Справа № 526/2527/17
Провадження № 1-кп/526/239/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000930 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Опішня Зіньківського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

У травні місяці 2017 року, більш точної дати не встановлено, неподалік власного господарства у чагарнику, ОСОБА_4 знайшов декілька кущів конопель, які вирвав та приніс до власного домогосподарства в АДРЕСА_1 , після чого вказані рослини коноплі висушив, подрібнив, виготовивши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

16.11.2017 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , у гаражному приміщенні, у шафі на полиці, було виявлено та вилучено полімерний пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження.

Згідно висновку експерта № 3980 від 23.11.2017 речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена у ОСОБА_4 , має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить татрагідроканнабінол та являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 45,742 гр, який ОСОБА_4 незаконно зберігав у гаражному приміщенні для власних потреб, без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
29 листопада 2017 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставами для обрання такої міри покарання, як зазначено в угоді, є визнання вини підозрюваним, активне сприяння у розкритті злочину, позитивна характеристика за місцем проживання та притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а відповідно до частини другої ст. 474 цього Кодексу - розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 29 листопада 2017 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснені та йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання витрат понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Окрім того, суд враховуючи те, що вилучений у ОСОБА_4 наркотичний засіб канабіс, масою 45,742 гр. є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тому керуючись положеннями ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію, шляхом конфіскації у власність держави зазначеного речового доказу, як предмету вчинення злочину.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд, -

у х в а л л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2017 року, укладену між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію майна, шляхом конфіскації у власність держави, накротичний засіб канабіс, масою 45,742 гр., який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 593 гривні 22 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його оголошення негайно вручити ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1