справа № 274/5769/15-к провадження № 1-кп/0274/60/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2018 м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,
з участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика П"ятигірка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
законного представника обвинуваченого . . ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в :
24.10.2015 року близько 23 години, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись на зупинці „Цегельний завод, яка розташована в м. Бердичеві по вул. Котовського, побачив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які сиділи на лавці зупинки. В подальшому між неповнолітнім ОСОБА_3 , неповнолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник конфлікт, який переріс у бійку.
В ході бійки, ОСОБА_3 маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_11 , який лежав на землі, та почав обшукувати кишені куртки та штанів. Коли ОСОБА_11 намагався рукою прикрити кишеню, в якій знаходився мобільний телефон, то неповнолітній ОСОБА_3 наніс удари ногами по тулубу останнього, від яких ОСОБА_11 відчув фізичний біль. В подальшому неповнолітній ОСОБА_3 долаючи опір ОСОБА_11 , з лівої кишені штанів останнього відкрито викрав мобільний телефон „Samsung canvas 2 mini.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_11 мобільний телефон „Samsung canvas 2 mini, у корпусі чорного кольору, вартістю 1500 гривень, який був споряджений сім-картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 гривень, на рахунку якого коштів не було, та флеш-картою об`ємом 2Гб., вартістю 65 гривень та з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням неповнолітній ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1585 гривень.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що потерпілого раніше він не знав. 24.10.2015 року, приблизно о 23-23:30 годині він, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 і ще одна особа, не пам"ятає хто, приїхали на машині до зупинки «Цегельного заводу» в м. Бердичеві. Там стояв потерпілий і ще з кимось. У них попросили закурити. Хто саме просив закурити не пам"ятає. Почалася сутичка. Подробиць не пам"ятає, бо було давно. Спочатку він бився з потерпілим, тому що коли просив підкурити, то той йому не так щось сказав. Конфлікт тривав 5 хвилин. Він його вдарив, а коли потерпілий впав, то з його кишені випав телефон. Після того як потерпілий упав, він більше йому ударів не наносив. Лише підняв мобільний телефон та побіг. При падінні, телефон розпався, він підібрав частини телефону. Вказаний телефон він не виймав з кишені потерпілого, а підняв із землі. Його марку і модель не пам"ятає. Забрав телефон для власного користування, поклавши в кишеню. Після цього разом з ОСОБА_7 поїхав додому на таксі в с. В.П"ятигірка. Коли під"їхали до клубу і вийшли з машини, то приїхали працівники міліції. Стали їх переслідувати. ОСОБА_7 затримали, а він втік. Він прийшов до своєї баби, де ліг спати. Телефон був при ньому. Потім йому зателефонував слідчий, сказав принести телефон. Він сам пішов у міліцію і віддав його. Крім нього потерпілого ніхто більше не бив. У потерпілого просив вибачення. Потерпілому нічого не відшкодував. Потерпілий просив повернути навушники, але він їх не брав.
На запитання учасників судового провадження обвинувачений показав, що він один раз ударив потерпілого кулаком, куди саме не пам"ятає, але в обличчя не бив, потім ще один раз кулаком, після чого ногою в плече. Потерпілий впав після того, як він вдарив його ногою. В той день він був на дні народженні в розважальному закладі "Нептун", там випив близько одного літра пива і бокал вина. Заперечив, що обшукував потерпілого та відкинувши його руку, витяг з кишені штанів телефон
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину стверджується сукупністю інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що 24.10.2015 року він з ОСОБА_10 був на зупинці "Цегельний завод". Під"їхало таксі, з якого вийшло 4 чоловіки і підійшли до них, попросивши закурити. В одного з них була пляшка горілки. ОСОБА_10 дістав сірники, тому, що був в сірій куртці дав підкурити. Несподівано той що був у сірій куртці вдарив його в голову. Він розвернувся, хотів сам вдарити, але той що був в синій куртці вдарив його. Потім його заломили, повалили на землю і декілька разів вдарили ногами. Після цього почали обшукувати кишені. Спочатку обшукали куртку, а потім джинси, звідки забрали телефон. У ОСОБА_10 забрали навушники.
