Провадження № 11-сс/792/217/18
Справа № 686/6752/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2018 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2018 року,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено, погоджене із прокурором, клопотання старшого слідчого СВ Хмельницького РВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про застосування стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, раніше судимого, звільненого з місць позбавлення волі 7 березня 2018 року по відбуттю строку покарання,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2018 року включно.

Постановлено, що у разі внесення застави в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 44 050 грн., підозрюваний ОСОБА_8 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з іншим підозрюваним ( ОСОБА_10 ) по даному кримінальному провадженню.

Постановлено, що у разі невиконання даних обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Строк дії ухвали до 28 травня 2018 року включно.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить визнати затримання ОСОБА_8 незаконним та негайно звільнити його з-під варти; ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалу вважає незаконною, такою, що постановлена без повного і всебічного дослідження обставин справи, з`ясування яких мало істотне значення для прийняття обґрунтованого рішення.

Судом не враховано, що слідчим порушено вимоги ст. 208 КПК України під час затримання ОСОБА_11 . Так, згідно з протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2018 року заявник не бачив особу, що вчинила крадіжку, а в ході проведеного огляду місця події жодних доказів, які б прямо чи опосередковано вказували на особу причетну до крадіжки, не виявлено.

Окрім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 208 КПК України, як вбачається із протоколу затримання від 30.03.2018 року, ОСОБА_8 жодним чином не повідомлено у вчиненні якого злочину здійснюється затримання.
Зазначає, що протокол затримання не відповідає вимогам ч. 5 ст. 208 КПК України, зокрема у ньому не зазначено: ні місця затримання, ні підстави затримання, тобто обставин конкретного злочину за підозрою у щойно вчиненні якого затримано ОСОБА_8 .

Захисник вважає, що слідчим істотно порушено право підозрюваного на захист, оскільки всупереч вимогам ст. 213 КПК України своєчасно не повідомлено про його затримання орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, а також не надано йому можливості повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів.
На думку захисника, докази надані стороною обвинувачення належним чином не доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Поза увагою слідчого судді залишилось те, що відсутні докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_8 30.03.2018 року на території свиноферми в с. Данюки Хмельницького району Хмельницької області, а також докази належності зазначеної ферми, а також свиней, що були викрадені, ОСОБА_12 .
При обрані підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею не враховано відсутність доказів, що могли б свідчити про наміри підозрюваного ухилитись від слідства та/або суду, а зокрема: неявки за викликом до органів досудового розслідування та суду; відсутність постійного місця проживання; підбурювання співучасників до втечі; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі, ухилення від органів досудового розслідування та суду у минулому. Не враховано відсутність у підозрюваного паспорта громадянина України та паспорта для виїзду за кордон, що виключає можливість перетину кордонів України.

Окрім того, слідчим суддею визначено непомірно завищений розмір застави, що у більш як десять разів перевищує мінімальну заробітну плату та враховуючи майновий стан підозрюваного, виключає можливість реалізації останнім права на її внесення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 30.03.2018 року приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи на території свиноферми, що в с. Данюки Хмельницького району Хмельницької області, яка належить ОСОБА_12 , ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна, проник всередину свиноферми, після чого умисно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку трьох свиней, вартістю 4800 грн. кожна, вагою 100 кг кожна, а всього загальною вартістю 14 400 грн., спричинивши потерпілому майнової шкоди.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено 30 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000222, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

30 березня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , існування ризиків, пов`язаних з переховуванням від органу досудового розслідування або суду, можливість продовжувати злочинну діяльність, перебуваючи на волі, незаконно впливати на іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні.
З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, та, маючи не зняту й непогашену судимість, через незначний проміжок часу, знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину. Тому, слідча суддя прийшла до правильного висновку про те, що існують ризики можливого переховування від органів досудового розслідування і суду, незаконного впливу на іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні, який є його знайомим, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчим порушено вимоги ст. 208 КПК України під час затримання ОСОБА_11 , оскільки згідно з протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2018 року заявник не бачив особу, що вчинила крадіжку, а в ході проведеного огляду місця події жодних доказів, які б прямо чи опосередковано вказували на особу причетну до крадіжки, не виявлено, спростовуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказах.

