АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/49/18 Справа № 187/1350/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 - на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року було задоволене клопотання слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та накладено арешт на: три ножі, вилучені під час огляду автомобіля марки «Газ-3302», державний знак НОМЕР_1 , один з яких металевий з рукояткою обмотаною ізолентою синього кольору, на лезі вказаного ножа мається гравірування, другий ніж кухонний з рукояткою синього кольору, третій ніж розкладний з рукояткою коричневого кольору; автомобіль марки «Газ-3302», державний знак НОМЕР_1 ; речі, вилучені під час огляду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пістолет «Zorak Mod.914-S» номер НОМЕР_2 ; шість набоїв та магазин до вказаного пістолету; синтетичну шапку чорного кольору типу «балаклава» з проріззю по середині; речі вилучені під час особистого огляду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: шкіряну сумку «ДУБО» та грошові кошти в сумі 5273 грн., які знаходились в зазначеній сумці; речі, вилучені під час проведення особистого огляду ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки «nокіа» іmеі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та грошові кошти в сумі 4 500 гривень; речі, вилучені під час особистого огляду ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: мобільний телефон марки «Blackview А8» чорного кольору іmеі: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nоmі» чорного кольору іmеі: НОМЕР_7 та грошові кошти в сумі 500 гривень шляхом заборони будь-кому розпоряджатися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення по даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що речі та матеріали, про накладення арешту на які просить слідчий, містять всі ознаки речових доказів визначені ст. 98 КПК, оскільки, як встановлено досудовим слідством вилучений автомобіль марки «Газ-3302», пістолет з набоями і магазином, один із вилучених ножів, а також, синтетична шапка чорного кольору типу «балаклава» з проріззю по середині безпосередньо використовувалися як знаряддя кримінального правопорушення. Відношення іншого вилученого майна на даний час досудовим слідством перевіряється та його арешт і вилучення виправдовуються потребами досудового слідства спрямованими на виконанні завдання кримінального провадження. До того ж, є виправдана підозра в тому, що вилучені у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 500 грн., 4 500 грн. та в сумі 5273 грн. могли бути здобуті злочинним шляхом. Аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини, про які повідомлено під час судового засідання, суд приходить до висновку про обґрунтоване існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження виявлених під час огляду речей в разі їх передачі особам, у яких вони виявлені. Приймаючи до уваги, що вилучені майно та речі, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, це не призведе до суттєвого порушення прав та інтересів осіб, відносно майна яких вирішується питання про арешт, є розумним та співрозмірним обмеженням їх права власності із завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року та зміну її в частині накладення арешту на автомобіль марки «Газ-3302», державний знак НОМЕР_1 шляхом відмови в клопотанні слідчого в цій частині.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та постановлена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства. Вказує, що слідчим не було надано жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а саме з яких причин він як законний володілець та власник свого автомобіля буде намагатися його приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати, передавати, відчужувати та ін. Вважає, що немає потреби у накладенні арешту на автомобіль, яке є надто надмірним обмеженням, оскільки перешкоджає її господарській діяльності. Вказує на те, що слідчий суддя не з`ясував підстави і мету застосування арешту та безпідставно заборонив власнику користуватися та розпоряджатися майном, не взявши до уваги, що ОСОБА_13 не є підозрюваним чи обвинуваченим, не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Також апелянт як на поважну підставу пропуску строку на апеляційне оскарження даної ухвали суду посилається на хворобу її малолітньої дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_13 та в її інтересах адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 1 ст.117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Відповідно до змісту п.4) ч.3 ст.399 КПК України питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішує суд апеляційної інстанції, тому колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді апелянтом було пропущено з поважних причин, а отже клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів випливає, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, полягає у тому, що 09.12.2017 о 18-50 годині до чергової частини Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_14 про те, що 09.12.2017 поблизу вул. Центральної, 18-а в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, перебуваючи в автомобілі марки «ТАТА», д.з. НОМЕР_8 , на нього було здійснено розбійний напад 3 невідомих осіб, які погрожуючи застосуванням зброї, а саме ножа та пістолета, заволоділи його грошовими коштами в сумі близько 20 тисяч гривень, мобільним телефоном «Моторола», а також правовстановлюючими документами на автомобіль, без застосування насильства.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 187 КК України.

11.12.2017 з письмового дозволу ОСОБА_10 старшим слідчим СВ Петриківського ВП проведено огляд автомобіля марки «Газ-3302», державний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_9 належить ОСОБА_6 , яка мешкає по АДРЕСА_2 . Під час огляду, який було проведено на території автостоянки Петриківського ВП за адресою: пр. П. Калнишевського, 16а, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, було вилучено три ножі, один з яких металевий з рукояткою обмотаною ізолентою синього кольору, на лезі вказаного ножа мається гравірування, другий ніж кухонний з рукояткою синього кольору, третій ніж розкладний з рукояткою коричневого кольору та автомобіль марки «Газ-3302», державний знак НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 11 грудня 2017 року вищезазначений автомобіль, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_9 належить ОСОБА_6 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000674.

Таким чином, це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обґрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року - задовольнити.
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 - на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3