УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_2 по матеріалам кримінального провадження за № 0014098 від 17.12.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_2 , погоджене з прокурорм відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за за № 0014098 від 17.12.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, щодо арешту нерухомого майна, а також заборони використання та розпорядження вказаним майном і заборони проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій органами Державної реєстраційної служби

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за за № 0014098 від 17.12.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що предметом Договорів про відступлення права вимоги від12.11.2014 і 14.11.2014 було право вимоги за Кредитним договором № СОЄ-С-141005-1 від 14.10.2005 укладеними між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») і громадянином України ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

14.10.2005, в якості забезпечення вищевказаного кредитного договору, між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» і громадянкою України ОСОБА_6 укладений договір іпотеки, посвідчений 14.10.2005 державним нотаріусом Біляївської державної нотаріального контори Одеської області ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі за № 1-4998, та договори №№ 1-2 про внесення змін та доповнень до цього договору.

Предметом договору іпотеки є, а саме:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який складається з одного житлового черепашникового будинку загальною площею 150,7 кв.м., зазначеного на плані «А», та надвірних споруд: душу «Б», вбиральні «В», цистерни «І», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка розміром 0,1437 га, кадастровий номер :2:004:0258, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав № 103923649 і № 103923478 від 15.11.2017, вищевказані об`єкти нерухомості на теперішній час перебувають у власності громадянки України ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Вищевказані об`єкти нерухомості під час проведення досудового слідства визнана речовим доказом, оскільки встановлено, що вона отримана юридичними особами внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв*язку із зазначеним, з метою збереження речових доказів та заборони розпорядження майном, оскільки існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони призведе до перетворення та передачі цього майна, що унеможливить відшкодування шкоди завданої злочином, слідчий просить накласти арешт на жиле приміщення, власником якого насьогодні є ОСОБА_6 .

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане в клопотанні нерухоме майно, просив розглядати вказане клопотання без виклику особи-володільця майна, з метою унеможливити забезпечення арешту згідно ст. 172 ч. 2 КПК України.
Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення виходячи із наступного.

Так, згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що житловий будинок з надвірними спорудами, який складається з одного житлового черепашникового будинку загальною площею 150,7 кв.м., зазначеного на плані «А», та надвірних споруд: душу «Б», вбиральні «В», цистерни «І», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку розміром 0,1437 га, кадастровий номер :2:004:0258, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого, станом на 15.11.2017, відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав є громадянка України ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , було отримано злочинним шляхом, а саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, забезпечення його збереження та недопущення його подальшого відчуження.
Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, незалежно від того за ким він зареєстрований, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, який складається з одного житлового черепашникового будинку загальною площею 150,7 кв.м., зазначеного на плані «А», та надвірних споруд: душу «Б», вбиральні «В», цистерни «І», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку розміром 0,1437 га, кадастровий номер :2:004:0258, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого, станом на 15.11.2017, відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав є громадянка України ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , у вигляді заборони використовувати та розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя :