Справа № 308/146/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_3 по кримінальному провадженні № 0000495, відомості про яке 15.12.2017 внесені до ЄРДР про обрання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця с. Приборжавське, Іршавського району, Закарпатської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, не одруженого, на утриманні якого неповнолітніх дітей не має, працюючого на посаді державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням по кримінальному провадженні №0000495, відомості про яке 15.12.2017 внесені до ЄРДР про обрання відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, у поданому клопотанні слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, згідно наказу в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_6 №415/4 від 08.04.2015, будучи службовою особою правоохоронного органу, уповноваженим на виконання функцій держави, вчинив умисний, корупційний злочин у сфері службової діяльності.

Так, 05.01.2018 о 12 годині 30 хвилин державний виконавець Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 , перебуваючи, разом з ОСОБА_7 , в транспортному засобі марки «CITROEN» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 припаркованому на обочині дороги біля будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, вимагав шляхом створення умов, за яких заявник ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимушений був надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США за сприяння з використанням свого службового становища у скасуванні раніше накладених штрафних санкцій та сприянні у скасуванні рішення про тимчасову заборону виїзду за межі України.
Тобто своїми умисними діями ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
05.01.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 15.12.2017, протоколом допиту заявника ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події та фіксації виявлення неправомірної вигоди у ОСОБА_4 , та іншими матеріалами в їх сукупності.
05.01.2018 року о 12.48 хв. ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України як особа, яку застали під час вчинення злочину та особу, на яку вказує заявник, як на такого, що вчинив зазначений вище злочин.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження. Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_4 вчинив корупційний злочин з використанням свого службового становища, тому суд вважає підставними твердження органу досудового розслідування, про те, підозрюваний може з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами області на непідконтрольних територіях Донецької і Луганської областей та Автономної Республіки Крим, може вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні та залучати до здійснення такого інших працівників виконавчої служби.
На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам, орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Крім того, прокурор зазначив, що є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із взяттям під варту, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства. Крім того, вважає, що на даний час є недопитаними заявник та інші особи працівники Іршавського районного відділу державної виконавчої служби, та на яких може впливати підозрюваний.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання та обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 15.12.2017, протоколом допиту заявника ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події та фіксації виявлення неправомірної вигоди у ОСОБА_4 , та іншими матеріалами в їх сукупності.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину 05 січня 2018 року, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Слідчий суддя враховує, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , зазначений прокурором ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 та заявника ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. Крім того, на даний час не було допитано начальника Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_9 , безпосередньо на якого, крім ОСОБА_4 , також вказує в заяві про злочин ОСОБА_8 ..
До того ж, крім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 є не одруженим та не має на утриманні неповнолітніх дітей, а також його стан здоров`я, враховує наявність позитивної характеристики по місцю проживання.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.
Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, - становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 88100 грн.
Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0000495, відомості про яке 15.12.2017 внесені до ЄРДР про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 28 лютого 2018 року.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом, - в розмірі 50 (пятидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 гривень.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1