Єдиний унікальний номер 227/2200/16-к
Номер провадження 11-кп/775/496/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000505 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.03.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Добропілля, громадянин України, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 27 березня 2016 року в період часу о 11.00 год. ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу пройшов на неогороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , де в період часу з 11.00 год. до 12.30 год., діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, демонтував стіни вугільника, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, таємно переніс гипсоблок у кількості 60 шт. вартістю 10,36 грн. за 1 шт., з якого дана споруда складалася, до двору будинку АДРЕСА_2 , тим самим з викраденим зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 621,60 грн.

Крім того, 09.03.2016 року приблизно з 18:00 годині ОСОБА_7 перебував у приміщенні літньої кухні, розташованої на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у кухонній кімнаті вказаної літньої кухні разом із ОСОБА_9 , з якою він співмешкав протягом останніх 3-х місяців, та раніше йому знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивав спиртні напої. В цей же день, близько 20:00 годині під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виникла словесна сварка, на ґрунті того, що ОСОБА_7 приревнував ОСОБА_9 до ОСОБА_11 , в зв`язку з чим, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_11 вийти на двір та з`ясувати там відносини між собою, на що останній погодився та вийшов на двір. В цей час у ОСОБА_7 на ґрунті ревнощів виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . В якості знаряддя вчинення злочину ОСОБА_7 вирішив використати кухонний ніж, який знаходився на столі в кухонній кімнаті, а також дерев`яний табурет, який знаходився в цій же кімнаті. Взявши вказані предмети ОСОБА_7 вийшов слідом за ОСОБА_11 на двір. Перебуваючи у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 та завдав останньому одного удару кулаком лівої руки в обличчя, а, коли той намагався втекти, збив з ніг. Після чого ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою вбивства ОСОБА_11 , завдав останньому не менше чотирьох ударів дерев`яною табуреткою в область голови, не менше одного - по тулубу, а потім, діставши з карману куртки кухонний ніж, завдав ним потерпілому не менше п`яти ударів в область голови, не менше тринадцяти ударів в область тулуба, п`яти - в область шиї, не менше чотирьох ударів в праве передпліччя, не менше одного удару в область правої кисті. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер на місці. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок травматичного шоку, який виник як ускладнення отриманої множинної відкритої комбінованої травми тіла.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказує що суд не в повній мірі дослідив докази, надані стороною обвинувачення та невірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника і обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

В частині засудження за ч.1 ст. 185 КК України вирок обвинуваченим не оскаржується. Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону. Висновки суду, що ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, як вони встановлені вироком, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку. Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винним себе в інкримінованих злочинах визнав в повному обсязі та суду показав, що в березні 2016 року за місцем проживання ОСОБА_10 вживали спиртні напої з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Під час вживання спиртних напоїв він приревнував ОСОБА_9 до ОСОБА_11 , якому він запропонував вийти на вулицю. Коли він виходив слідом за ОСОБА_11 , взяв із собою з кімнати ніж і табуретку. На вулиці він вдарив ОСОБА_11 в обличчя, останній почав тікати. Він наздогнав його, збив з ніг і почав бити табуретом по голові. Потім дістав ніж та почав наносити удари ножем в різні частини тіла 13 разів. ОСОБА_11 не застосовував до нього ніяких дій щодо свого захисту та просив зупинитися. Тіло ОСОБА_11 скинув у річку та повернувся до кухні.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що спільно проживала з обвинуваченим. 09.03.2016 року вона, її брат ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 пили самогон в будинку, який вони взяли в найм. Ніяких конфліктів за столом не було. Лосєв вийшов, слідом за ним вийшов обвинувачений, потім вийшов її брат ОСОБА_12 . Коли повернувся обвинувачений, вона запитала де ОСОБА_13 і обвинувачений сказав, що він пішов до сестри. Потім вночі того дня обвинувачений розповів їй, як все сталося із ОСОБА_11 . Сказав, що ударив ОСОБА_14 ножем в бік.

З протоколу огляду місця події від 31.03.2016 року вбачається, що оглянуто труп ОСОБА_11 . В ході огляду встановлено, що труп знаходиться в воді річці Бик на відстані приблизно 60 метрів від домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . З місця огляду було вилучено одяг з трупу ОСОБА_11 .

З протоколу огляду місця події від 31.03.2016 року вбачається, що в ході огляду домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 при виході з літньої кухні біля стіни будинку на металевій мисці виявлена пляма бурого кольору, схожа на кров. На території господарчого двору домоволодіння виявлено дві невеликі віточки з речовиною біологічного походження, схожі на кров. Серед грунта на цьому господарчому дворі знайдено два фрагмента тканини з речовиною біологічного походження, схожою на кров. В ході огляду ОСОБА_7 пояснив, що на цьому місці він бив потерпілого ОСОБА_15 сараї на столі також знайдені плями бурого кольору, схожі на кров. В ході огляду були вилучені змиви з металевої миски, з поверхні столу в сараї, з поверхні двері літньої кухні, вилучено також два фрагменти тканини та дві віточки з речовиною біологічного походження, схожою на кров.

Згідно висновкоу експерта № 96 Добропільського відділення СМЕ Донецького бюро СМЕ від 19.05.2016 року смерть ОСОБА_11 настала внаслідок травматичного шоку, котрий виник як ускладнення отриманої множинної відкритої комбінованої травми тіла Всі ушкодження спричинені прижиттєво , не більше ніж за декілька десятків хвилин до смерті та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з причиною смерті.

З протоколу слідчого експерименту від 04.04.2016 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 надав показання про обставини скоєння вбивства ОСОБА_11 , які відповідають показанням обвинуваченого, які він надав в судовому засіданні.

Доводи обвинуваченого, що в час скоєння злочину він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними спростовуються висновком амбулаторно судово-психіатричної експертизи № 414 від 20.04.2016 року. Згідно висновку ОСОБА_7 виявляє емоційно-нестабільний розлад особистості, імпульсивний тип, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (психопатія збудливого кола, в стані нестабільної компенсації, хронічний алкоголізм, друга стадія, псевдозапойна форма пияцтва з психопатизацією особистості по збудливого типу - в ред. МКБ9). У період часу, відповідний інкримінованому діянню, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, змінені форми, експлозивний варіант, що не є патологічним сп`янінням. По психічному стану міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння злочину не перебував у тимчасово-хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових мір медичного характеру не потребує.

Знаходження обвинуваченог у стані алкогольного сп`яніння також підтверджується показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 , наданими ними в судовому засіданні.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєних злочинів, ступінь тяжкості злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст.115 КК України суд обгрунтовано визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння його розкриттю.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Судова колегія не вбачає підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 засудженого за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, залишити без змін.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за період з 15 березня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді: