЦК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню на суму 9172,68 грн.
Відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов в частині моральної шкоди на суму 3500 грн.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу страждань потерпілої, характеру немайнових втрат, стану здоров`я, тяжкості і характеру вимушених змін у її житті та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. Суд також враховує незадовільне матеріальне становище винної особи, його вік. Тому відшкодування моральної шкоди потерпілій у визначеному судом розмірах буде достатнім і справедливим.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які суттєво пом`якшують покарання явку із зізнанням, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 частково повернув викрадене майно потерпілому ОСОБА_6 , який не має претензій до обвинуваченого і він разом з потерпілою ОСОБА_7 не наполягають на його суворому покаранні. Суд також враховує, що обвинувачений приніс публічні вибачення потерпілим, що вчиненню злочину у певній мірі сприяв збіг негативних життєвих обставин обвинуваченого, у т.ч. його скрутне матеріальне становище.
Наведені дані про особу винного в їх сукупності з урахуванням наявності у ОСОБА_4 реєстрації і постійного місця проживання, соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, суд дійшов до висновку, що він не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Згідно висновку сектору пробації перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства лише у винятковому порядку та за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
Обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання та згоду на застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», і прохав звільнити того від покарання на підставі п.«а» ч.1 ст.1 Закону, як особу, яка на день набрання чинності цим Законом була неповнолітньою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_7 підтримали клопотання обвинуваченого щодо застосування акту амністії.
Прокурор заперечив щодо звільнення обвинувачено від покарання на підставі акту амністії, оскільки ОСОБА_13 не підпадає під дію закону.
Відповідно по п.«а» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким, або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України.
Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до умисних тяжких злочинів, а тому він, хоча і вчинив злочин, будучи неповнолітнім, під дію Закону України "Про амністію у 2016 році" не підпадає через тяжкість вчиненого ним злочину.
Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Відповідно до ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_4 на її користь 9172,689 (Дев`ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 68 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_4 на її користь 3500 (Три тисячі п`ятсот) грн.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 22.08.2017 року - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
В задоволені клопотання обвинуваченого про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити з підстав викладених в мотивувальній частини вироку.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1