АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/598/17 Справа № 711/7689/17 Категорія: ст.170 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 - захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2017 року, якою в рамках кримінального провадження №0000143 від 05.04.2017 року накладено арешт на грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :
18 вересня 2017 року старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000143 від 05.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 від 05.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, по факту заволодіння грошовими коштами державних підприємств у великих розмірах шляхом реалізації їм фальсифікованих хімічних засобів захисту рослин відомих світових брендів, зокрема: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Сингента», «Баєр КропСаєнс АГ», «Дюпон», «БАСФ» та «Доу АгроСайенсіс» та ін.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , діючи спільно, запровадили на території Черкаської області протиправну схему по виготовленню, зберіганню та збуту підроблених хімічних засобів захисту рослин, а також готуються до привласнення коштів державних підприємств шляхом реалізації їм контрафактної продукції під виглядом товарів провідних світових виробників.

08.09.2017 року в рамках даного кримінального провадження за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси проведено санкціонований обшук вказаної квартири, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти: 6200 гривень та 3600 доларів США.

12.09.2017 року вилучені в ході обшуку грошові кошти визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2017 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 задоволено, поновлено пропущений строк та накладено арешт на грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 6200 гривень та 3600 доларів США.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що арешт було накладено з метою належного зберігання речових доказів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_8 - захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити старшому слідчому в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Черкаській області в клопотанні про накладення арешту на грошові кошти, що вилучені в ході обшуку в громадянина ОСОБА_8 ..

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що 25 вересня 2017 року під час отримання довідки в Придніпровському районному суді м. Черкаси про стан розгляду та дату призначення його скарги випадково дізнався, що ще 18 вересня 2017 року слідчий суддя розглянула клопотання слідчого про накладення арешту на кошти, що вилучені в ході проведення обшуку в ОСОБА_8 , задовольнила його та наклала арешт на кошти в сумі 6200 грн. та 3600 доларів США. При цьому ні захисник, ні скаржник ОСОБА_8 в судове засідання не викликалися, копію судового рішення їм не було направлено, а отже судом по суті обмежено в праві власності на грошові кошти ОСОБА_8 та його дружину без заслуховування їх позиції та без їх відому.

Апелянт зазначає, що в ході обшуку квартири дружина ОСОБА_8 повідомляла, що 6200 гривен, то є її заробітна плата, а кошти в сумі 3600 доларів США - сімейні кошти, до того ж частина з них 2600 доларів США - позичені, однак на його з дружиною зауваження ніхто не звертав уваги.

Незважаючи на те, що обшук проведено 8 вересня 2017 року, в порушення положень ч.5 ст.171 КПК України, яка визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий звернувся з відповідним клопотанням лише 18 вересня 2017 року, яке в той же день було задоволено без виклику зацікавлених сторін, дослідження письмових доказів в кримінальному провадженні та поновлено не процесуальний, а присічний строк.

Апелянт вважає, що таким чином, місцевий суд був позбавлений правових підстав для накладення арешту на вказані кошти саме як на тимчасове вилучене майно, адже слідчий пропустив строк звернення з клопотанням про накладення арешту, а цей строк є присічним і не підлягає поновленню.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити , перевіривши матеріали справи і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.131, ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В ч.2 п.1 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України , 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В ч.6 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При розгляді клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно слідчий суддя дотримався вимог ст. ст.170, 172, 173 КПК України, та з`ясував правові підстави для арешту майна, перевірив достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що кошти в сумі 6200 гривен вилучені в ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_8 є заробітною платою дружини ОСОБА_8 , а кошти в сумі 3600 доларів США - сімейні кошти, до того ж частина з них 2600 доларів США позичені. Однак на думку колегії суддів, вказані доводи є безпідставними та необгрунтованими, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, які б посвідчували вказаний факт, та природу походження вилучених коштів.

Твердження апелянта про те, що частина вилучених в ході обшуку на квартирі ОСОБА_8 коштів в сумі 2600 доларів США належить сестрі ОСОБА_8 ОСОБА_11 , яка позичила сім`ї ОСОБА_12 вказані кошти, суперечать даним протоколу обшуку від 08.09.2017 року в якому ОСОБА_8 зауважив, що вилучені грошові кошти належать його дочці та дружині.

Що стосується доводів апелянта про безпідставність поновлення слідчому строків звернення з клопотанням, то на думку колегії суддів, вони також є необґрунтованими, оскільки слідчим суддею під час поновлення строку для звернення з клопотанням враховано вимоги ч.1 ст. 117 КПК України, відповідно до якої пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, а також те, що слідчому необхідно було провести першочергові слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а саме: проведення інших обшуків, а також детального огляду вилучених предметів, та їхнього аналізу.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_8 - захисника ОСОБА_7 не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 170, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2017 року, якою в рамках кримінального провадження №0000143 від 05.04.2017 року накладено арешт на грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :