АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/746/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія. ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0003325 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Юріївка, Дніпропетровської області, циганку, громадянку України, без освіти, офіційно незаміжню, яка має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не працевлаштовану, без реєстрації місця мешкання, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- 20 квітня 2001 року вироком Червонозаводського районного судом м. Харкова за ч.2 ст. 143 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 16 квітня 2004 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі 1 року 2 місяців;
- 20 грудня 2004 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі;
- 15 лютого 2016 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки;
- 04 жовтня 2016 року вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України, на підставі ст.71 КК України, до 4 років 4 місяців позбавлення волі; на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року змінено вирок районного суду від 04 жовтня 2016 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 10 днів,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року - менш суворого покарання, призначеного цим вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці 10 днів, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, відбуте засудженою відповідно до вироку Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року, а також час перебування засудженої в Чернігівській ВК №44 з 09.03.17 року, в тому числі за правилами ст.72 КК України до 20.06.17 року включно. Крім того, у строк відбування покарання засудженій зараховано час перебування у Харківській установі виконання покарань (№ 27) з 14.09.17 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави вартість проведеної по справі судово-товарознавчої експертизи на загальну суму 351 грн. 84 коп.
Долю речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.07.2016 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи біля другого під`їзду будинку № 16 по вул. 23 Серпня в м. Харкові звернула увагу на жінку похилого віку на шиї у якої був золотий ланцюжок, а у вухах золоті сережки, та розуміючи що в силу похилого віку ця жінка не зможе чинити їй опір, із корисливих мотивів вирішила відкрито викрасти ці прикраси. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна та подальше обертання його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно ОСОБА_8 , підійшла ззаду до цієї жінки - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і шляхом ривка зірвала з її шиї золотий ланцюжок, а з вух золоті сережки, після чого з викраденими речами з місця злочину втекла, чим спричинила ОСОБА_14 матеріальну шкоду, яка згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 4279 від 12.08.2016 року складає 1993 грн. 94 коп. ., у тому числі: дві сережки із золота жовтого кольору, 583 проби, кожна з яких довжиною по 1,5 см, на кожній з сережок посередині вздовж розташовано по одному каменю рубіну рожевого кольору подовженої форми, вага кожної з сережок разом з каменем складає по 3 грм. кожна, від каменю вверх розташовано кріплення у вигляді гачку, були подаровані восени 1986 року, вартість яких встановити не надалося можливим, оскільки майно експертом не ідентифіковано; кований ланцюжок з золота жовтого кольору, 583 проби, вагою 3 грм, загальною довжиною 55 см, подарована восени 1987 року вартість якого 1855 грн. 44 коп.; срібна ладанка, 925 проби, овальної форми з зображенням у вигляді ікони Казанської Божої матері, загальна довжина ладанки 4 см, ширина 3 см, вагою 7 грм, без каменів, була придбана у 2014 році за 50 грн.- вартість якої 96 грн. 95 коп.; срібний хрест з розп`яттям Іісуса Христа, 925 проби, загальною довжиною 3 см, шириною 2 см, вагою 3 грм. (розп`яття Іісуса Христа накладено на хрест), була придбана у 2015 році за 50 грн., без каменів, вартість якого 41 грн. 55 коп.
В апеляційній скарзі прокурор, із зміненими апеляційними доводами та вимогою, просить вирок районного суду в частині призначення ОСОБА_8 покарання змінити, постановити ухвалу, якою призначити обвинуваченій покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року, менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 10 днів, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги прокурор вказує на те, що остаточне покарання ОСОБА_8 за вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року, за наслідками його апеляційного перегляду, призначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 10 днів, у зв`язку з чим судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу, думку обвинуваченої та її захисника, що не заперечували щодо задоволення поданої апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст.ст. 404, 421 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Сторони кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу.
Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.
Вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за попереднім вироком Валківського районного суду Харківської області від 15.02.2016 року остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі з поміщенням її до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Зазначений вирок Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року було оскаржено в апеляційному порядку та відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року обвинуваченій ОСОБА_8 пом`якшеного покарання за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Валківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 10 днів.
Тобто остаточне покарання за попереднім вироком ( Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року ) обвинуваченій ОСОБА_8 призначено у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяці 10 днів, але судом першої інстанції не враховано зазначених даних та помилково призначено ОСОБА_8 остаточне покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворе, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці 10 днів.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п.4 ч. 1 ст. 408 КПК України, оскаржуваний вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_8 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року, менш суворе, яке призначене за цим вироком, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяці 10 днів.
Крім того, обвинуваченою ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду було заявлено клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», яке, відповідно до ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», не підлягає задоволенню, оскільки обвинувачена має дві непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення тяжких злочинів, тобто є пряма заборону щодо звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі закону про амністію, в тому числі і на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 2; 408 ч.1 п.4; 409 ч.1 п.4; 413 ч.1 п.2; 418; 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2017 року в частині призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року - менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 10 (десять) днів, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_8 - в той самий строк з дня отримання копії повного тексту судового рішення.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4