Справа № 160/530/17 Провадження №11-сс/773/428/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області від 14 вересня 2017 року (ЄРДР № 0000177),
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області 14 вересня 2017 року в задоволені клопотання начальника СВ Локачинського ВП Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно - земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, площею 87,2700 га, яка розташована на території Затурцівської сільської ради Локачинського району за межами населених пунктів (кадастровий номер :07:000:1166) та посіви сільськогосподарських культур (сої), які вирощуються на ній, з подальшою передачею їх на зберігання органу державної влади, а саме-Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області в особі начальника ОСОБА_8 , відмолено.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим не надано належних доказів, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що суддею не враховано тієї обставини, що земельна ділянка та посіви сільськогосподарської культури на ній є предметом злочину. Невстановлені особи, які самовільно заволоділи землею будуть продовжувати вчиняти злочин, направлений на використання земельної ділянки, заволодіння сільськогосподарською культурою та в подальшому реалізовуватимуть її з використанням добропорядних набувачів. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання скасувати, та накласти арешт на вказану земельну ділянку та розміщені на ній посіви.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги прокурора, який підтримав апеляцію в повному обсязі з викладених в ній підстав, слідчого, який підтримав доводи апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження неможливо зробити висновок, яким чином земельна ділянка за межами населених пунктів Затурцівської сільської ради Локачинського району з кадастровим номером 072248400:07:000:1166 та посіви сої на ній можуть мати значення речового доказу і предмету злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Жодних доказів в підтвердження того, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, окрім самої постанови про визнання речовими доказами від 08 вересня 2017 року, стороною обвинувачення не надано, як під час розгляду клопотання судом першої інстанції так і при розгляді справи апеляційним судом.

Крім того, злочин передбачений ч.1 ст.197-1 КК України є злочином з матеріальним складом, при цьому в матеріалах клопотання та провадження відсутні будь-які дані, які б могли підтвердити завдання значної шкоди.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано відмовив в накладенні арешту на вищевказане майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області від 14 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна без змін.
Головуючий
Судді: