Справа № 199/1286/18
УХВАЛА
05.03.2018

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000373 від 10.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2018 до суду надійшло клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з повноважним прокурором, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000373 від 10.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 квадратних метри, з якої житлова площа становить 14,1 квадратних метри.
Клопотання обґрунтовується тим, що 10.02.2018 до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про те, що 07.02.2018 за місцем мешкання його тітки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , він виявив труп останньої. Під час огляду вказаної квартири заявником було встановлено, що з квартири за невідомих йому обставин зникли наступні документи: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та документи права власності на квартиру, розташованої за вищевказаною адресою.
Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2018 за №0000373 за ознаками ч.1 ст.357 КК України.
Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно № 114287210 від 16.02.2018, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 20.02.2008, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради належить ОСОБА_5 .
Під час допиту ОСОБА_4 було встановлено, що його тітка ОСОБА_5 мешкала сама за вищевказаною адресою. 07.02.2018 під час того, коли було виявлено труп останньої, було встановлено відсутність документів на квартиру, через що у заявника виникло припущення, що невстановлені особи мають намір на незаконне заволодіння квартирою.
Враховуючи те, що заявник не є родичем померлої, по вказаному кримінальному провадженню було визнано в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є рідним братом чоловіка померлої - ОСОБА_5 .
Так, під час допиту потерпілий вказав, що в 2002 році його рідного брата - ОСОБА_7 вбили, а його племінник ОСОБА_8 помер в 2006 році. З того часу померла мешкала сама та зловживала алкогольними напоями. Потерпілий постійно підтримував зв`язок з ОСОБА_5 , однак остання 03.01.2018 відмовилась відчиняти йому двері, мотивуючи це тим, що їх хтось забороняє, однак хто саме - не пояснила. При цьому через двері було чутно чоловічий голос, з яким балакала ОСОБА_5 . 07.02.2018 року ОСОБА_5 було виявлено за місцем мешкання померлою. Через гнилісні зміни, причину смерті ОСОБА_5 встановлено не було. Однак, зі слів ОСОБА_4 , який був присутнім під час огляду місця події, з квартири зникли наступні документи: паспорт громадянина України на ім`я померлої та правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру.
Враховуючи той факт, що нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 , в подальшому може стати предметом вчинення кримінального правопорушення, вона має суттєве значення у даному кримінальному провадженні; з метою запобігання будь якими особами та будь яким способом її привласнення в цілому; запобігання перепродажу квартири АДРЕСА_1 добросовісному покупцю; відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням, порушується питання накладення арешту на зазначену квартиру.
В судове засідання слідчим надано заяву щодо розгляду клопотання за її відсутності.
Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю необхідним задовольнити подане клопотання, виходячи з наступного.
За ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до Витягу з кримінального провадження №0000373, внесеного до ЄРДР 10.02.2018, зафіксовано, що до АНД ВП звернувся ОСОБА_4 із заявою проте, що невстановлена особа здійснила крадіжку документів його тітки ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя вважає доводи слідчого та прокурора про необхідність арешту на квартиру з метою збереження цього майна, щоб у подальшому це майно не стало предметом вчинення кримінального правопорушення, слушними а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000373 від 10.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 квадратних метри, з якої житлова площа становить 14,1 квадратних метри, що належить ОСОБА_5 .
Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Слідчий суддя ОСОБА_1