Провадження № 11-кп/792/140/18
Справа № 683/2439/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000327 від 09.05.2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Старокостянтинівського районного суду від 14.11.2017 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Старокостянтинівського районного суду від 14.11.2017 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самчики, Старокостянтинвського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого Старокостянтинівським районним судом 08.04.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт, обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 12119,50 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, а всього 14119,50 грн.
Речові докази: золотий кулон 583 проби вагою 0,38 грама та золотий браслет 585 проби вагою 5,21 грама, що передані на відповідальне зберігання власнику потерпілій ОСОБА_7 (а.м.к.п. 52) залишено їй.
За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 26 грудня 2015 року близько 10 години, діючи з корисливих мотивів та з власної наживи, шляхом вільного доступу, через вхідні двері зайшов у приміщення будинку по АДРЕСА_1 , який належить його батькові ОСОБА_10 , де з шафи у спальній кімнаті таємно повторно викрав золоту каблучку 583 проби вагою 1,89 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 1795,5 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 28 грудня 2015 року близько 11 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золоту каблучку 583 проби вагою 1,07 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 1016,5 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 06 лютого 2016 року близько 12 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золотий браслет 585 проби вагою 4,73 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 4493,5 грн., який належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 16 лютого 2016 року близько 15 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золоту каблучку 583 проби вагою 2,41 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 2289,5 грн., який належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 18 лютого 2016 року близько 16 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золотий кулон 583 проби вагою 0,38 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 361 грн., золотий кулон 583 проби вагою 1,01 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 959,5 грн., золотий браслет 585 проби вагою 5,21 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 4940,5 грн., які належали потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Кожного разу після викрадення прикрас обвинувачений ОСОБА_8 здавав їх у ломбард, а виручені кошти витрачав на власні потреби.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 08 травня 2016 року близько 15 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золотий ланцюжок 585 проби вагою 0,7 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 665 грн. та золотий хрестик 585 проби вагою 1 грам по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 950 грн., які належали потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 передавав викрадені золоті прикраси ОСОБА_11 , який здавав їх у ломбард та передавав виручені кошти обвинуваченому ОСОБА_8 , який витратив дані кошти на власні потреби.
Всього за період з 26 грудня 2015 року по 08 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 викрав золотих прикрас потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 17430 грн.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді арешту строком на шість місяців. Вказує, що у вступній частині вироку суд вказав, що обвинувачений ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України не судимий, а тому неправильно застосував норми закону про кримінальну відповідальність. Згідно обвинувального акту від 30.09.2016 року обвинувачений ОСОБА_8 08.04.2015 року судимий Старокостянтинівським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт. Відповідно до довідки Старокостянтинівського МРВ КВІ УДПтСУ у Хмельницькій області ОСОБА_8 07.09.2015 року знятий з обліку по відбуттю покарання призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду від 08.04.2015 року, а тому останній вчинив повторний злочин маючи непогашену судимість. Однак, судом першої інстанції у вступній та мотивувальній частині вироку безпідставно зазначено, що ОСОБА_8 наразі не судимий та вчинив новий злочин через рік після вчинення попереднього злочину.

Звертає увагу на те, що призначаючи ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від покарання з іспитовим строком 1 рік суд першої інстанції не врахував той факт, що останній раніше судимий за вчинення корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, а повторно вчинив новий корисливий злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Не в повній мірі судом враховано також розмір заподіяної злочином матеріальної шкоди для потерпілої ОСОБА_7 , яка не відшкодована, відсутність постійного джерела доходів ОСОБА_8 .

