Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1649/16-к
Провадження № 1-кп/280/35/18
ВИРОК
Іменем України
25 квітня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Коростишеві Житомирської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000796 від 04.11.2016 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Словечка,Овруцького району,Житомирської області,громадянина України,українця, з середньою освітою, неодружений, утриманців не має, працює в КП «Коростишівський комунальник» вантажником, судимий: 21.09.2017 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 ,будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності 27.07.2016 за вчинення злочину,передбаченого ч.1 ст.125 КК України,належних висновків для себе не зробив,на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
ОСОБА_7 , 29 жовтня 2016 року, близько 12 год. 45 хв.,перебував в АДРЕСА_1 , де знаходилася його колишня цивільна дружина ОСОБА_5 . На грунті тривалих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ,діючи умисно,усвідомлюючи протиправність своїх дій,у вказаний час,у зазначеному вище місці, ОСОБА_7 взяв за передпліччя правої руки та стиснув її,при цьому наніс три удари ногами по правій нозі ОСОБА_5 ..
У результаті неправомірних дій ОСОБА_7 ,потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на правому передпліччі,синців та саден на правій гомілці,синця в проекції колінного суглобу,які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним у пред`явленному обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України себе не визнав та показав, що 29.10.2016 ніяких подій щодо конфлікту з потерпілою не було,ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не завдавав,обвинувачений з потерпілою у вказаний час проживали разом сім`єю,ніяких подій того дня не пам`ятає.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 29.10.2016,це була субота, обвинувачений вживав спиртне весь тиждень до цього дня,вона викликала дільничого інспектора завчасно,так як бачила,що обвинувачений був вже в агресивному стані та стані сильного алкогольного сп`яніння. Відбувся конфлікт між ними,потерпіла вибігла з хати,оскільки обвинувачений схопив її за праву руку, на дворі обвинувачений її догнав,схватив за волосся, нагнув, наніс удари коліном,коли побачив сусіда ОСОБА_8 ,втік. Потерпіла вважає,що обвинуваченому необхідно призначити суворе покарання.
Оцінюючи показання потерпілої,обвинуваченого,письмові докази, суд прийшов до наступного.
Невизнання обвинуваченим своєї провини, суд розцінює як прагнення уникнути відповідальності за вчинене.
Потерпіла в ході судового розгляду надала послідовні і узгоджені пояснення про обставини умисного завдання їй легких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 , які об`єктивно підтверджуються:
- протоколом прийняття усної заяви потерпілої ОСОБА_5 від 04.11.2016 про вчинене кримінальне правопорушення (а.к.п.6-7);
- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 04.11.2016 (а.к.п.12);
-висновком експерта № 2689 від 04.11.2016 року ,згідно якого,у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді:синця та садна на правому передпліччі,синців,саден на правій гомілці,синця в проекції колінного суглобу,які виникли від дії тупого(их) предмета(ів),не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак дозволяючи ідентифікувати їх контактуючу слідоутворюючу поверхню та могли утворитися при обставинах та в термін, казаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, а самою обстеженою, відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я; вищевказані тілесні ушкодження не є небезпечними ля життя та могли виникнути внаслідок нанесення ударів натуральною зброєю чоловіка:якими є руки та ноги взуті у взуття(а.к.п.16);
-повідомленням про підозру ОСОБА_7 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я,тобто у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.125 КК України(а.к.п.24-25).
Враховуючи наведене, суд приймає показання потерпілої в ході судового розгляду,як правдиві,та такі, які спростовують показання обвинуваченого щодо не вчинення будь-яких протиправних дій відносно потерпілої.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена,його дії правильно кваліфіковані та він повинен нести відповідальність за ч.1 ст. 125 ч. 1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено,що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини,як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.08.2008 року зазначив,що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вивчення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії),п.79).

Крім того, Європейський Суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та,відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду(рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»,п.52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії»,п.58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії»,п.3). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини`п.47).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, що кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості, обвинувачений ОСОБА_7 працює, утриманців не має, раніше судимий, покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.09.2017 за ч.2 ст.125 КК України у виді 150 годин громадських робіт відбув повністю, перебуває на наркологічному диспансерному обліку з 2013 року,на диспансерному психіатричному обліку не перебуває,за місцем проживання характеризується негативно.
Обставин,які пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин,які обтяжують покарання,судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, в межах санкції статті Кримінального Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Арешт на майно обвинуваченого у кримінальному провадженні не накладався.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.373-379 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1