Справа № 703/3390/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , громадянину України, не працюючому, раніше судимому
22 грудня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Слідчий Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 близько 16 години 50 хвилин 14 квітня 2017 року біля магазину «Асоль» по вул. Незалежності, 67Г, в м. Смілі таємно викрав належний ОСОБА_7 бензотример «Дніпро-М» вартістю 1926 грн.
Таким чином, у діях ОСОБА_5 органом досудового розслідування вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.
6 листопада 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та пояснила, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обгрунтовнаної підозри ОСОБА_5 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення. Крім того, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості переховування підозрюваного від слідства та суду і вчинення інших кримінальних правопорушень, вважає будь-який інший запобіжний захід недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Просила також врахувати, що ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, на виклики слідчого не з`являється та вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку. Зазначила, що при зверненні до суду з клопотання враховано, що підозрюваний ніде не працевлаштований та не має сім`ї.
Слідчий також просила задоволити клопотання.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що в прокурора та слідства не має достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний зауважив, що має постійне місце проживання та не має наміру уникати від слідства та суду. Просив, в разі обрання судом запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурор стверджує, що підставою звернення до суду з наведеним клопотанням є наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 не з`являється на виклики слідчого та не має міцних соціальних зв`язків.
В той же час, матеріали клопотання не містять жодного доказу на підтвердження викладеного. Ні слідчим, ні прокурором не надано доказів того, що підозрюваному направлялись виклики до слідчого чи прокурора та що ним вони були отримані. Не надано доказів також того, що в ході досудового слідства здійснювалась перевірка міцності соціальних зв`язків ОСОБА_5 . Докази, які б характеризували підозрюваного за місцем проживання, в матеріалах справи відсутні.
Крім того, суд також враховує, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні наведеного кримінального правопорушення в день звернення з наведеним клопотанням. Прокурором не доведено, що з моменту набуття відповідного процесуального статусу дії ОСОБА_5 свідчили про його намір переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Оскільки прокурором не доведено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження сторони обвинувачення про існування даного ризику є непідтвердженим та передчасним.
В той же час, дослідивши протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи, що підозрюваний ніде не працює, вчинив корисливий злочин під час іспитового терміну за інший корисливий злочин, слідчий суддя вважає, що існують достатні підстави, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Оскільки слідчим та прокурором не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід в виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід в виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання і вважає, що обрання такого запобіжного заходу є законним та справедливим.
А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби строком на два місяці, заборонивши підозрюваному залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 по 7 годину і покласти на нього такі обов`язки:
- не відлучатись з м. Сміла Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за першою вимогою до слідчого відділу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області чи суду.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Запобіжний захід діє по 4 січня 2018 року включно, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє протягом 2 місяців з дня її постановлення, у разі якщо не буде скасована апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1