На запитання учасників судового провадження потерпілий також показав, що під час конфлікту двоє осіб, які вийшли з таксі стояли перед ним, двоє з іншого боку. Підкурити обвинувачений не просив, просили інші. Вважає, що першим вдарив хлопець у сірій куртці, бо стояв ближче до нього. Обвинувачений першим не бив. Він вдарив його декілька разів ногою після падіння, приблизно три рази. Взагалі його било двоє осіб, обвинувачений і той що нижче ростом, начебто той, який був в сірій курці. Саме обвинувачений обшукував його, при цьому відкинув його руку, якою він прикривав кишеню, заломив її та вийняв з кишені джинсів телефон. Так як стверджує обвинувачений, телефон не міг випасти з кишені. Коли обвинувачений забрав телефон, то побіг від них ще з одним, а двоє залишилось. В цей час ОСОБА_13 став кликати на допомогу. Його знайомі, які опинилися поряд, затримали двох осіб. Його телефон був споряджений сім-картою «Лайф», картою пам`яті на 2 Гб. Даний телефон йому повернули працівники міліції. Обвинувачений просив пробачення. Покарання обвинуваченому просить призначити суворе.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка законний представник неповнолітнього обвинуваченгого - ОСОБА_6 показала, що в той день приблизно о 18 годині її син пішов на день народження до друга. Протягом вечора вона йому не телефонувала. Після скоєного він пішов до баби. На другий день дізналась, що син вчинив протиправні дії. Під час розмови із сином, останній їй повідомив, що побився з хлопцями. Про те, що забрав телефон не розповідав. Про телефон розповів на другий день, коли потрібно було відкупити сім - карту, пояснив, що під час бійки знайшов телефон. Стосовно поведінки сина нарікань не має, він їй допомагає в господарстві, так як є старшим.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що в кінці жовтня 2015 року близько 01 години, він разом з друзями їхали додому на машині. В районі цегельного заводу м. Бердичева, вони побачили, що двоє людей лежать на землі, а четверо знаходяться біля них. Збавили швидкість, щоб побачити, що там відбувається, повернувши при цьому на вул. Кіма. Коли зупинились, то один із хлопців, що лежав підбіг до них, попросив допомоги. Сказав, що забирають телефон і б"ють. Вони втрьох ( Світий, Бурла і він) вийшли з машини і наздогнали двох осіб. Інших два хлопці втекли. Після цього викликали міліцію. З ними в автомобілі також їхала ОСОБА_15 .
На запитання учасників судового провадження свідок показав, що бачив як били двоє осіб, але як саме відбувалось побиття точно сказати не може, бо не бачив. Наче один бив рукою, а другий ногою. Той хлопець, який підбіг до них, він є свідком. Він також переслідував хлопців, які тікали. Коли затримали двох осіб, то чекаючи працівників міліції з ними не розмовляли. Серед затриманих ОСОБА_16 не було.
Свідок ОСОБА_17 в судовому у засіданні показав, що восени 2015 року близько 01 год. ночі, він з друзями ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 їхали на автомобілі. В районі зупинки цегельного, повертаючи на вул. Кіма, ОСОБА_21 сказала, що побачила як четверо людей б"ють двох хлопців. Заїхавши на вул. Кіма, вони зупинилися. В цей час до них підбіг раніше знайомий йому ОСОБА_10 , та повідомив, що їх побили, забрали телефон. Тоді він та ОСОБА_10 побігли на місце, де відбувалася бійка. Двоє в темних куртках почали втікати, а двоє йшли позаду них. Один з хлопців, що йшов позаду був в синій куртці, а другий в темній куртці. Вони почали бігти за ними. Ті що йшли позаду бігли не сильно. Вони їх наздогнали на горбі за зупинкою біля ЖЕКУ. Один, що в синій курці, наче ОСОБА_8 , накинувся на нього. Він його скрутив і звалив. Вони обступили хлопців і викликали працівників міліції. Ті двоє, що втекли, зверху кричали нецензурно, що їм кінець.
