______________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2446/14-к
Провадження № 1-кс/520/317/14
УХВАЛА

11.03.2014 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами перевірки повідомлення гр. ОСОБА_5 , зареєстрованого в ЖЄО Київського РВ від 23.10.2013 №15623, прокуратурою Київського району м.Одеси 13.02.2014 внесено до ЄРДР відомості про вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома жінка, приблизно у вересні 2013 року, підробила заповіт, яким померла ОСОБА_6 при житті, начебто, заповіла ? частину належного їй будинку по АДРЕСА_1 - сину вказаної невідомої жінки.
Згідно копії дублікату заповіту серії ВТК №399291 виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , заповіт від 08.11.2012р. від імені ОСОБА_6 був посвідчений саме вказаною посадовою особою.
Прокурор в рамках порушеного кримінального провадження звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю їх вилучення, а саме: оригіналу заповіту від 08.11.2012 (що зареєстрований у книзі реєстрації заповітів за №1639), яким ОСОБА_6 13.05.1950 ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіла все своє майно ОСОБА_8 11.02.1995 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебувають у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ), реєстру нотаріальних дій, а також завірені копії всіх інших документів, що передували та стали підставою для посвідчення даного заповіту. Вилучення вказаних документів прокурор пояснює необхідністю проведення почеркознавчої експертизи, висновки якої мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також у зв`язку з необхідність використання інформації для проведення подальших слідчих (розшукових) дій для розкриття злочину.
Прокурор в суді підтримав клопотання, вважаючи обґрунтованими викладені ним доводи.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, дійшов висновку про те, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) не може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Прокурор не довів існування таких наведених обставин. При цьому прокурор не забезпечив виконання ч.5 ст.132 КПК України, тому що не надав докази, які підтверджували б обставин, на які він посилаються.
Так, з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що відомості про злочин за ознаками ч.1 ст.358 КК України внесені з підстав безпосереднього виявлення прокурором кримінального правопорушення. Разом з тим, із заявою про цей злочин звернувся ОСОБА_5 . В реєстрі також значиться спадкодавець ОСОБА_9 , а в заяві про злочин та у свідоцтві про смерть ОСОБА_10 .
В клопотанні йдеться про вчинення злочину невідомою жінкою, сину якої, нібито, спадкувала ОСОБА_6 . Разом з тим з показань потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що цією невідомою жінкою є ОСОБА_11 , а її син ОСОБА_8 .
Таким чином неправильне викладення в процесуальних документах прізвища спадкодавця, джерел виявлення злочину, невнесення прокурором конкретних осіб, на яких прямо вказує заявник, до ЄРДР, не повідомлення цим особам про підозру, свідчить про відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Прокурором також не надані докази про призначення ним судової експертизи. До того ж оспорювання спадщини можливе в порядку цивільного судочинства, але прокурором про реалізацію права потерпілого в цьому порядку не надано жодного документу.
Тому слідчий суддя за відсутністю обґрунтованого клопотання і доказів не має законних підстав для надання дозволу такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
Керуючись ст.ст.159, 163-166 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені клопотання прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_4 про надання доступу до речей і документів з можливим їх вилученням, які перебувають у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) стосовно заповіту від 08.11.2012, (що зареєстрований у книзі реєстрації заповітів за №1639), яким ОСОБА_6 13.05.1950 ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіла все своє майно ОСОБА_8 11.02.1995 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстру нотаріальних дій, а також завірені копії всіх інших документів, що передували та стали підставою для посвідчення даного заповіту.
Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1