Єдиний унікальний номер 225/702/17
Номер провадження 11-сс/775/68/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

апелянтів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 18 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_11 про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали, до Дзержинського міського суду Донецької області звернувся слідчий Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_11 з клопотанням про арешт майна, вилученого 13.03.2017 року в ході огляду місця події на залізничному переїзді «Кривий Торець» в с. Щербинівка м. Торецька Донецької області.

В клопотанні слідчий вказав, що 10.02.2017 приблизно о 21 годині 25 хвилин невідомі особи, одягнені в камуфльовану форму, знаходячись на залізничному переїзді «Кривий Торець», розташованого в с. Щербинівка м. Торецька Донецької області, перекрили, тим самим заблокували рух залізничного транспорту, а саме потягу з 47 вагонами з вугіллям сполученням «м. Ясинуватая - м. Кривий Ріг».

Орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, оскільки в нього є всі підстави вважати, що майно вилучене під час огляду місця події, має значення для подальшого досудового розслідування та необхідне для подальшого детального огляду, призначення відповідних перевірок.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучене майно: транспортні засоби, зброю, речі, документи, грошові кошти.

На ухвалу слідчого судді від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , надійшли апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати ухвалу в частині накладення арешту на їх майно.

Заслухавши доповідача, доводи апелянтів та захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія вважає можливим поновити заявникам строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки рішення приймалось за їх відсутністю та копію ухвали вони отримали наприкінці 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що постановами слідчого від 13.03.2017р., 14.03.2017 р., 15.03.2017 р. вилучені в ході огляду речі, предмети та документи визнані речовими доказами, оскільки вони, відповідно до ст. 98 КПК України, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про арешт майна, оскільки останнім доведена сукупність підстав вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апелянтів, що автомобіль Фольксваген не знаходився на місті події спростовуються матеріалами справи, а саме показаннями свідка ОСОБА_12 , якій зазначив що бачив на місті блокади автомобілі ВАЗ 2106 та два автомобілі «Фольксваген транспортер». Також в своїх поясненнях свідок ОСОБА_13 зазначив, що бачив білий «Фольксваген транспортер» та знав, що на ньому приїхали люди з громадського угрупування «ЩИТ» з Білої Церкви.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на час ухвалення рішення про накладення арешту на їх майно будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає безпідставними. Відповідно до норм ч. 3 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

Відповідно до ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Разом з тим, при вирішенні питання про накладення арешту на автомобіль «Фольксваген транспортер», державний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя в повній мірі не дотримався вищевказаної норми закону. Тому судова колегія вважає необхідним ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на вказаний автомобіль скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони права розпорядження цим автомобілем. Автомобіль передати на зберігання власнику ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді заявникам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційні скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 18 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_11 скасувати в частині накладення арешту на автомобіль «Фольксваген транспортер» державний номер НОМЕР_1 .

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль «Фольксваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони права розпорядження цим автомобілем.

Автомобіль «Фольксваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1 , передати на зберігання власнику - ОСОБА_7 .

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді