Справа № 333/2953/17
Пр. № 1-кп/333/380/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000626, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сорочино Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:
відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 04 березня 2015 року був призваний за мобілізацією на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
15 травня 2015 року солдата ОСОБА_4 переведено для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
У цей же день наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 15.05. № 71 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія гарматного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 та зараховано на всі види забезпечення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХП зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.
23 травня 2015 року під час перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність на місці служби у військовому ешелоні, який знаходився
на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1» виявлено відсутність військовослужбовця військової частини польова пошта солдата ОСОБА_4 .
Однак, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог, солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах особливого періоду, з метою ухилитися від військової служби, 23 травня 2015 року, самовільно залишив місце служби - військовий ешелон, який знаходився на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1», свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження служби до 26 травня 2017 року.
Обвинувачений допитаний в судовому засіданні визнав свою вину повністю та пояснив, що 04 березня 2015 року був призваний за мобілізацією на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
15 травня 2015 року солдата ОСОБА_4 переведено для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
23 травня 2015 року самовільно залишив місце служби - військовий ешелон, який знаходився на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1», свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження служби до 26 травня 2017 року.
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів, а саме: - показаннями обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує:
- за ч. 3 ст. 408 КК України, як дезертирство, самовільно залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.

При визначені міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, інші обставини справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1