Справа №701/287/18-к
Провадження №1-кп/701/50/18
В И Р О К
І М Я М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора- захисника - ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Степівка, Монастирищанського району, Черкаської області, та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта вища, не одруженої, працюючої бухгалтером ФГ "Червона Калина-С" с. Добра, Маньківського району, Черкаської області, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , перебувала на посаді головного бухгалтера Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області з 01.03.2016 по 30.06.2017 згідно Розпорядження сільського голови с. Добра Маньківського району Черкаської області ОСОБА_6 від 29.02.2016 за№31. Згідно п.п.2.4 та 2.5 посадової інструкції головного бухгалтера Добрянської сільської ради на неї упродовж перебування на займаній посаді був покладений обов`язок щодо контролю за правильністю використання коштів у відповідності з цільовим призначенням та забезпечення правильності використання фонду оплати праці, дотримання встановлених правил та розрахунків і платіжних зобов`язань.

Однак, всупереч вказаним нормам посадової інструкції ОСОБА_5 перебуваючи на своєму робочому місці, в приміщенні Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області здійснила привласнення майна (коштів) яке було ввірене їй в силу її обов`язків шляхом зарахування коштів сільського бюджету (призначених для виплати заробітної плати працівникам сільської ради) через «Приват 24-Бізнес» (клієнт банк) на свій особовий картковий рахунок у розмірі більшому ніж їй було передбачено.

Так, сума надлишкових перерахованих коштів, яка розраховується як різниця між фактично нарахованою заробітною платою і фактично перерахованою і отриманою заробітною платою у період з травня - грудня 2016 року та січня - червня 2017 року становить 45 306,29 грн. зокрема, у травні 2016 року кошти в сумі 1193,30 грн., у вересні 2016 року в кошти сумі 6818 грн., у жовтні 2016 року кошти в сумі 4185,28 грн., у листопаді 2016 року кошти в сумі 9820,38 грн., у грудні 2016 року кошти в сумі 4620,35 грн., у січні 2017 року кошти в сумі 3002,72 грн., у лютому 2017 року кошти в сумі 1531,83 грн., у березні 2017 року кошти в сумі 2207,67 грн., у квітні 2017 року кошти в сумі 1,11 грн., у травні 2017 року кошти в сумі 8279,57 грн., у червні 2017 року кошти в сумі 3646,08 грн. У подальшому після щомісячного перерахування вищевказаних сум на особистий картковий рахунок ОСОБА_5 , привласнювала зазначені кошти і використовувала їх для особистих потреб.

Вона ж, будучи на посаді головного бухгалтера Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області згідно Розпорядження сільського голови с. Добра Маньківського району Черкаської області ОСОБА_6 , від 29.02.2016 за №31 з 01.03.2016 по 30.06.2017 перебуваючи на посаді головного бухгалтера Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, скоїла службове підроблення при слідуючих обставинах:

Так, ОСОБА_5 , протягом травня - грудня 2016 року та січня - червня 2017 року перебуваючи на своєму робочому місці, в приміщенні Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, в порушення вищевказаних вимог посадової інструкції головного бухгалтера Добрянської сільської ради, виготовляла офіційні документи - щомісячні платіжні доручення в які вносила недостовірну інформацію щодо сум, які необхідно перерахувати із бюджету Добрянської сільської ради для виплати заробітної плати працівникам сільської ради. Зокрема, на підставі завідомо неправдивих відомостей, які містилися у платіжних дорученнях за травень 2016 року №84 та 94, вересень 2016 року №170 та 182,183, жовтень 2016 року №203 та 211, листопад 2016 року №217 та 223,235, грудень 2016 року №245, 248 та 260 та січень 2017 року №1 та 6, лютий 2017 року №15 та 26, березень 2017 року №28 та 31, квітень 2017 року №42 та 50, травень 2017 року №60 та 67, червень 2017 року №77 та 80, вона щомісячно перерахувала через «Приват 24-Бізнес» (клієнт банк) на свій особистий заробітний рахунок надлишкові кошти, які розраховувалися, як різниця між фактично нарахованою заробітною платою і фактично перерахованою і отриманою заробітною платою.

На підставі вищевказаних платіжних доручень, які містили неправдиву інформацію ОСОБА_5 упродовж зазначеного періоду отримала надлишкову заробітну плату на загальну суму 45 306,29 грн.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за :

- ч. 1 ст. 191 КК України, як привласненні чи розтраті чужого майна, яку було ввірене особі чи перебувало в її віданні;

- ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

29 березня 2018 року між прокурором Маньківського відділення Уманської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000077 та ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 , беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, в обсязі підозри.

При укладені угоди про визнання винуватості враховано особу ОСОБА_5 , зокрема, відсутність обставин, які обтяжують покарання, щире каяття у вчинених злочинах та активне сприяння розкриттю злочину, що є обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

За вказаною угодою сторони погодили покарання - за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, - у виді 1 року та 1 місяця обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування чи влади терміном 1 рік та 1 місяць; - за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування чи влади терміном 1 рік. На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року та 1 місяця обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування чи влади терміном 1 рік та 1 місяць.

Суд вважає необхідним угоду про визнання винуватості затвердити виходячи з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачується, а вона, обвинувачена, має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст. 473 КПК України зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та, що вона цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинувачену ОСОБА_5 , яка показала, що укладення угоди з її сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_5 , і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченій ОСОБА_5 , роз`яснено і її зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та просила звільнити її від відбування покарання. Своє клопотання мотивує тим, що вона вчинила злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості і має на утриманні неповнолітню дитину, стосовно якої вона не позбавлений батьківських прав. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Адвокат пітримав клопотання своєї підзахисної.

Прокурор не заперечував щодо застосування відносно ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.03.2018 року між прокурором Маньківського відділення Уманської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 .
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України та на підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 , узгоджене сторонами покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, - у виді одного року та одного місяця обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування чи влади терміном один рік та один місяць;

- за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України у виді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування чи влади терміном один рік.
На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді одного року та одного місяця обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування чи влади терміном один рік та один місяць.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016році"

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

СуддяОСОБА_1