Справа № 541/2275/17
Провадження № 1-кс/541/100/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
21 березня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, утриманців не маючого, не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України

в с т а н о в и в :

06.02.2018 року слідчий СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 із особистого зобов`язання на тримання під вартою.

04 травня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.3 КК України.

18 січня 2018 року Миргородським міськрайонним судом щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та зобов`язано його прибувати за кожною вимогою слідчого на визначений ним час, з`являтися за викликом до Миргородського міськрайонного суду, не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого або суду, повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею прокурор та слідчий ОСОБА_5 просили його задовольнити, пославшись на порушення підозрюваним ОСОБА_6 обраного відносно нього судом запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що проявилося в ігноруванні підозрюваним викликів слідчого, як телефонних так і письмових з метою проведення слідчих дій та в залишенні підозрюваним м. Києва без інформування про це слідчого. Прокурор зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, порушив встановлений відносно нього запобіжний захід, залишивши місце проживання без повідомлення слідчого, що свідчить про наявність ризику переховування. Також вказує на наявність ризику продовження злочинної діяльності, оскільки в судах м. Києва знаходяться нерозглянуті відносно нього кримінальні провадження порушені за ст. 185 ч.3 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, не вбачали підстав для задоволення клопотання.

Захисник послався на наявність об`єктивних даних, які свідчать про те, що ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, визнаний недієздатним.

Підозрюваний ОСОБА_6 суду пояснив, що на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва перебуває відносно нього кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру, зважаючи на наявність у нього психічного захворювання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 , думку захисника, вивчивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Частина 2 ст. 200 КПК України передбачає, що у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання в порядку ст. 200 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, крім перевірки доводів клопотання щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу, повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу про обрання якого ставить питання слідчий чи прокурор, які звернулися з відповідним клопотанням.

З клопотання наданого на розгляд слідчого судді вбачається, що 11.04.2017 року , близько 01 год. ОСОБА_7 шляхом віджиму вхідних метало пластикових дверей магазину «Тридцяточка», що розташований в АДРЕСА_2 проник в середину приміщення магазину та викрав звідти кошти і речі на загальну суму 6881 грн.

В цей же день, 11.04.2017 року близько 03 год. ОСОБА_7 шляхом віджиму метало пластикових дверей аптеки, що розташована в АДРЕСА_3 на першому поверсі санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проник в приміщення аптеки звідки викрав кошти та інші речі на загальну суму 1921,11 грн.

12.04.2017 року близько 01 год. ОСОБА_7 , шляхом віджиму вхідних метало пластикових дверей проник в середину приміщення магазину «Life» звідки викрав два мобільних телефони загальною вартістю 4284 грн.

При розгляді клопотання поданого в порядку ст. 200 КПК України, слідчий суддя повинен виходити з загальних положень норм закону які регулюють порядок обрання відносно особи запобіжного заходу, а також встановити наявність чи відсутність тих обставин, які послугували для звернення слідчого чи прокурора до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Також, ст. 200 КПК України зобов`язує сторону обвинувачення довести ці обставини.

Оскільки діючим КПК України прямо не визначені обставин, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що у вказаному випадку необхідно керуватися загальними засадам кримінального провадження і положеннями параграфу 1 глави 18 КПК України, які регулюють застосування запобіжних заходів на підставі ухвали слідчого суді, суду.

На переконання слідчого судді обставинами, які можуть бути підставою для зміни діючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на найбільш суворий, могли бути лише порушення ним умов запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, або не виконання підозрюваним обов`язків покладених на нього слідчим суддею, за умови, що особа розуміє та усвідомлює значення своїх дій та (або) може керувати ними.
Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин».

З матеріалів долучених до клопотання , про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованою. Ця підозра підтверджується підозрюваним ОСОБА_7 при розгляді слідчим суддею клопотання. Також пред`явлена підозра підтверджується протоколами огляду місця пригоди, з яких вбачається, що кримінальні правопорушення зазначені в клопотанні дійсно мали місце на території м. Миргорода (а.с. 4, 13-14, 22-23, 40), показаннями свідка ОСОБА_8 , з яких вбачається, що в десятих числах квітня 2017 року близько 2 год. він перебував на території «Миргород курорт», а саме біля санаторію «Березовий гай» та бачив там чоловіка середньої тіло будови ростом 165-175 см. , одягнутого в темний одяг. В подальшому серед пред`явлених йому для впізнання фотокарточок осіб, він вказав саме фотокарточку підозрюваного ОСОБА_6 , пояснивши, що саме його бачив біля санаторію «Березовий гай» (а.с.17-18); протоколом огляду з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 добровільно, в присутності понятих, видав слідчому Миргородського ВП кросівки, пояснивши, що викрав їх з магазину «Тридцяточка», що розташований в м. Миргороді вночі 11 квітня 2017 року; протоколом слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_6 , з якого вбачається, що підозрюваний в присутності захисника, понятих, розповів та показав на місці про обставини за яких він вчинив крадіжки з приміщення магазину «Тридцяточка», з приміщення аптеки, що розташована на території санаторію «Березовий гай», з приміщення магазину та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (а.с.32-33); протоколом огляду предметів, з якого вбачається , що представником потерпілої юридичної особи було впізнано, як такі, що були викрадені з магазину «Тридцяточка» пред`явлені йому слідчим для впізнання речі, які добровільно видав підозрюваний ОСОБА_6 : кросівки, курточку, толстовку, штани спортивні, кофту, брюки; протоколом огляду відео із камери відео спостереження магазину «Лайф» , з якого вбачається, що на відео файлі виявлено підозрюваного ОСОБА_6 , який в 00:56:10 зайшов до приміщення магазину «Лайф», присвічуючи мобільним телефоном у якості ліхтаря, перебуває в приміщенні магазину і в 00:58:02 виходить з приміщення магазину ( а.с.45); заявою підозрюваного ОСОБА_6 про добровільну видачу працівникам поліції речей викрадених ним із магазину «Тридцяточка» та з приміщення аптеки та протоколом огляду даних речей (а.с.52-54).

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З акту судово-психіатричної експертизи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 визнаний інвалідом 2 групи, недієздатним з діагнозом: «шизофренія параноїдна».

Наявність психічного захворювання у ОСОБА_6 підтверджується також вимогою про судимість (а.с.71), з якої вбачається, що на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва перебуває клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в порядку ст. 94 КК України.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 19 січня 2018 року направлено підозрюваного ОСОБА_6 до Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня» для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи строком не більше 2-х місяців.

На пропозицію суду прокурором та слідчим не надано відомостей, які спростовують інформацію викладену в акті судово-психіатричної експертизи про визнання ОСОБА_6 недієздатним.
Зважаючи на це, на час розгляду судом клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у суду відсутні об`єктивні дані, які свідчать про те, що отримуючи виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_6 будучи недієздатним усвідомлював значення своїх дій та (або) міг керувати ними.

Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів клопотання викликів слідчого (а.с.74-75,78-81) слідчий одночасно викликав ОСОБА_6 як на допит на 29, 30, 31 січня 2018 року, так і на цю ж дату та на цей же час викликав його до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» для провадження стаціонарної судово-психіатричної експертизи, незважаючи на ту обставину, що ухвала суду про призначення такої експертизи не набрала законної сили.

Отже, до з`ясування психічного стану підозрюваного ОСОБА_6 відсутні правові підстави для зміни йому запобіжного заходу, а тому в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176 178, 183, 193, 194, 196, 198, 200; 205 КПК України, слідчий суддя , -
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 із особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_10