Так, у протоколі затримання ОСОБА_11 від 30 березня 2018 року зазначено, що його затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, без ухвали слідчого судді на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Згідно з даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 4 квітня 2018 року, який працює на посаді начальника СРПП Хмельницького РВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області, останній пояснив, що під час патрулювання на автодорозі М-12 в напрямку м. Хмельницький - м. Волочиськ, неподалік повороту до с. Гвардійське Хмельницького району був зупинений автомобіль марки «YZH», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення надійшло орієнтування про крадіжку свиней із свиноферми с. Данюки Хмельницького району. При цьому, із багажника вказаного автомобіля доносились звуки, характерні для свиней, а ОСОБА_11 з іншим підозрюваним поводили себе підозріло та нервували. На запитання про те, що в багажнику автомобіля, останні спочатку відповіли, що там нічого немає, а потім водій повідомив, що везе свині додому у м. Ізяслав. Про дану подію було повідомлено СОГ Хмельницького РВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області, після прибуття якої у присутності двох понятих, власника автомобіля та заявника про крадіжку, було оглянуто вказаний транспортний засіб, де в багажному відділенні виявлено три свині, що зникли із свиноферми с. Данюки Хмельницького району.

А тому, зважаючи на викладене, слідчим було дотримано вимог ст. 208 КПК України під час затримання ОСОБА_11 .

Твердження про те, що в порушення вимог ч. 4, ч. 5 ст. 208 КПК України, ОСОБА_8 жодним чином не повідомлено у вчиненні якого злочину здійснюється затримання, а у протоколі затримання не зазначено: ні місця затримання, ні підстави затримання, тобто обставин конкретного злочину, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі не ґрунтуються на змісті самого протоколу затримання ОСОБА_11 від 30 березня 2018 року, наявного у матеріалах кримінального провадження, які були дослідженні судом під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.

Посилання в апеляційній скарзі на істотне порушення права підозрюваного на захист, оскільки всупереч вимогам ст. 213 КПК України своєчасно не повідомлено про його затримання орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, а також не надано йому можливості повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів, є безпідставними.

Так, згідно з протоколом затримання ОСОБА_11 від 30 березня 2018 року, о 06 год. 18 год. 30 березня 2018 року про затримання останнього було повідомлено Хмельницький центр надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі ОСОБА_14 . Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України роз`яснено підозрюваному його право на негайне повідомлення близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України.

Доводи захисника про недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність доказів на підтвердження їх наявності, які б спростовували недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, колегія судді до уваги не приймає.

Наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується не на припущеннях, як про це помилково стверджує сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, а на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Твердження захисника про те, що відсутні докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_8 30.03.2018 року на території свиноферми в с. Данюки Хмельницького району Хмельницької області, а також докази належності зазначеної ферми, а також свиней, що були викрадені, ОСОБА_12 , апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні.

Окрім того, факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, який необхідний для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, оскільки це є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано відсутність доказів, що могли б свідчити про наміри підозрюваного ухилитись від слідства та/або суду, а зокрема: неявки за викликом до органів досудового розслідування та суду; відсутність постійного місця проживання; підбурювання співучасників до втечі; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі, ухилення від органів досудового розслідування та суду у минулому, а також відсутність у підозрюваного паспорта громадянина України та паспорта для виїзду за кордон, не дають колегії суддів підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Колегія суддів враховує, що будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не погашену судимість, підозрюваний вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та можливість продовжувати злочинну діяльність. До того ж, останній відбував покарання у місцях позбавлення волі, а тому розуміючи наслідки вчиненого, може будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, намагаючись уникнути покарання. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, тобто соціально не прив`язаний до місця проживання.

Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Посилання сторони захисту на те, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірно завищений, не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах провадження.

В даному випадку слідчий суддя взяв до уваги суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, спосіб та механізм його вчинення, підвищену суспільну небезпечність, зумовлену особою підозрюваного, його поведінку безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, що дало суду об`єктивні підстави для визначення саме такого розміру застави. Окрім того, розмір застави відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначений у межах, передбачених щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.

Слідчим суддею виконані вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України про визначення застави у розмірі 44 050 гривень, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі внесення якої підозрюваний буде негайно звільнений з-під варти. Підстав для її зменшення апеляційний суд не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначенння розміру застави.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2018 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2018 року включно залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2