Справа № 296/8105/17
Вирок
Іменем України
05 квітня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000178 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Оленичі, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживає: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22 березня 2014 року солдата запасу ОСОБА_4 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та, того ж дня, направлено для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 і, відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, що проходить службу під час мобілізіції, на особливий період.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 22 березня 2014 року №81 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду радіотелефоніста взводу управління мінометної батареї 3 механізованого батальйону вказаної військової частини.
Так, відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до вимог ст.ст.1 - 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби за наступних обставин.
Реалізуючи задумане, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, 15 серпня 2014 року в невстановлений час доби, самовільно залишив місце служби - територію польового табору військової частини - польова пошта НОМЕР_1 що тимчасово дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з військовою службою за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 13 червня 2017 року.
За час відсутності у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення служби та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд.
Самовільне залишення військової частини (місця служби), як триваючий злочин, фактично було закінчено у м.Житомирі, оскільки солдат ОСОБА_4 , після ухилення від проходження військової служби, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
В ході судового розгляду обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав. Підтвердив обставини за яких він залишив місце служби.
У зв`язку з не оспорюванням фактичних обставин, за згодою учасників процесу, ухвалою суду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицї.
Суд приходить висновку про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікує його дії : за ч.3 ст.407 КК України умисні дії, які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання, суд відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч.3 ст.407 КК України є середньої тяжкості.
Обставини, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Досліджуючи дані про особу винного суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім`ї.
ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 видане 02.11.2017 року), на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. ОСОБА_4 працює різноробочим на пилорамі, одружений та разом з дужиною виховують двоє неповнолітніх дітей дружини від першого шлюбу.
Із досудової доповіді наданої Житомирським міським відділом з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції слідує, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі на певний строк.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, відомостей про особу винного, суд призначає покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити покарання за ч.3 ст.407 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1