Справа № 0
Провадження № 1-кс/161/1264/18
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 09 лютого 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000150 від 18.07.2016 про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим,що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області знаходяться матеріали досудового розслідування №0000150 від 18.07.2016 про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Також, слідчий зазначив,що 30.01.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну повідомлення про підозру, про те, що він підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст.332 КК України.

Разом з тим, слідчий зазначив, допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що він на замовлення ОСОБА_11 придбав йому автомобіль марки «BMW 523i», 1996 року випуску номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 » номер кузова НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль належить ОСОБА_12 .

Допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_13 повідомив, що автомобіль марки «BMW 523i», 1996 року випуску номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 » номер кузова НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , він йому його продав не переоформляючи право власності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

З врахуванням зазначених обставин, посилаючись на ст. ст. 40, 100, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просив суд:

Накласти арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль марки «BMW 523i», 1996 року випуску номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 » номер кузова НОМЕР_2 для забезпечення можливої конфіскації майна, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судове засідання прокурор ОСОБА_14 , слідчий ОСОБА_3 не з`явилися, хоча належними чином були повідомленими про час та дату судового засідання. До суду подали заяву, в якій клопотання підтримали із підстав зазначених у ньому та просили суд його задоволити, а судове засідання проводити у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули, суд розглянув клопотання без застосування технічних засобів фіксації судового розгляду.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків.

До Єдиного Реєстру Досудових розслідувань за №0000150 від 18 липня 2016 року, 09 червня 2017 року, 29 листопада 2017 року, 27 січня 2018 року слідчим внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.289 КК України(а.с.3-5).

30.01.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну повідомлення про підозру, про те, що він підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст.332 КК України (а.с.6-21).

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_15 встановлено, що він на замовлення ОСОБА_11 придбав йому автомобіль марки «BMW 523i», 1996 року випуску номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 » номер кузова НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль належить ОСОБА_12 (а.с.30-32).

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_11 встановлено, що автомобіль марки «BMW 523i», 1996 року випуску номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 » номер кузова НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , він йому його продав не переоформляючи право власності (а.с.22-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до пункту 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За таких обставин, слідчий суддя встановив, що слідчий ОСОБА_3 довела необхідність в арешті, зазначеного майна, для забезпечення можливої конфіскації та попередження приховування, зникнення, втрати або знищення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.98,167,170,172,173,372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000150 від 18.07.2016 про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, про арешт майна задоволити.
Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, належного ОСОБА_4 автомобіль марки «BMW 523i», 1996 року випуску номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 » номер кузова НОМЕР_2 для забезпечення можливої конфіскації майна, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1