Справа №463/1931/17
Провадження №1-кс/463/506/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 р. Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0002853 від 13.06.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, -
в с т а н о в и в:
Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України вказане кримінальне провадження визначене для розгляду головуючому судді ОСОБА_4 .
До суду поступила заява про самовідвід головуючого судді, яка мотивована тим, що головуючий суддя умисно порушує права потерпілого ОСОБА_3 , не зобов`язує прокурора долучити до матеріалів справи матеріали кримінального провадження здобуті на досудовому розслідуванні, принизливо називає головуючого «другим захисником обвинуваченого», вважає, що головуючий особисто заінтересований в розгляді справи і діяв в змові з захисником щодо подачі останньою головуючому заяви про відвід і такими своїми діями сприяє обвинуваченому в уникненні кримінальної відповідальності. Зазначає, що не довіряє головуючому незважаючи на відмову в задоволенні його заяви про відвід. Головуючий суддя ОСОБА_4 вважає, що незважаючи на його відсутність інтересу особистого в необ`єктивному розгляді справи, а також не підтвердженні викладених потерпілим обставин він в подальшому буде недовіряти суду під його головуванням.
В судовому засіданні потерпілий висловився, що суддя ОСОБА_4 неодноразово порушує Конституцію України та законодавство України. Крім того зазначив, що він не буде висловлювати жодної думки щодо даної заяви про самовідвід, оскільки не знає чи вона буде вирішена об`єктивно.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву, заслухавши думку потерпілого, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Виходячи з мотивів заяви, саме на цю підставу для відводу покликається головуючий суддя.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справии незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку що дана заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, -
ухвалив:
Заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0002583 від 13.06.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України - задоволити.
Матеріали кримінального провадження № 0002583 від 13.06.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України передати на новий розгляд іншому судді Личаківського районного суду м. Львова, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду, в порядку ст.ст.31, 35 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1