Справа № 204/649/18
Провадження № 1-кп/204/336/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шарур, Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, одруженого, не працевлаштований, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_9 , в період часу з 15.09.2017 року по 14.12.2017 року проживав у підсобному приміщенні на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 на підставі усної домовленості із власником ОСОБА_7 . Протягом наведеного періоду часу, ОСОБА_9 , користувався побутовою технікою, що знаходилась в приміщенні де він мешкав, та яка належала ОСОБА_7 в тому числі телевізором марки «Honda» модель HD LCD 150 та антеною для телевізору марки «XDigital» модель DIN330.
14.12.2017 року у зв`язку із розірванням усної домовленості щодо проживання ОСОБА_9 вирішив змінити місце проживання, при цьому у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме зазначених телевізора марки «Honda» модель HD LCD 150 та антени до телевізору марки «XDigital» модель DIN330, які належали ОСОБА_7 .
Знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 того ж дня, тобто 14.12.2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, із корисливих мотивів перебуваючи в підсобному приміщенні на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: телевізор марки «Honda» модель HD LCD 150. Ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 203/18 від 22.01.2018 року складає 5432 грн. 70 коп.; антена марки «XDigital» модель DIN330 ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 203/18 від 22.01.2018 року складає 475 грн. 80 коп. Загальна вартість викрадених об`єктів становить 5908 грн. 50 коп. В подальшому, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 5908 грн. 50 коп.
Умисні дії ОСОБА_9 ,кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування, 29 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_9 була укладена угода про примирення, у відповідності до ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнає повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого, який також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілими, визначена у межах санкції ч. 1ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_9 узгоджену сторонами міру покарання.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно стягнути на користь експерта ОСОБА_10 судові витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи № 203/18 від 22.01.2018 року у сумі 320 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 374, 376, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покаранняу виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
- телевізор марки «Honda» модель HD LCD 150 та антену «XDigital» модель DIN330, які відповідно до зберігальної розписки від 25.01.2018 року знаходяться у потерпілого ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1