Справа № 496/1768/17
Провадження № 1-кп/496/203/17
У Х В А Л А
09 листопада 2017 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 309, ч.3 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
06.06.2017 р. до Біляївського районного суду Одеської області надійшов вказаний вище обвинувальний акт з додатками.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив, що обвинувачений ОСОБА_5 та він не ознайомлені з матеріалами кримінального провадження відповідно вимог КПК, обвинувачений юридично не обізнаний та йому на досудовому слідстві було лише надано для ознайомлення документ під назвою «Обвинувальний акт», який не був затверджений та підписаний прокурором, а також не вказана дата його підписання, жодних копій документів з вказаного кримінального провадження у ОСОБА_5 немає, адвокат, який раніше представляв інтереси обвинуваченого, також не був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження. Крім того, захисник зазначив, що неодноразово звертався до прокурора з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи з метою визначення позиції по захисту обвинуваченого, однак йому було відмовлено, у зв`язку з чим було порушено право обвинуваченого на захист, тому просив повернути обвинувальний акт, у зв`язку з його невідповідністю вимогам норм діючого кримінального законодавства.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав свого захисника.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти вказаного клопотання та вказала на те, що обвинуваченому був вручений обвинувальний акт, також зазначила, що обвинувальний акт, який направлений до суду, відповідає встановленим вимогам КПК України, також вказала, що на досудовому слідстві обвинувачений міг ознайомлюватись із матеріалами кримінального провадження та робити з нього копії, однак він не скористався своїм правом на це.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до наступних висновків.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
В свою чергу, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що закріплено статтею 8 КПК України.
Частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що не розглядає помилок щодо питань факту або права, яких припустилися національні суди, якщо тільки такі помилки не порушили права та свободи, що охороняються Конвенцією коли, як виняток, можна стверджувати, що помилки становлять несумісну зі статтею 6 Конвенції «несправедливість».
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (див. "Фоті та інші проти Італії" (Foti and Others v. Italy), рішення від 10 грудня 1982 року, п. 53, та "Озтурк проти Німеччини" (Ozturk v. Germany), рішення від 21 лютого 1984 року, п. 53).
Крім того, у рішенні по справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, ЄСПЛ зазначає на те, що у тексті п. п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії» рішення від 19.12.1989 року).
Також, ЄСПЛ нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції, де необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії»).
Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).
Відсутність вказаної вище інформації істотно порушує вимоги, передбачені підпунктами «а» та «b» п. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковану Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року), зокрема що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
«а» бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;
«b» мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;
До загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України відноситься право на захист, яке, згідно ч. 1 ст. 20 КПК України полягає у наданні особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, можливості надати відповідні пояснення з приводу обвинувачення, збирати і подавати докази, та реалізовувати процесуальні права, передбачені КПК України.
Гарантією забезпечення права особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, на захист є серед іншого дотримання стороною обвинувачення вимог закону при винесенні процесуальних рішень.
Статтею 13 Європейської конвенції з прав людини передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту в разі порушення його прав, також і в тому разі, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обвинувачений ОСОБА_5 юридично не обізнаний та в підготовчому судовому засіданні ним було заявлено клопотання про надання часу для укладення договору із адвокатом, його клопотання судом було задоволено.
Як вбачається з ордеру серії ОД №045437 обвинувачений ОСОБА_5 уклав угоду №437 про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_4 (а.с.29-31).
Захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання щодо ознайомлення з матеріалами справи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які знаходяться в Біляївському районному суду Одеської області, вказане клопотання було задоволено та захиснику були наданні на ознайомлення матеріали справи, а саме: обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка, з якими захисник ознайомився (а.с.37).
Після чого, 31.07.2017 року захисником було надано клопотання прокурору ОСОБА_3 про ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_5 (а.с.39-40).
Разом з тим, до цього часу захисник ОСОБА_4 з матеріалами справи не ознайомлений, що позбавляє його можливості на професійний захист інтересів обвинуваченого, набуття рівних можливостей в змагальності сторін кримінального процесу, також позбавлений будь-яких можливостей використовувати свої права у підготовчому провадження та вирішенні питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.
У відповідності до п. 3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Тому, суд у відповідності з вимогами ч. 6 ст. 22 КПК України, яка передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дійшов до висновку, що допущені у справі порушення прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_5 і є такими, що становлять порушення права на справедливий суд, передбачений статтею 6 Конвенції.
За таких обставин суд вважає, що усунення порушення права на захист, допущене на стадії досудового розслідування, повинно бути усунене самим органом досудового розслідування, у зв`язку з чим зазначені матеріали підлягають поверненню прокурору Іллівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 для виправлення допущених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001878 від 18.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 309, ч.3 ст.311, ч.1 ст. 313 КК України - повернути прокурору Іллівської місцевої прокуратури Одеської області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_1 .