Справа № 159/1007/18
Провадження № 1-кс/159/289/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю заявниці ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

В С Т А Н О В И В:
01.03.18 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської обл. надійшла зазначена вище скарга, обґрунтована заявницею тим, що вона з 1997 по 2013 р. працювала у сільськогосподарському ТОВ ім. Ватутіна Ковельського району (далі ТОВ). У 2009 2011 р. р. у ТОВ перед нею виник борг по зарплаті біля 15 000 грн.. На початку 2011 р. керівникові ТОВ ОСОБА_4 надійшло повідомлення КРУ з вимогою погашення боргу по зарплаті усім працівникам. Тому у липні 2011 р. керівник ТОВ видав їй накладну № 28 від 04.07.11 р. про видачу автомобіля марки ГАЗ 53, д. н. НОМЕР_1 , 1990 р., вартістю 8 000 грн., а також трактора марки МТЗ 80, вартістю 7 000 грн. в рахунок її зарплати. Одночасно у книгах нарахування зарплати борг по її зарплаті було списано. За домовленістю з керівником ТОВ ОСОБА_4 вказаний вище транспорт засоби використовувались ТОВ до осені 2011 р.. Згодом ОСОБА_4 поставив вказаний вище транспорт на своєму подвір`ї і сказав, що вона зможе його забрати після того як ТОВ зніме транспорт з обліку, переоформить на її ім`я і віддасть їй документи на автомобілі як власнику; тоді вона зможе майно забрати при потребі, або коли продасть транспорт. Натомість вона попросила передати їй техпаспорти на автомобіль і трактор, але ОСОБА_4 повідомив, що вони, мабуть, втрачені; коли він їх знайде, то віддасть. Наприкінці 2011 р. ОСОБА_4 попросив її передати йому накладну на трактор, мотивуючи тим, що хоче почати переоформлення трактора на її ім`я, і сказав, що для цього потрібно заплатити 500 грн.. Вона передала йому накладну та 500 грн.. На протязі усіх років ОСОБА_4 постійно говорив, що автомобілі її і вона може їх забрати. Вважає, що оскільки за ці автомобілі у неї вирахувати кошти з зарплати у розмірі вартості цього транспорту, вона вважала це майно своїм. У серпні 2017 р. вона звернулась до ОСОБА_4 з вимогою передати їй автомобіль, трактор та документи на них, що на той час уже мали б бути останнім у 2011 р. оформленими на неї. Але ОСОБА_4 нецензурно сказав їй, що він їй нічого не винен, що автомобілів їй не віддасть і що вона не має до них ніякого відношення та вигнав із свого подвір`я. Вона звернулась до ОСОБА_4 письмово, однак, відповіді не отримала. У 2017 р. їй стало відомо, що ОСОБА_4 зняв автомобіль та трактор з реєстрації, але вони донині стоять у його дворі без номерних знаків. Вважає, що ОСОБА_4 заволодів її майном, зловживаючи її довірою, заволодів вказаним вище майном, не передав його їй фактично, хоча вирахував його вартість із її зарплати, заподіявши їй шкоду у розмірі вартості майна. ОСОБА_4 як керівник ТОВ написав накладні про передачу їй автомобіля та трактора, стягнув з неї їх вартість, списавши суми з її зарплати, за якою був борг за два роки, не передавши їй їх фактично, чим не виплатив їй зарплати більше ніж за 1 міс.. Тому в січні 2018 р. вона шляхом надіслання 30.01.18 р. рекомендованого листа, звернулась до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області з приводу невиплати зарплати, привласнення майна, вчинення шахрайства щодо неї ОСОБА_4 .. З 02.02.18 р. по 15.02.18 р. вона перебувала на стацлікуванні у Ковельському МТМО, надавала пояснення поліцейському з приводу її заяви. Після виписки з лікарні вона отримала відповідь від 05.02.18 р. про реєстрацію її звернення у ЖЕО 01.02.18 р.; що перевіркою встановлено, що автомобіль зареєстрований на ОСОБА_5 .. Такий висновок вважає незаконним. Вважає, що щодо дій ОСОБА_4 , що описані у її заяві, має бути проведено досудове розслідування. Але Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області протиправно не внесено відомостей за її заявою у ЄРДР. Покликаючись на ст. ст. 214, 303 КПК України, просить зобов`язати керівника органу досудового розслідування Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області внести відомості за її заявою від 30.01.18 р. до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

За ухвалою слідчого судді від 02.03.18 р. скарга була повернута без розгляду у зв`язку з тими, що заявницею було пропущено строк на її подання і не заявлено клопотання про поновлення такого строку.

