Справа №635/3652/17
Провадження №1-кп/635/690/2017

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2017 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки з колишньою дружиною - ОСОБА_10 та сином - ОСОБА_4 , яка виникла на грунті тривалих особистих неприязнених стосунків, діючи з умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись навпроти ОСОБА_4 , кинув в бік останнього керамічну чашку, влучивши в ліву частину обличчя останнього, після чого, наніс потерпілому два удари кулаком в область обличчя, заподіявши ОСОБА_4 тупу травму обличчя у вигляді перелому виличної кістки зі зміщенням з наявністю забито-рваної рани м"яких тканин в ділянці лівої вилиці, яка за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково і пояснив, що дійсно між ним та його колишньою дружиною і старшим сином виникли неприязнені стосунки. 12 квітня 2017 року він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 19.00 годині між ним та колишньою дружиною виник словесний конфлікт через продукти харчування. Під час конфлікту з кімнаті вийшов їх спільний син - ОСОБА_4 , який приєднався до словесного конфлікту. Намагаючись уникнути продовження конфлікту, він взяв на кухні керамічну кружку з чаєм та попрямував до своєї кімнати. В цей час його наздогав син, який намагався вдарити його. Колишня дружина, з метою запобігти цьому, стала між ними. В цей час, з метою самозахисту, він кинув кружку, яку тримав в руках в обличчя сину, а після цього наніс ще два удари кулаком в обличчя. Дружина намагалася утримати його, а син - вдарити його у відповідь. Умислу на заподіяння сину тілесних ушкоджень в нього не було. Також просив застосувати до нього вимоги п."в" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується наступним.
Як пояснив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - його батько. Через постійні конфлікти він намагається тривалий час не підтримувати відносин з батьком. 12 квітня 2017 року прибилзно о 19.00 годині він прийшов з роботи додому за адресою: АДРЕСА_1 і почув, що між батьками, які на теперішній час розлучені, але мешкають за цією ж адресою, відбувається сварка. Оскільки в будинку були ще неповнолітні діти, він пройшов до кімнати, де знаходились батьки і зробив батьку зауваження, вимагаючи припинення конфлікту. На його слова батько почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, після чого жбурнув йому в обличчя керамічну чашку, яку тримав в руках. Чашка влучила в ліву половину його обличчя, від чого він на короткий проміжок часу втратив свідомість. Приходячи до тями він відчув, як батько наніс йому ще два удари кулаком в обличчя, після чого він повалив батька на диван і утримував до приїзда працівників поліції, яку викликав сусід.
Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_5 - її колишній чоловік, а ОСОБА_4 - син. 12 квітня 2017 року вона повернулась з роботи та приготовувавши вечерю, нагодувала дітей. Оскільки один з дітей був відсутній дома, вона залишила йому вечерю на столі, який знаходився на кухні. Коли вона, через деякий час, зайшла до кухні, то побачила, що їжі, яку вона залишала дитині, немає. На її питання про те, хто з"їв залишену для дитини їжу, ОСОБА_5 , почав висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою. Син, який на той час перебував у себе в кімнаті, вийшов та зробив батьку зауваження. Колишній чоловік, який у цей час з чашкою чаю йшов до себе в кімнату, намагався заподіяти сину тілесні ушкодження, але вона стала між ними, заважаючи цьому. Тоді ОСОБА_5 жбурнув в сина чашку, яку тримав в руках і попав сину в ліву частину обличчя.
Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , він сусід родини ОСОБА_12 . 12 квітня 2017 року він перебував у свого знайомого. Приблизно о 19.00 годині йому зателефонувала мати і попрохала прийти до ОСОБА_12 , пояснивши, що до них прибігла молодша сестра ОСОБА_13 і повідомила, що між ОСОБА_14 і батьком відбулась драка. Коли він прийшов, то між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувалась словесна перепалка. Він бачив, що на обличчі у ОСОБА_4 рана і кров. Зі слів ОСОБА_10 він дізнався, що між нею та ОСОБА_5 відбулась сварка, під час якої ОСОБА_4 вступився за неї, а ОСОБА_5 жбурнув в ОСОБА_14 чашку, яку на той час тримав в руках. Він викликав швидку допомогу і поліцію і залишився їх чекати в будинку ОСОБА_12 . Під час його перебування в будинку конфліктів між його мешканцями не було. А невздозі ОСОБА_5 пішов з будинку.
Також вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.
Висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №381-2017 від 13 квітня 2017 року, згідно з яким під час звернення ОСОБА_4 за медичною допомогою в нього були виявлені наступні тілесні ушкодження: - забита рана на тлі синця в лівій окологлазничній області з переходом в ліву виличну область; - синці в проекції лівого лобного бугра, на передній ділянці грудей в ділянці проекції 1 та 2 правих ребер, в ділянці проекції зовншішнього кута правої лопатки, в ділянці проекції нижнього кута лівої лопатки. Зазначені ушкодження утворились внаслідок дії тупих твердих предметів. Забита рана на тлі синця відноситься до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров"я. Виявлені синці відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висновком експерта №2999-ая/17 від 25 травня 2017 року, згідно з яким відповідно до медичної документації у ОСОБА_4 були виявлені наступні тілесні ушкодження: - тупа травма обличчя у вигляді перелому виличної кістки зі зміщенням, з наявністю забито-рваної рани м"яких тканин в ділянці лівої вилиці. Зазначене тілесне ушкодження утворилося в результаті травматичної дії тупого твердого предмету, з місцем прикладення сили в ділянку ушкоджень та могли бути отримані не пізніш дати звернення в лікувальну установу, де були виявлені дані тілесні ушкодження. За ступенем тяжкості зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Протколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , під час якого він добровільно на місці показав та розповів про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Висновком експерта №3892-ая/17 від 26 червня 2017 року, згідно з яким покази ОСОБА_4 , надані ним під час проведення слідчого експерименту від 15.06.2017 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення виявлених у нього тілесних ушкоджень.
Одночасно суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого стосовно того, що зазначені тілесні ушкодження потерпілому він заподіяв при здійсненні самозахисту і він не мав умислу на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
До такого висновку суд приходить виходячи з того, що у судовому засіданні встановлено, як з пояснень свідків, так і з пояснень потерпілого і самого обвинуваченого, ОСОБА_5 після нанесення удару чашкою в обличчя ОСОБА_4 , від якого утворилися зазначені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, не зупинився та продовжував наносити потерпілому удари в область обличчя, що бійку припинив лише після того, як його зупинила свідок ОСОБА_10 , а свідок ОСОБА_15 викликалв швидку допомогу та поліцію. Також суд враховує характер тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому.
За таких обставин суд вважає, що позиція, яку обрав ОСОБА_5 є одним із засобів захисту та направлена на уникнення відповідальності за вчинений злочин.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.122 ч.1 КК України, тобто як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.
При визначенні характеру та виду покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, який раніш не судимий, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, вчиненню ним злочину сприяли тривалі неприязнені стосунки між ним та потерпілим і свідком ОСОБА_10 , що він має на утриманні неповнолітіх дітей та вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, яке буде достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
У відповідності з вимогами ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.
Верховна Рада України вправі прийняти закон про амністію як щодо певної категорії осіб, так і щодо конкретно визначеної особи (індивідуальна амністія).
06 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році", згідно з вимогами п."в" ст.1 якого звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 15 березня 2004 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження, видане 18 січня 2007 року народження Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області), у відношенні яких він не позбавлений батьківських прав.
Тому суд вважає, що на ОСОБА_5 розповсюджуються вимоги п."в" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" і заява ОСОБА_5 про застосування до нього вимог зазначеного закону підлягає задоволенню.
Позов, заявлений потерпілим, підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
У відповідності з вимогами ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка його заподіяла.
Вина обвинуваченого у вчиненні злочину доведена у судовому засіданні у повному обсязі.
Внаслідок вчиненого щодо нього злочину, потерпілий поніс певні витрати на відновлення свого здоров"я, що підтверджується доданими до позову чеками на загальну суму 2873 грн.71 коп. (а.с.18-20).
А тому суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 2873 грн.71 коп.
У відповідності з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності її провини, крім випадків, встановлених частиною другою цього кодексу.
Вина обвинуваченого у заподіянні моральної шкоди потерпілому знаішла своє повне підтвердження у судовому засіданні.
При визначенні розміру компенсації, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, суд враховує характер та ступінь моральних страждань, понесених потерпілим, їх тривалість, що він тривалий час вимушений був відновлювати своє здоров"я, а також враховуючи ступінь розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого на відшкодування моральної шкоди 3000 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
У відповідності з вимогами п."в" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування шкоди, завданої злочином 2873 грн.71 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а всього 5873 (п"ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 71 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів зі дня проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1