Справа № 562/785/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2018 року Здолбунівський районний суд
Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 31 березня 2010 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 20 червня 2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 25 липня 2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. 01 листопада 2017 року на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016р. звільнений від відбування покарання,
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:
30 січня 2018 року близько 07 год. 00 хв. у м.Здолбунові Рівненської області по вул.І.Гончара ОСОБА_4 , перебуваючи на території виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу таємно викрав два мідних кабелі з вагону ЕР9п 241-08 електропоїзда, вагою 4,1 кг.
Своїми злочинними діями обвинувачений заподіяв ПАТ "Українська залізниця" матеріальну шкоду на суму 704 (Сімсот чотири) грн. 05 коп.
28 лютого 2018 року представник регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469 КПК України уклали угоду про примирення.
Відповідно до змісту угоди про примирення дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому злочині і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (Два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий строк.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КК України, які роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченому.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що спроможний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Представник потерпілого ОСОБА_5 просить затвердити укладену угоду про примирення від 28 лютого 2018 року та призначити узгоджене сторонами покарання, будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого не має.
Прокурор вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався у тому, що сторони правильно розуміють зміст угоди про примирення, наслідки її укладення та затвердження відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні, заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що у разі невиконання ним угоди про примирення, відповідно до ст.476 КПК України потерпілий має право протягом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку. Представнику потерпілого роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Усвідомивши вказані обставини, сторони в судовому засіданні наполягають на істинності своєї позиції щодо примирення та запевнили суд, що укладення угоди є добровільним.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність закону, суд переконався, що умови угоди не суперечать вимогам ст.471 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладання угоди було добровільним; виконання сторонами взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази по справі: два мідних кабелі, загальною вагою 4,1 кг, підлягають поверненню власнику - ПАТ "Українська залізниця".
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним по ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покаранняу виді 2 (Двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (Один) рік 6 (Шість) місяців.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: два мідних кабелі, загальною вагою 4,1 кг, - повернути публічному акціонерному товариству "Українська залізниця".
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 (Тридцяти) днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

С у д д я