На запитання учасників судового провадження свідок також пояснив, що ОСОБА_10 не казав хто забрав телефон. Коли вони обшукали затриманих, бо думали, що в них були ножі та інше, то телефону у них не було. Той інший затриманий, не ОСОБА_8 , розмовляв з кимось по телефону, казав, що давайте домовимось, повернемо телефон. Коли він підійшов, то ніхто вже не бив. До цього , хлопці, що тікали першими, били ногами потерпілого, наче в корпус, але конкретно він не бачив, бо були в русі. Побиття, що він бачив, тривало декілька секунд. ОСОБА_3 він не бачив. Надія, говорила про те, що били всі четверо. ОСОБА_8 казав, що били, ті хто втік, а вони йшли до дівчини, і нікого не били. Потерпілий сказав, що у нього забрали телефон, а ОСОБА_10 , що навушники. Потерпілий та ОСОБА_10 казали, що це зробили ті особи, які тікали першими. Впізнання не проводив.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 знає, друзі, стосунки добрі, потерпілого бачив в ПТУ № 3, але не знає. Восени 2015 року близько 23 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їхали на таксі з розважального закладу "Нептун" на Червону Гору до "Колобка". В нічному клубі вони вжили горілки 0,7 л. на чотирьох. Вийшли на зупинці, що внизу неподалік Червоної гори, перекурити. ОСОБА_7 сказав, що піде підкурить у двох хлопців. ОСОБА_22 теж так сказав. А він з ОСОБА_23 відійшли в сторону на метрів 30-35. Він розмовляв по телефону, а ОСОБА_23 ходив справляти природні потреби. Коли вони поверталися, то побачили, що між ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та хлопцями, що були на зупинці, серед яких був і потерпілий, виник конфлікт. Бачив, що ОСОБА_7 бив потерпілого, а ОСОБА_3 тримав другого. Чи бив когось ОСОБА_3 він не бачив. Тоді вони підбігли щоб розборонити їх. Коли вони підбігли, то всі вже стояли, ніхто не падав, тілесних ушкоджень ні в кого він не бачив. Далі під"їхала машина, з неї вийшло троє чи четверо чоловіків. Хтось з хлопців, ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 , сказали тікати, і вони всі побігли на Червону Гору. Його з ОСОБА_8 чоловіки, що вийшли з машини наздогнали, наказали сидіти, заставляли тримати руки за говолою, викликали працівників міліції. До приїзду працівників міліції, він з телефону ОСОБА_8 , дзвонив хлопцям, просив повернутися, а також повідомив, що в одно із хлопців, з якими вони билися, пропав мобільний телефон, просив принести мобільний телефон, бо викличуть працівників міліції. З ким він розмовляв ОСОБА_7 чи ОСОБА_3 не пам"ятає, але хлопці не повернулися. Працівники міліції приїхали через півгодини. Дівчина і один з хлопців з машини пішли, а інші 4 чи 5 були біля них.
Одночасно свідок повідомив, що в ту ніч ОСОБА_3 був одягнений в джинсах, кросівках, чорній куртці. Він був в кросівках, джинсах, чорній куртці. ОСОБА_7 був в спортивних штанах, кросівках, напевно в зимовій чорній куртці. ОСОБА_8 був в джинсах, кросівках, кофті здається сірій з чорним, точно кольору не пам"яє.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з потерпілим вони друзі, з обвинуваченим стосунки ніякі. В жовтні 2015 року, десь опівночі, він разом з своїм другом ОСОБА_11 йшли додому. По дорозі, присіли на зупинці відпочити. В цей час до зупинки під"їхав автомобіль "таксі", з нього вийшло четверо хлопців в нетверезому стані. Хлопці попросили в них закурити. Закуривши, хлопці почати розпускати руки. Самий перший удар прийшовся на його друга, нині потерпілого в кримінальному провадженні, ОСОБА_24 . Удар йому наніс самий низький на зріст хлопець. Його прізвища та імені він не знає. ОСОБА_24 вдарився в кіоск і впав на землю, прикрив лице. ОСОБА_3 та інші били його. Удари йому наносилися по спині, голові. Один з трьох хлопців витяг в нього навушники. Коли вони від нього відбігли, то ОСОБА_3 і ОСОБА_8 стояли на краю тротуару, біля дороги, двоє інших відбігали від ОСОБА_24 і казали, що тут їм немає що робити, і кинулися тікати. Коли ОСОБА_24 встав, то сказав, що в нього з кармана витягли телефон, хто саме не казав. В свою чергу він зупинив автомобіль, що повертав на вул. Кіма. В машині виявилися троє його знайомих хлопців і дівчина. Він коротко розповів їм про ситуацію, що сталася, про те, що в потерпілого забрали мобільний телефон, а в нього навушники, попросив про допомогу. Двох зловмисників вони зловили. Одного з них він знає, навчався з ним в учищі, в паралельній групі. Другого не знає. З телефону затриманих хлопців, вони дзвонили на номер телефону потерпілого ОСОБА_11 , просили повернути мобільний телефон. Однак, у відповідь їм погрожували, наказували відпустити друзів, а то знайдуть і банду приведуть. Моменту коли обвинувачений підходив до потерпілого він не пам"ятає. Як забрали телефон в потерпілого він не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що коли саме не пам"ятає, бо пройшло багато часу, підійшли вони до хлопців взяти покурити. Далі між ним та потерпілим розпочалася бійка. ОСОБА_3 бив ОСОБА_10 .. Хто обшкував потерпілого він не бачив. Бачив, як обвинувачений нахилився неподалік потерпілого, і в нього в руках був мобільний телефон. Втікали, бо викликали міліцію. Телефон належний потерпілому був у ОСОБА_3 .. На запитання де ОСОБА_3 взяв телефон, останній відповів, там на землі. Мобільний телефон залишився в ОСОБА_3 ..
