АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 07 лютого 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кустанай Республіки Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 309 КК України,-

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві (надалі Шевченківське УП ГУ НПУ) ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 08 лютого 2018 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, прийшов до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просить змінити ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, або інший більш м`який запобіжний захід.
Автор апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але в жодному випадку не припущення слідчого або прокурора про «можливість існування таких ризиків, з думкою якого погоджується слідчий суддя.
Зазначає, що клопотання прокурора не містить чіткого визначення, які саме докази, отримані під час проведення досудового розслідування (а не санкція статті, яка передбачає покарання за вчинення кримінального правопорушення), свідчать про те, що підозрюваним ОСОБА_6 здійснюватиметься переховування від органу досудового розслідування та суду.
Звертає увагу на те, що слідчим суддею не надана належна оцінка тому, що ОСОБА_6 раніше не судимий, піклується про свою родину, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Шевченківського УП ГУ НПУ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 липня 2016 року внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000226, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 309 КК України.
08 листопада 2017 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.
09 листопада 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 309 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року підозрюваному застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 09 січня 2018 року.
Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 від 08 січня 2018 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.
11 січня 2018 року старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року зазначене клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 08 лютого 2018 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно з вимогами чинного законодавства судом враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, характеризуючі дані підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворий запобіжний запобіжній захід здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання органу досудового розслідування, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказані ризики оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_6 , а тому доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 309 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Також слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 309 КК України, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні, або ж для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_6 до вищевказаних кримінальних правопорушень.

Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 зокрема те, що він раніше не судимий, піклується про свою родину, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, характеризується позитивно, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а тому доводи захисника в тому числі і ті, на які звертається увага в апеляційній скарзі є непереконливими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 08 лютого 2018 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/884/2018 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1