Справа № 362/6867/17
Провадження № 1-кс/362/1478/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-
в с т а н о в и в:
23 грудня 2017 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке 21.12.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002218.
За матеріалами клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , перебуваючи 19.12.2017 в м. Василькові Київської області, з метою незаконного заволодіння автомобілем «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_8 , маючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаючи, що зазначений автомобіль знаходиться тривалий час на території Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг м. Василькова» за адресою м. Васильків, вул. Фрунзе, 2-а, Київської області, вирішили продати вказаний автомобіль без відома та дозволу користувача.
Після цього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою заволодіння автомобілем «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 21.12.2017 залучили до своєї діяльності ОСОБА_9 , якого попередньо запевнили, що цей автомобіль належить ОСОБА_6 та з яким заздалегідь домовилися про купівлю-продаж автомобіля, у зв`язку із чим ОСОБА_9 не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 оскільки добросовісно вважав, що купує даний автомобіль у власника.
В свою чергу, ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_10 для огляду останнім технічного стану автомобіля та допомоги в його транспортуванні.
В подальшому, близько 16 год 21.12.2017, (більш точного часу не встановлено), перебуваючи на території Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг м. Василькова» за адресою м. Васильків, вул. Фрунзе, 2-а, Київської області, ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не будучи обізнаним про дійсні наміри останніх, діючи з їх відома, проник до салону автомобіля «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , сів на водійське сидіння вказаного транспортного засобу, де раніше ОСОБА_7 шляхом з`єднання електропроводів замка запалення було приведено у дію двигун, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та ОСОБА_9 надав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 гривень в якості завдатку за придбаний автомобіль.
Отже, ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , залучивши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були необізнані про їх злочинний умисел, незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_8 , після чого розпорядилися вказаним автомобілем, продавши його ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_6 , органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий поліції у клопотанні на обґрунтування необхідності арешту підозрюваного посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Слідчий вважає, що ОСОБА_6 , зареєстрований та проживає в іншій області, а тому, єдиним можливим запобіжним заходом, який може припинити його злочинну діяльність та переховування від органів досудового розслідування є тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор та слідчий, в проваджені якого перебуває кримінальне провадження, клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.
Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 , та просив його не заарештовувати.
Захисник підозрюваного також наполягав на обранні відносно його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу
Заслухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, виходячи з наступного.
За положеннями ч.1 ст.177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
У відповідності до положень ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує, що підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто стабільного джерела доходу, , що підтверджується матеріалами досудового розслідування, це свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 , може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжичі, Ямпільського району, Сумської області, українця, громадянина України, що має вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, з подальшим утриманням у Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів, а саме, до «18» лютого 2018 року, включно.
Визначити розмір застави, із врахуванням положень ч.5 ст. 182 КПК України, у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 грн.
У разі внесення застави, покласти на . ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до визначеної службової особи із встановленою ним періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Згідно із положеннями ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на рахунок № 8661, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, код отримувача (ЄДРПОУ):26268119, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172.
Відповідно до положень ч.ч.3 і 8 ст.182, ч.5 ст.194 КПК України підозрюваному роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а саме у разі невиконання обов`язків заставодавцем а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, зокрема прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурору або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду державного бюджету України.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1