Справа № 520/2684/13-к
Провадження № 1-кп/520/54/13
УХВАЛА

15.05.2013 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Тоноконженка М.М.

за участю секретаря Чебан О.О. і прокурора Мрихина К.О.

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєні криминального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2013 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за звинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України ОСОБА_1 відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання.

В судовому засіданні 25.04.2013 року потерпіла надала суду угодк про примирення і звернулася до суду з клопотанням затвердити угоду про примирення між нею та обвинуваченим ОСОБА_1

Заслухав думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого ОСОБА_1 про можливість затвердження угоди, вивчивши текст вказаної угоди, суд приходить до висновку про неможливість затвердження угоди з наступних підстав.

Діюче законодавство ст.474 КПК України передбачає можливість досягнення угоди під час судового провадження.

Як вбачається з угоди, датованої 25 квітня 2013 року, між потерпілою та обвинуваченим узгоджене покарання, яке суперечить вимогам кримінального закону та є більш м'яким чим передбачено в санкції ст.185 ч.2 КК України за скоєння злочину в якому обвинувачується ОСОБА_1 Разом з тим, ОСОБА_1 раніше неодноразово був засуджений за скоєння аналогічних злочинів, судимість за які не погашена, в зв'язку з чим підстав до застосування до нього ст. 69 КК України при подальшому вирішенні питання про призначення покарання не вбачається.

Так, згідно до ст.475 ч.2 КПК України, вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків. Узгоджене сторонами покарання повинно відповідати загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Так, згідно ст.65 КК України, призначаючи покарання, а також вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від покарання, суд повинен взяти до уваги зокрема тяжкість злочину і його суспільну небезпеку, а також особу обвинуваченого.

При вказаних обставинах, з урахуванням тяжкості злочину і його суспільної небезпеки, а також особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами звільнення від покарання не відповідає вимогам діючого кримінального законодавства, тобто угода в цієї частині не відповідає вимогам закону, а також протирічить суспільним інтересам, в звязку з чим не може бути затверджена судом.

Згідно до ст.474 ч.7 п.2 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Як вбачається з п. 3 Інформаційного листа ВССУ № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року „Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод, домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Суд зобовязаний призначити узгоджене сторонами покарання або звільнити від його відбування з випробуванням із визначенням тривалості іспитового строку лише після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності визначених КПК (пункти 1 6 ч. 7 ст. 474 КПК) підстав для відмови, переконавшись, що угода може бути затверджена. Тобто, у разі узгодження сторонами покарання, яке за своїм видом та/або розміром не відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, суд має визнати умови цієї угоди такими, що не відповідають інтересам суспільства, та відмовити в її затвердженні.

Згідно ч.7 ст.474 КПК України, в такому разі досудове розслідування, або судове провадження продовжується у загальному порядку.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.314, 472 і 474 КПК України;

УХВАЛИВ:

В затверджені угоди про примирення між підозрюваним і потерпілим відмовити, як такій, що не відповідає інтересам суспільства.

Відновити процесуальні дії по кримінальному провадженні і продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тонконоженко М. М.