Прокурор наголошує, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, що в свою чергу призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, що в свою чергу є безумовною підставою скасування вироку та ухвалення нового.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив вирок суду скасувати і ухвалити новий вирок, думку потерпілої, яка підтримала апеляцію прокурора і просила посилити покарання обвинуваченому, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні зазначених злочинних дій, за викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на доказах одержаних у встановленому законом порядку і належно оцінених судом та не оспорюються в апеляційній скарзі.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_8 26 грудня 2015 року близько 10 години, діючи з корисливих мотивів та з власної наживи, шляхом вільного доступу, через вхідні двері зайшов у приміщення будинку по АДРЕСА_1 , який належить його батькові ОСОБА_10 , де з шафи у спальній кімнаті таємно повторно викрав золоту каблучку 583 проби вагою 1,89 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 1795,5 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 28 грудня 2015 року близько 11 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золоту каблучку 583 проби вагою 1,07 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 1016,5 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 06 лютого 2016 року близько 12 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золотий браслет 585 проби вагою 4,73 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 4493,5 грн., який належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 16 лютого 2016 року близько 15 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золоту каблучку 583 проби вагою 2,41 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 2289,5 грн., який належить потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 18 лютого 2016 року близько 16 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золотий кулон 583 проби вагою 0,38 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 361 грн., золотий кулон 583 проби вагою 1,01 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 959,5 грн., золотий браслет 585 проби вагою 5,21 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 4940,5 грн., які належали потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
Кожного разу після викрадення прикрас обвинувачений ОСОБА_8 здавав їх у ломбард, а виручені кошти витрачав на власні потреби.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 08 травня 2016 року близько 15 години обвинувачений ОСОБА_8 , діючи аналогічним чином із того ж будинку таємно повторно викрав золотий ланцюжок 585 проби вагою 0,7 грама по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 665 грн. та золотий хрестик 585 проби вагою 1 грам по ціні 950 грн. за 1 грам золота у виробі, загальною вартістю 950 грн., які належали потерпілій ОСОБА_7 , що тимчасово проживала в даному будинку.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 передавав викрадені золоті прикраси ОСОБА_11 , який здавав їх у ломбард та передавав виручені кошти обвинуваченому ОСОБА_8 , який витратив дані кошти на власні потреби.
Всього за період з 26 грудня 2015 року по 08 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 викрав золотих прикрас потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 17430 грн.
Суд першої інстанції дав вірну кримінально правову оцінку діям ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі. Проте, призначив ОСОБА_8 покарання без урахування ступеня тяжкості вчинених злочинних дій та характеризуючих особу обвинуваченого відомостей.

У відповідності до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цих вимог Закону суд першої інстанції не дотримався.

Зокрема, суд першої інстанції безпідставно зазначив, що ОСОБА_8 не судимий та вчинив новий злочин через рік від попереднього вчинення злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 08.04.2015 року судимий Старокостянтинівським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК Ураїни до 150 годин громадських робіт. Відповідно до довідки Старокостянтинівського МРВ КВІ УДПтСУ у Хмельницькій області ОСОБА_8 07.09.2015 року знятий з обліку по відбуттю покарання призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду від 08.04.2015 року, а тому останній вчинив повторний злочин маючи непогашену судимість.

Отже, призначаючи ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від покарання з іспитовим строком на 1 рік суд першої інстанції не врахував той факт, що останній раніше судимий за вчинення корисливого злочину і повторно вчинив шість корисливих злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Наведені обставини дають колегії суддів підстави вважати, що доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість є обґрунтованими.

За таких обставин вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, з ухваленням відповідно до ст. 420 КПК України судом апеляційної інстанції свого вироку.

При призначені покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання обвинуваченим своєї вини, розкаяння у вчинені та сприяння розкриттю злочинів. Однак ці обставини, на думку колегії суддів, не є підставами для звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з урахуванням зазначених даних про особу обвинуваченого, який будучи судимим за вчинення корисливого злочину належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а продовжив вчиняти нові умисні корисливі злочини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції частини статті за якою він визнаний винним, яке слід відбувати реально, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі наведеного та керуючись ст. 404, ст. 405, п.3 ч.1 ст.407, ст.409, ст. 413, ст.414, ст.418, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Старокостянтинівського районного суду від 14.11.2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до касаційного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2