Номер провадження: 11-сс/785/1560/17
Головуючий у першій інстанції Дерус
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
21.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

апелянта ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2017 року про відмову в задоволенні його клопотання про арешт майна для забезпечення цивільного позову в рамках кримінального провадження № 0001077 від 10.08.2017 року,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_5 про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову в рамках зазначеного кримінального провадження, згідно якого він просив накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно та кошти належні цивільному відповідачу ОСОБА_6 та накласти арешт на кошти (рахунки в банках) цивільного відповідача УПП у місті Одесі ДПП НПУ в мережах ціни позову, а саме на суму 4 715 000 гривень.
На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він вважає її необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з допущеними суттєвими порушеннями вимог КПК України, мотивуючи свої доводи наступним:
- слідчий суддя необґрунтовано визнав підставою для відмови у задоволенні його заяви відсутність підозрюваних осіб у даному кримінальному провадженні, оскільки він не просив накласти арешт на майно, яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України як на речові докази по справі, а просив накласти арешт в порядку ст.ст. 170, 171 КПК України для забезпечення цивільного позову для подальшого відшкодування завданого матеріального збитку злочинними діями винних осіб;
- поза у вагою слідчого судді залишилось те, що відсутність пред`явленої підозри не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про забезпечення цивільного позову, так як цю процесуальну дію (пред`явлення підозри) слідчий може не вчиняти у зв`язку із бездіяльністю, або з інших причин на протязі значного проміжку часу, внаслідок чого скаржник може понести матеріальні збитки у випадку неможливості їх відшкодування за рахунок винних осіб у разі ненакладення арешту на кошти та майно цивільних відповідачів на даному етапі досудового розслідування.
На підставі викладеного ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою його клопотання задовольнити та накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно цивільних відповідачів, а саме ОСОБА_6 та Управління патрульної поліції у місті Одесі ДПП НПУ в межах ціни цивільного позову а саме на суму 4715000 грн.
Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового розгляду був поставлений у відомість належним чином. Клопотань про відкладання розгляду клопотання не надав.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Дослідження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції матеріалів провадження вказує на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання були дотримані зазначені вимоги КПК України, що дозволило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження № 0001077 зареєстровано в ЄРДР 09.08.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України на підставі ухвали слідчого судді від 07.08.2017 року по заяві ОСОБА_5 про незаконне притягнення його службовими особами УПП в м. Одесі до адміністративної відповідальності за паркування транспортного засобу поблизу будівлі міжнародного аеропорту «Одеса», що мало місце 28.11.2016 року.
Разом з тим, на теперішній час, в рамках зазначеного кримінального провадження жодній особі про підозру повідомлено не було.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Долучені до клопотання ОСОБА_5 копія цивільного позову та клопотання про визнання потерпілим не можуть слугувати беззаперечною підставою для накладення арешту на майно ОСОБА_6 та Управління патрульної поліції у місті Одесі ДПП НПУ.

При цьому, долучена до матеріалів провадження копія постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2017 року стосується лише визнання протиправною та скасування постанови про накладання на ОСОБА_5 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про підтвердження матеріальної шкоди, яка була завдана апелянту копіями дистриб`юторського договору від 23.11.2016 р. попередньої угоди про наміри укласти дистриб`юторський договір від 12.10.2016 р. та претензії від 01.05.2017 р., апеляційний суд вважає голослівними, оскільки зазначені копії не являються доказами завдання йому реальної майнової шкоди і розміру цієї шкоди.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2017 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про арешт майна для забезпечення цивільного позову в рамках кримінального провадження № 0001077 від 10.08.2017 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2