УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1337/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
в с т а н о в и л а:
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що наявні усі підстави для накладення арешту на перераховане майно оскільки воно є предметом кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, а арешт накладено на майно безпідставно з істотним порушенням прав власника.
Зазначає, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна з пропуском строку.
Вказує, що ухвала винесена без дотримання вимог процесуального закону, вона не являється такою, що дає право на проведення обшуку, а докази, які були зібрані під час такого обшуку не являються допустимими, оскільки ухвала не містить відомостей про строк її дії; про особу, у фактичному володінні якої знаходиться вилучене майно; в ухвалі не вказано, кому надано дозвіл на проведення обшуку; проведення обшуку не фіксувалося за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, крім того, в протоколі обшуку не зазначено, час коли він закінчився.
Окремо звертає увагу, що за вказаною адресою знаходиться пункт розповсюдження державних лотерей ОСОБА_25 .. Жодних даних про те, що майно, на яке накладено арешт, може бути доказом протиправної діяльності, слідчим не надано. Вилучена комп`ютерна техніка використовувалася для розповсюдження державних лотерей, а не для зайняття гральним бізнесом.
На думку апелянта, слідчим не доведено наявність ризиків, які зумовлюють необхідність накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З клопотання слідчого та долучених матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Житомирської області проводиться розслідування кримінального провадження за фактом функціонування гральних закладів з метою отримання незаконного прибутку, де завуальовано надаються послуги населенню з доступу до азартних ігор за допомогою комп`ютерної техніки, шляхом реклами на робочих столах комп`ютерів онлайн казино, букмекерських контор, технічні площадки яких знаходяться за межами України.
З матеріалів провадження вбачається, що 10 лютого 2018 року у ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду від 07.02.2018 за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Одеська 58, у приміщенні, схожому на гральний заклад з вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виявлено та вилучені речі та документи, а саме комп`ютерну техніку, документи та лотерейні білети в кількості 40 шт., про що складено відповідний протокол.
11.02.2018 року постановою слідчого перелічене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки воно потребує оцінки та являється джерелом доказів у кримінальному провадженні.
Згідно змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
З огляду на положення ч.1, ч.3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке просив накласти арешт слідчий, може бути приховано, знищено чи пошкоджене, вказане клопотання слідчого, за наявності для цього правових підстав, було задоволено.
За таких обставин, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки могло використовуватись, як знаряддя для ведення грального бізнесу, а тому колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності прийняття рішення про накладення арешту на майно, яке вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження вказаного майна на час проведення досудового розслідування та відповідних експертних досліджень.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про законну господарську діяльність ТОВ «Перші ВЛТ технології» з розповсюдження білетів державних лотерей оператором яких є ТОВ «М.С.Л.», на думку колегії суддів не можуть бути перевірені та взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки потребують перевірки під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення відповідних експертиз, враховуючи, що з`ясування зазначених питань потребує спеціальних знань в галузі програмно-технічного забезпечення.
Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта про порушення слідчим під час проведення обшуку вимог ч. 1 ст. 170 КПК України. Відповідно до протоколу, який міститься в матеріалах справи обшук було розпочато о 09 год. 30 хв., закінчено о 11 год. 30 хв. та на протязі всього часу слідча дія фіксувалась цифровою відеокамерою марки «SONY».
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане в клопотанні слідчого майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Доводи апелянта про порушень строків звернення до суду з клопотанням про арешт майна та розгляд слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно не підтверджуються матеріалами справи, оскільки відповідно до протоколу обшук було проведено 10 лютого 2018 року. З клопотанням про проведення обшуку до Корольовського районного суду м. Житомира слідчий звернувся 12 лютого 2018 року.
Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на підставах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: