печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001967 від 20.06.2017 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав клопотання та просив задовольнити .

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності власника майна, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001967 від 20.06.2017 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що упродовж 2015-2017 років організована група осіб у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших невстановлених слідством осіб, створила та в подальшому контролювала ряд фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності для використання їх з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Так, з використанням цих фіктивних підприємств зазначена організована група, за попередньою змовою зі службовими особами ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» (), заволоділа коштами цього підприємства в сумі 45 млн. 560 тис. 562 грн., які отримано з державного бюджету, та в подальшому, шляхом вчинення ряду фінансових операцій та правочинів із цими коштами, легалізувала їх.

Крім того, з використанням підконтрольних фіктивних підприємств зазначена організована група, шляхом оформлення безтоварних операцій, штучно сформувала податковий кредит іншим суб`єктам господарювання реального сектору економіки, зокрема: ТОВ «КІНОТРОН» (), ПП «ЕРКАР» (), ТОВ «БУДІНЖЕНЕРМЕРЕЖА», ТОВ «БУДАРМАТУРА» (), ТОВ «УКРБУД ІНВЕСТ» (), ТОВ «ВІТА ЛАЙН» () на загальну суму 147 млн. 844 тис. 437 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 24 млн. 640 тис. 739 гривень.

Фіктивні підприємства зареєстровані на підставних осіб, не мають на балансі будь-яких активів, у них відсутні трудові та виробничі потужності, що вказує на фіктивність здійснення ними підприємницької діяльності.
Водночас такий стан підприємств дозволяє їх використовувати для проведення безтоварних операцій і дає достатні підстави вважати, що ці підприємства могли бути використані для приховування незаконного походження коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь.
Слідством встановлено, що ТОВ «ТД КРОНОС» () для здійснення фінансово-господарської діяльності використовує поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Таким чином, у ході досудового розслідування з метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, припинення незаконної діяльності, викриття групи осіб, які організували незаконну діяльність, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках зазначених фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення застосування спеціальної конфіскації та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім цього, органом досудового розслідування також установлено, що майно, на яке може бути накладено арешт, а саме грошові кошти на рахунках вищезазначених юридичних осіб, в силу ст. ст. 96-1, 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя приходять до висновку, що є достатньо підстав вважати, що перерахування (відчуження, користування, розпорядження) грошових коштів за вказаними рахунками може спричинити втрату речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, що унеможливить у подальшому застосування спеціальної конфіскації або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України 2012 р., слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «ТД КРОНОС» () в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), м. Київ, вул.Андріївська, 4, та зупинити видаткові операції по зазначеному рахунку за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1