Провадження № 1-в/537/758/2017
Справа № 537/3980/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шаталово-1 Смоленської області Російської Федерації, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із заявою, в якій просив звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 заперечував з підстав недоведеності ступеню виправлення останнім.
Представник Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з недоведеністю останнім свого виправлення.
Суд, вислухавши думку прокурора, представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)», засудженого, дослідивши та проаналізувавши матеріали особової справи, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2014 року, залишений без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року, за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. В строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 30 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, та з 16 вересня 2014 року.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року за частиною 5 статті 72 КК України засудженому зараховано термін попереднього ув`язнення з 30 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, та з 16 вересня 2014 року по 26 листопада 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відтак, згідно характеристики, затвердженої 09 березня 2017 року в.о. начальника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_4 з 23 грудня 2014 року відбуває покарання в Державній установі «Кременчуцька виправна колонія №69». За час відбування покарання характеризується посередньо, допускав порушення встановлених вимог порядку відбування покарання, за що двічі притягувався дисциплінарної відповідальності. Заохочень не має. Бажання працювати не виявляє. Не приймає активної участі у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного впливу реагує задовільно. Вину визнає. Комісією установи від 21 січня 2016 року відмовлено в застосуванні статті 101 КВК України у зв`язку із недоведеністю свого виправлення. Комісією установи від 11 липня 2016 року відмовлено в застосуванні статті 82 КК України у зв`язку із недоведеністю свого виправлення.
Згідно довідки про наявність заохочень та стягнень, ОСОБА_4 за період відбування покарання у Державній установі «Кременчуцька виправна колонія №69» з 22 жовтня 2016 року по 19 січня 2017 року мав стягнення, одне з яких у виді 3 доби ДІЗО.
Приймаючи до уваги вищевикладене, думку прокурора та представника виправної установи, характеристику засудженого за час відбування покарання, висновками комісії установи, згідно якої засудженому відмовлено у застосуванні статей 101 КВК України та 82 КК України у зв`язку з недоведеністю останнім свого виправлення, наявність двох стягнень та відсутність заохочень, той факт що він не працевлаштований та не проявляє бажання до праці, суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення, у зв`язку із чим заява ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтею 81 КК України, статтею 537, статтею 539 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1