Справа № 300/92/18
Провадження № 1-кп/300/34/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2018 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого - ОСОБА_5 , під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
30.01.2018 року з Мукачівської місцевої прокуратури надійшов вищезазначений обвинувальний акт.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України, просив призначити його до судового розгляду.
Обвинувачений та потерпілий не заперечили проти призначення судового розгляду.
Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до наступного висновку.
Частиною 2 ст.291 КПК України встановлено чіткі вимоги до змісту обвинувального акта. Зокрема, він має містити наступні відомості: 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Вказані відомості в обвинувальному акті мають бути певним чином структуровані.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України.
Тобто, виклад фактичних обставин як і формулювання обвинувачення та зазначення розміру шкоди є окремими складовими обвинувального акта.
Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України, саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, проводиться судовий розгляд.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України- як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Закон визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Від усіх інших форм викрадення крадіжку відрізняє спосіб вилучення такого майна - таємність.
Крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо). Визначення того, чи мала особа можливість розпорядитися чи користуватися викраденим майном, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру майна (зокрема його властивостей, розміру, ваги). місця, з якого воно було вилучено (територія заводу, сільськогосподарські угіддя, сейф, магазин тощо) та інших обставин, які дають змогу констатувати факт розпорядження, користування майном на власний розсуд (спосіб охорони майна, механізм вилучення майна, момент затримання винної особи тощо).
Однак, у обвинувальному акті не розкрито суть обвинувачення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке не сформульовано та не конкретизовано.
Не відображено у чому полягав спосіб викрадення майна - демонтаж- з урахуванням властивостей та характеру майна, його розміру та ваги (дві металеві опори висотою 7 м та 3,7 м., електродвигун плавного запуску потужністю 20 кВт у комплекті з редуктором та привідним кругом, які є частинами конструкції бугельного гірськолижного витягу марки "DOPPELMAYR", 1981 року випуску).
Факт реальної можливості розпорядження, користування майном на власний розсуд ОСОБА_4 з формулювання обвинувачення також не вбачається.
Також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, встановлений досудовим розслідуванням не узгоджується з розміром шкоди, заявленої потерпілим.
Так, з обвинувального акту розмір шкоди заподіяної злочином становить 65 458 гривень 17 копійок. У той же час із заяви потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що шкода завдана йому становить 134 000 гривень, і вказаний розмір є значним, що впливає на кваліфікацію вчиненого.
Відсутність належним чином сформульованого відповідно до вимог КПК України обвинувачення з врахуванням положень ч. 1 ст. 337 КПК України унеможливлює ухвалення судового рішення судом першої інстанції та порушує право на захист ОСОБА_4 .
Викладення фактичних обставин кримінального провадження, які були встановлені слідством, з підсумком про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та його структурою, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті обов`язково має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За таких обставин, суд вважає, що вищезазначені недоліки обвинувального акту не дають можливості призначити судовий розгляд в кримінальному провадженні, тому обвинувальний акт з додатками слід повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Керуючись п.3 ч.3 ст 314, ст.291, ст.372 КПК України, суд,-
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України прокурору Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Повний текст ухвали буде проголошено 12.03.2018 року о 09-00 годині.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя : ОСОБА_1