Справа № 588/1156/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" жовтня 2017 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 25.04.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- вироком Тростянецького районного суду від 30.03.2006 року за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.;

- вироком Тростянецького районного суду від 08.11.2006 року за вчинення злочину передбаченого ст. 289 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;

- вироком Тростянецького районного суду від 01.02.2008 року за вчинення злочину передбаченого ст. 186 ч.2, ст. 71 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- вироком Тростянецького районного суду від 22.07.2013 року за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки;

- вироком Тростянецького районного суду від 03.09.2013 року за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого 31.10.2016 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 22 дні,
за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2017 року близько 23 год. ОСОБА_4 зустрів у приміщенні залу очікування залізничного вокзалу ст. Смородине, що розташований за адресою м. Тростянець, пл.. 40-ї армії, 10, свою знайому ОСОБА_5 , яка була разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_4 маючи прямий корисливий умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом поставити на зарядку мобільний телефон «LENOVO А916» іmеі: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , батарея якого розрядилась, разом з ОСОБА_8 , відніс мобільний телефон до приміщення залу Національної лотереї, розташованого за адресою м. Тростянець, пл. 40-ї армії, 2, після чого повернувся до залу очікування залізничного вокзалу ст. Смородине. Близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 таємно від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , повернувся до залу Національної лотереї, та попрохав повернути йому мобільний телефон, який він раніше залишав, чим фактично заволодів мобільним телефоном «LENOVO А916», належним ОСОБА_6 , який поклав до кишені, попередньо вимкнувши, та пішов додому, таким чином отримавши реальну можливість розпоряджатись чужим майном на власний розсуд. Наступного дня 16.03.2017 року ОСОБА_4 близько 10 год. пішов на торгово-оптову базу, яка розташована в м. Тростянець по вул. Благовіщенська, та продав мобільний телефон «LENOVO А916», чоловіку на ім`я ОСОБА_10 за 800 грн., не повідомивши про те, що телефон крадений. Отримані кошти в сумі 800 грн., ОСОБА_4 витратив на власні потреби, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди, яка відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/1582е від 13.05.2017 року, складає 2 064 гривні.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно шляхом обману заволодів мобільним телефоном потерпілого, як вказано в обвинувальному акті.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідження доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, вина ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 по ст. 190 ч. 2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття обвинуваченого в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою провину.

Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив корисливий злочин в період умовно-дострокового звільнення, суд приходить до висновку, що покарання необхідно призначити ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі в межах санкції статті за вчинений злочин, так як саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення з застосуванням ст.71 КК України

Враховуючи, що ОСОБА_4 злочин скоїв 15.03.2017 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення, так як він звільнений 31.10.2016 року згідно ухвали Дзержинського районного суд м. Харкова від 21.10.2016 року на невідбутий строк 4 місяці 22 дні, то покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків, на підставі ст.71 КК України і до призначеного покарання за цим вироком у вигляді обмеження волі частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду від 03.09.2013 року у вигляді 10 днів позбавлення волі, що у відповідності до ст.72 КК України становить 20 днів обмеження волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 374-376, 394, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому по цьому закону покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 03.09.2013 року у вигляді десять днів позбавлення волі, що в перерахунку, відповідно до положень ст.72 КК України становить двадцять днів обмеження волі та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків один рік двадцять днів обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 296,61 грн., код класифікації доходів 24060300.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення потерпілим, засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1