Справа № 206/1533/18
Провадження № 1-в/206/222/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

представника ДУ ІВЦ: ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.02.2006 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187 КК України до п`яті років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 16.08.2009 р. із Жовтоводської ВК Дніпропетровської області, не відбутий строк 1 рік 2 місяця 6 днів;
- 04.02.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК до 4-х місяців арешту, звільнився 11.04.2011 року із Дніпропетровського СІЗО по відбуттю строку покарання;
- 02.07.2013 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
засудженого 15.10.2013 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ст.ст. 71, 72 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2017 року не відбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
22.03.2018 року засудженим ОСОБА_7 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська направлено клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник-адвокат в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити посилаючись на те, що засуджений за час відбування покарання довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.

Представник ДУ ІВЦ №133 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого та захисника-адвоката, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, а саме: - 17.02.2006 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187 КК України до п`яті років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 16.08.2009 р. із Жовтоводської ВК Дніпропетровської області, не відбутий строк 1 рік 2 місяця 6 днів; - 04.02.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК до 4-х місяців арешту, звільнився 11.04.2011 року із Дніпропетровського СІЗО по відбуттю строку покарання; - 02.07.2013 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; засуджений 15.10.2013 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ст.ст. 71, 72 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2017 року не відбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України.Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ДУ ІВЦ №133 має три заохочення, стягнення погашені. Характеризується позитивно, працевлаштований на контрагентському об' єкті "Стройінвест".

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 22.09.2020 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно даних, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та зразковим ставленням до праці довів своє виправлення суду не представлено, крім того ОСОБА_7 вже звільнявся із місць відбування покарання умовно-достроково (за вироком від 17.02.2006 року), проте хоча і не під час такого звільнення, та все одно, маючи не зняті та не погашені судимості, знову скоював злочини, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, до того ж сама по собі наявність трьох заохочень у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів.
Суддя: ОСОБА_1