Однак, ухвалою апеляційного суду Волинської області від 16.03.18 р. ухвала слідчого судді була скасована. Справа надійшла на розгляд до суду першої інстанції 04.04.18 р..

Заявниця у судовому засіданні 20.04.18 р. скаргу підтримала, обґрунтувавши її вищенаведеними доводами, в суді додатково пояснила, що вбачає у діях голови СТзОВ ім. Ватутіна саме склад правопорушення, а не цивільно трудовий спір, з огляду на події, що призвели до безпідставного знаходження майна, що вона вважає належним їй, у ОСОБА_4 .. Просить скаргу задовольнити.

Прокурор та представник Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області в судове засідання не з`явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені.

У розпорядження слідчого судді Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області надано матеріали, що стосуються розгляду заяви повідомлення заявниці від 30.01.18 р. (не прошнуровані, не пронумеровані та не скріплені печаткою чи підписом, фактично на 11 арк.).

Даних, що свідчили б про внесення відомостей до ЄРДР за заявою заявниці від 30.01.18 р., поданою до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, у розпорядження слідчого судді не надано.

20.04.18 р. заявницею також подано до суду заяву про поновлення строку на подання скарги, обґрунтовану тим, що вона пропустила строк на оскарження з поважних причин.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали скарги та надані Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області матеріали, що стосуються розгляду заяви заявниці від 30.01.18 р., приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а термін на її подання - поновленню.

За змістом ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим можуть бути оскаржені, серед іншого, дії, бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Встановлено, що заява заявниці від 30.01.18 р., адресована Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області, про внесення до ЄРДР відомостей за рядом статей КК України щодо гр. ОСОБА_4 , надійшла до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області 01.02.18 р.. Наведене вище стверджується оглянутою у судовому засіданні слідчим суддею примірником заяви заявниці, датованої 30.01.18 р., де міститься підпис працівниці поліції про прийняття такої заяви.; матеріалами висновку № 348.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. При цьому, при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Відповідно до ст. 214 КПК України для внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено строк не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення слідчим, прокурором з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням доводів скарги та того, що СТзОВ ім. Ватутіна на даний час діє, а під час проведення поліцією перевірки було встановлено, що хоча заявниця і бажає порушення кримінального провадження з метою з`ясувати, на кого саме зареєстровані транспорті засоби, щоб мати змогу звернутись з цивільно правовими вимогами до суду, однак, разом з тим, вона покликається і на існування фактів неправомірності дій товариства, що призвело до реєстрації транспортних засобів, які вона вважає своїми, на інших осіб. Тобто, у певній мірі заявницею наведено такі обставини, що дають підстави для того, щоб вважати, що її заява містить деякі відомості про кримінальне правопорушення.

Вважаю, що встановити та з`ясувати вказане вище у повному обсязі та належно засобом вже проведеної перевірки неможливо. Так, поліцією було відібрано пояснення лише у заявниці, не було опитано особу, на яку вона вказує як на таку, що незаконно утримує майно, яке заявниця вважає належним їй; не зроблено запитів товариству з приводу документального підтвердження факту оформлення руху рухомого майна - автомобілів (т/з) від товариства до заявниці як працівника; від заявниці до голови товариства, від товариства до третіх осіб тощо.

Лише в межах кримінального провадження шляхом проведення відповідних процесуальних дій є можливим встановити наявність чи відсутність у діях як юридичної особи, так і її керівника, чи інших осіб факту наявності чи відсутності кримінального правопорушення.

Тому скаргу слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати Ковельський ВП ГУ НП у Волинській області внести відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 30.01.18 р., що надійшла до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області 01.02.18 р., до ЄРДР та виконати всі необхідні вимоги ст. 214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - с уддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1