У Х В А Л А
22.12.2017 Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2015 за № 0015058 та 24.07.2017 за № 0010392 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в :
На розгляді у цьому місцевому суді на стадії судового слідства перебуває дане кримінальне провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом у судовому засіданні на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, встановлені ризики слідчим суддею, на даний час, не відпали.

Сторона захисту просила суд змінити запобіжний захід обвинуваченій з тримання під вартою на альтернативний, оскільки встановлені слідчим суддею передумови для утримання її під вартою визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України відсутні. Тож, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме судового рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, слідує, що такого типу захід був застосований з огляду на наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, у супереч положень ст. 132 КПК України, у судовому засіданні сторонами не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_5 , судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченої ОСОБА_5 , а тому дію останнього слід продовжити на два місяці, а саме до 20.02.2018.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 315, 369-372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 20.02.2018.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що в силу положень ч. 7 ст. 182 КПК України:

· обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме у розмірі 96 000 гривень 00 копійок;

· у разі внесення застави на обвинувачену та застоводавця покладаються права та обов`язки визначені в ухвалі від 11.09.2017 терміном на 2 місяці з дня внесення застави.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:05 год. 26.12.2017.

С у д д я : ОСОБА_1