Єдиний унікальний номер 341/89/18
Номер провадження 1-кп/341/61/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Галичі кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючій, раніше не судимій,

яка обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст. 357 ч.1, ст.185 ч.1, ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_6 обвинувачується у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин.

18 лютого 2017 року ОСОБА_6 перебувала у гостях у своєї подруги ОСОБА_7 , яка проживає у АДРЕСА_2 . Близько 24 години ОСОБА_6 вирішила повертатись додому і, вийшовши у коридор квартири, побачила на полиці прихожої жіночу плетену сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 , і вирішила вчинити крадіжку чужого майна.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що поблизу нікого немає і за її діями ніхто не спостерігає, оскільки господиня помешкання на той час ще перебувала у кімнаті, взяла у руки сумку ОСОБА_7 та заглянула всередину.

Побачивши у сумочці гаманець чорного кольору ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 зберігає у вказаному гаманці грошові кошти та пластикові банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» з магнітним носієм інформації, держателем якої є ОСОБА_7 та які, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобом доступу до банківського рахунку, діючи умисно, з корисливих мотивів таємно викрала зазначений вище гаманець, вартістю 80 гривень з наявними у ньому грошовими коштами у сумі 400 гривень, 20 доларів США, що по курсу Національного банку України становить 539 гривень 77 копійок та двома пластиковими банківськими картками ПАТ КБ «Приват Банк» і, попрощавшись з власницею квартири, направилась додому.

Всього ОСОБА_6 викрала майна та грошових коштів ОСОБА_7 на суму 1019 грн. 77 коп. і у подальшому використала грошові кошти на власні потреби, а гаманець зберігала за місцем свого постійного проживання до моменту викриття її злочинної діяльності і 04.07.2017 добровільно видала його працівникам Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в області.

Тим самим установлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, що виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Також, установлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Далі ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що на одній з банківських карток ПАТ КБ «ПриватБанк» для виплат видряпаний пін-код та усвідомлюючи, що вказані пластикові банківські картки видаються банківськими установами та є офіційними документами і що на їх картковому рахунку можуть знаходитись грошові кошти, заховала обидві картки по місцю свого постійного проживання, де й зберігала їх до 03.07.2017 для подальшого викрадення з цих карток грошових коштів.

3 липня 2017 року ОСОБА_6 , знаючи пін-код до банківського рахунку, який був видряпаний на одній з кредитних карток ПАТ КБ «ПриватБанк», з метою доведення до кінця свого злочинного умислу на викрадення грошових коштів з банківського рахунку, о 18 годині 50 хвилин пішла до магазину «Рукавичка», що у м. Галич Івано-Франківської області по вул. Коновальця, 4, де о 18 годині 53 хвилини та о 18 годині 55 хвилин розрахувалась на терміналі вказаного торгового закладу за придбаний товар викраденою у ОСОБА_7 банківською кредитною карткою № НОМЕР_1 на суму 158 гривень 10 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , прогулюючись по місту Галич, близько 19 години 20 хвилин зайшла до магазину «Оазис», що у вказаному населеному пункті по вул. Н. Вівчаренко, 1-а, де з метою вчинення крадіжки грошей з кредитної банківської картки ОСОБА_7 придбала у вказаному торговому закладі товар на суму 130 гривень 55 копійок, за який о 19 годині 27 хвилин розрахувалась викраденою у ОСОБА_8 банківською кредитною карткою № НОМЕР_1 .

Цього ж дня, 03.07.2017, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 близько 21 години з метою вчинення крадіжки грошей з кредитної банківської картки ОСОБА_7 знову прийшла у магазин «Оазис», що у м. Галич по вул. Н. Вівчаренко, 1-а, де о 21 годині 1 хвилині та о 21 годині 04 хвилин розрахувалась на терміналі вказаного торгового закладу за придбаний товар викраденою банківською кредитною карткою № НОМЕР_1 на суму 44 гривні 00 копійок і таким чином таємно викрала у ОСОБА_7 з її банківської картки грошові кошти у сумі 332 грн. 65 коп.

Всього, ОСОБА_6 таємно викрала у ОСОБА_7 майна та грошових коштів на загальну суму 1352 грн. 42 коп., чим заподіяла потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Тим самим установлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, та послідовно, ствердила все вищенаведене відповідно до викладеного.

Розкаюється у вчиненому, просить врахувати, що на даний час все викрадене повернуто за належністю, просить застосувати ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», так як на утриманні має троє малолітніх дітей та звільнити від відбування призначеного покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, на адресу суду скерувала заяву в якій просить дане кримінальне провадження розглядати без її участі, претензій до обвинуваченої немає.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ст. 357 ч.1 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, за ст.185 ч.1КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку); за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачена позитивно характеризується, має на утриманні троє малолітніх дітей.

Суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити в межах санкції за ст.185 ч.1, та за 357 ч.1 КК України у виді штрафу; а за ст.185 ч.2 КК України - у виді позбавлення волі.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів, визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» слід звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, оскільки у неї на утриманні троє малолітніх дітей, обвинувачена просить про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від призначеного покарання, підстав, які б цьому перешкоджали судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2, ст. 357 ч.1 КК України та призначити покарання:

за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

за ст.185 ч.2 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік.

за ст. 357 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання.

Речові докази по справі: гаманець чорного кольору та дві платіжні банківські картки, універсальну № НОМЕР_1 та для виплат № НОМЕР_2 , ПАТ КБ «Приватбанк» вважати повернутими власнику ОСОБА_7 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1