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.10.2015 року, ОСОБА_11 заявив, що 24.10.2015 року приблизно о 23 год. 30 хв. невідомі особи, перебуваючи біля зупинки "Цегельний завод", що по вул. Котовського в м. Бердичеві, застосувавши насильство, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки "Samsung Galaxy", чим заподіяли матеріальної шкоди на суму 3000 грн. (а.п. 12 т. 1).
Висновком судово-медичної експертизи від 26.10.2015 року № 379 із змісту якого вбачається, що у ОСОБА_11 , 1995 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій скроневій ділянці та лівій завушній ділянці. Тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, вони утворилися від дії тупого твердого предмету, що можливо за обставин вказаних освідуємим. Давність отримання тілесних ушкоджень може відповідати часу та обставинам подій вказаних освідуємим. У ОСОБА_11 на момент освідування виявленно 2 місця прикладання сили (а.п. 23 т. 1).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.10.2015 року зафіксована кімната прийому громадян в Бердичівському МВ УМВС України в Житомирській області, де на лавці сидить ОСОБА_3 та тримає в руках мобільний телефон чорного кольору марки "Samsung". Даний телефон вилучений до Бердичівського МВ (а.п. 38-39 т. 1).
Мобільний телефон марки "Самсунг Дуос" та флеш-карта пам"яті об"ємом 2 Гб, згідно постанови слідчого від 26.10.2015 року, визнані як речові докази, та повернуті під розписку власникові ОСОБА_11 (а.п. 40, 41 т. 1).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.12.2015 року потерпілий ОСОБА_11 розповів про події, які сталися з ним 24.10.2015 року та показав: місце на зупинці "Цегельний завод", що розташований в м. Бердичеві по вул. Котовського, де він 24.10.2015 року знаходився разом з ОСОБА_10 ; місце, де знаходились невідомі хлопці, коли вийшли з автомобіля таксі; місце, де відбувся конфлікт та яка відстань була між ним та ОСОБА_10 ; показав, як були розташовані невідомі хлопці відносно нього, а саме: один був одягнений у темну куртку, а інший у синю; показав куди йому нанесли перший удар; показав, як хлопець в синій куртці наніс йому удар в обличчя; показав, яким чином його штовхнули на землю та як він впав прикриваючись від ударів; показав, яким чином його обшукав найвищий із хлопців та куди побігли невідомі хлопці після завершення конфлікту (а.п. 78 - 85 т. 1).
Згідно протоколу пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.12.2015 року, потерпілий ОСОБА_11 впізнав хлопця, який його обшукував та викрав мобільний телефон, а саме вказав на фото ОСОБА_3 (а.п. 94, 95 т. 1).
Оцінюючи наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання визначеними ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.
Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин будучи неповнолітнім, вину у вчиненні злочину визнав частково. На момент вчинення злочину проживав з матір"ю та двома братами ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , в приватному будинку в селі Велика П"ятигірка Бердичівського району Житомирської області. Санітарний стан приміщення задовільний - кімнати обставлені сучасними меблями, діти продуктами харчування та сучасним одягом забезпеченні. Стосунки в сім"ї доброзичливі. Мати не працює, займається домашнім господарством, отримує пенсію по втраті годувальника на сина ОСОБА_26 , батько якого помер. Підсобне господарство не утримують. За двором закріплено земельну ділянку площею, 060 га. За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, як непорядний, здатний на обман, має шкідливі звички, схильний до скоєння протиправних дій. За місцем навчання характеризувався позитивно.
Обставиною, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням. На думку суду, саме такий захід примусу є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, як ним так і іншими особами.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Витрати на залучення експерта в даному провадженні відсутні.
Приймаючи до уваги призначене ОСОБА_3 покарання зі звільненням від його відбування, його поведінку при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки "Самсунг Дуос" та флеш-карту пам"яті об"ємом 2 Гб, залишити потерпілому ОСОБА_11 .
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1