Справа № 362/5394/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1387/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 19.12.2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001228 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001228 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

Обґрунтовуючи ухвалу суд вказав, що обвинувальний акт містить порушення КПК України, а саме зазначає, що обвинуваченому інкримінується спочатку таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище (ч. 3 ст. 185 КК України, хоча не зазначено яке конкретне сховище), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно (ч. 3 ст. 185 КК України). Тоді як обвинувальним актом чітко зазначено, що обвинувачений вчинив всі свої дії за однією адресою протягом двох днів. Тобто, в його діях вбачається продовжуваний злочин, який складається із тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Крім того, такої кваліфікуючої ознаки як повторність, диспозиція ч. 3 ст. 185 КК України не містить.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України. Зазначає, що обвинувальний акт складений щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зазначає, що з ухвали суду не вбачається, які саме недоліки необхідно усунути. Зазначає, що суд першої інстанції вдався до аналізу та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд необґрунтовано повернув обвинувальний акт, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання суду як на підставу повернення обвинувального акту на те, що кваліфікуючої ознаки як повторність, диспозиція ч. 3 ст. 185 КК України не містить, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», передбачене у відповідних статтях Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки. Якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Зі змісту обвинувального акту, складеного у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вбачається, що він складений слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 та затверджений прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_7 містить всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, зокрема найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені місце, час інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення. Також зазначені дата та місце складання обвинувального акту. До обвинувального акту доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту.

Крім того, надані в обвинувальному акті обвинуваченому відомості достатні для повного розуміння ОСОБА_7 суті висунутого проти нього обвинувачення.

На думку колегії суддів, вимоги ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_7 були дотримані в повному обсязі, а ті недоліки, на які звернув увагу суд, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки суд першої інстанції у підготовчому провадженні не може вирішувати питання про доведеність вини обвинуваченого, оцінювати фактичні обставини кримінального провадження, робити висновки щодо правової кваліфікації дій, оскільки це завдання суду під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи прокурора є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а обвинувальний акт поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001228 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків скасувати.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернути до Обухівського районного суду Київської області для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

Суддя: Суддя: Суддя: