Дата документу 14.03.2018
Справа № 334/1595/18
Провадження № 1-кс/334/423/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під №0000090 від 11 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , із клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 21 лютого 2017 року невстановлені особи, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, шляхом обману, заволоділи правом власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді м. Запоріжжя.

За даним фактом розпочате досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 11 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до розпорядження голови Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя від 27 липня 2007 року №2635, квартира АДРЕСА_1 , була закріплена за неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитиною, позбавленою батьківського піклування.

28 січня 2015 року до Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району звернувся директор державного навчального закладу «Чубарівський професійний навчальний ліцей» ЗОР ОСОБА_5 , з метою надання дозволу, як законному представнику на приватизацію житла розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я неповнолітнього ОСОБА_4 , за яким було закріплено вказане житло.

Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 03 лютого 2015 року №51Р, директору державного навчального закладу «Чубарівський професійний навчальний ліцей» Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_6 , був наданий дозвіл на підписання та одержання документів на приватизацію зазначеної квартири на ім`я неповнолітнього ОСОБА_7 . Однак, до теперішнього часу, до районної адміністрації, як до органу приватизації ОСОБА_6 , не звернувся.

26 серпня 2016 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 , в рамках розслідування кримінального провадження №0003636 від 06 серпня 2016 року, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

31 серпня 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за ч.2 ст.186 КК України, було направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, для розгляду по суті.

08 вересня 2017 року до Запорізької місцевої прокуратури №3 надійшло звернення районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, в якому значилось, що згідно інформації сектору по роботі з абонентами №6 КП «Наше місто», до сектору звернулись невідомі громадяни для переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, зазначена квартира, на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 2017 року №723, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 , належить ОСОБА_10 . Будь-якої інформації про попереднього власника квартири, який продав її останній в державних реєстрах відсутня.

Крім того, згідно наданої відповіді на запит слідчого, районна адміністрація, як безпосередній орган приватизації, не приймала розпорядження про приватизацію вищезазначеної квартири. Квартира АДРЕСА_1 .

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що невстановлені особи, перебуваючи у злочинній змові між собою, за допомогою використання підроблених документів, здійснили незаконний продаж зазначеної квартири, та заволоділи грошовими коштами, отриманими від її продажу.

На підставі викладеного, з метою недопущення подальшого незаконного відчуження права власності на нерухоме майно, з метою забезпечення кримінального провадження на період проведення досудового розслідування, на час проведення досудового розслідування, а також з метою попередження подальшого незаконного відчуження нерухомого майна, необхідно накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 2017 року №723, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 , належить ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги свого клопотання.

Володілець майна до судового засідання не з`явився. Відповідно вимог ч.1 ст.172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимоги ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на котру згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зареєстровано на ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу №723, виданого 21 лютого 2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 є предметом злочину та речовим доказом кримінального правопорушення, крім цього необхідно провести низку слідчих дій, є необхідність в арешті вказаного майна. Не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, що відповідає критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно підозрюваного, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 2017 року,

№723, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Зобов`язати державного реєстратора внести відомості щодо накладеного обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1