АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1347/2017 Категорія КК: ст. 336 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006716 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 за ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.

Рішення суду обґрунтоване тим, що обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення є ідентичними, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а саме ст. 336 КК України.

Фактичні обставини вчиненого злочину викладені неповно та неконкретно, зокрема не містять посилання на причини неприбуття обвинуваченого до військового комісаріату у визначений час, поважність чи неповажність відповідної неявки.

Формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_8 не здійснено належним чином, воно є неконкретним та нечітким, що позбавляє права обвинуваченого знати, в чому саме він обвинувачується і позбавляє можливості захисту.

Згідно обвинувачення умисел ОСОБА_8 на вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України полягав у розумінні ним норм Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а таке формулювання обвинувачення є нечітким та незрозумілим. Також формулювання обвинувачення вказує на неприбуття зазначеної особи до військового комісаріату у визначений час з невідомих причин. Разом з тим, відповідальність за вказаною статтею кримінального закону може настати виключно у разі такої бездіяльності з неповажних причин.

Всупереч вимогам ст. 91 КПК України обвинувачення не містить вказівки на мотив та мету дій ОСОБА_8 , що є необхідними елементами суб`єктивної сторони злочину.

Також в порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті не зазначені відомості про наявність чи відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваному фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину та не викладено деталі вчинення злочину ОСОБА_8 , які в подальшому можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Обвинувальний акт повернути до Печерського районного суду м. Києва на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0006716 складено з додержанням вимог ст.291 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Як передбачено п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не дотримався вимог КПК України і ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, повернувши обвинувальний акт прокурору з мотивів і підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законом.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та містить, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 110, ст. 291 КПК України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта відносно ОСОБА_8 за ст. 336 КК України вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним та належним чином не вмотивованим.

Крім того, суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, та повернув обвинувальний акт, мотивуючи своє рішення посиланням на обставини, які підлягають дослідженню та перевірці під час судового розгляду кримінального провадження. Зазначене в ухвалі суду порушення права обвинуваченого на захист в ході досудового слідства не може бути усунене шляхом повернення обвинувального акта прокурору.

За таких обставин, відсутні передбачені законом підстави, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 скасувати.

Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4