Провадження №1-в/193/7/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
11 січня 2018 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 представника Державної установи
«Софіївська виправна колонія (№ 45): ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні сел. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
У С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просить застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році .
Представник Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45) та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання необґрунтоване і задоволенню не підлягає із наступних підстав:
у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016року № 1810-VIII амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".
Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Відповідно до ст.12 ч.3,4 КК України злочином середньої тяжкості є такий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більший ніж 5 років, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 14.11.2016 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 358, ч. 2ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, 70 КК України до 3 років позбавлення волі.
Раніше судимий:
-27 березня 1995 року Зеньківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 117, ч. 2 ст. 118, 42 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 02.11.2000 року по відбуттю строку покарання;
-28 листопада 2003 року Кіровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, 75 КК України до 2 років позбавленні волі з іспитовим строком на 2 роки;
-19 квітня 2007 року Зеньківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309, 75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
Санкція ч. 1 ст.263 КК України, за якою був засуджений ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Санкція ч.2 ст.117 КК України, за якою був засуджений ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тобто злочини є тяжкими.
З огляду на те, що засуджений має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.
На підставі викладеного, керуючись ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII , ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,-
У Х В А Л И В:
1.Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, як необґрунтованого.
2.На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в семидобовий строк з часу її оголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1