Номер провадження 1-кп/754/331/18
Справа№754/614/18
Вирок
Іменем України
01 березня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0015449 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець, Ічнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

26.05.2006 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ст.128,69 КК України у виді громадських робіт 100годин.

26.02.2008 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ст..389ч.2,289ч.2,69 КК України на 3 роки 10 днів позбавлення волі.

11.06.2009 року Ковпаківським міським судом м. Суми за ст..391,71 КК України на 4 роки 4 місяці 15 днів позбавлення волі.

20.07.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст..391,71 КК України на 4 роки позбавлення волі.

04.02.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст..391,71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

02.08.2016 року Дніпровським районним судом за ст.15ч.2,185ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 25.11.2017 року приблизно о 09.00год. перебуваючи по вул. Драйзера,8 в м. Києві, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який тримав у правій руці грошові кошти у сумі 820грн., та переслідуючи корисливу мету вихопив з руки потерпілого вказані грошові кошти, тим самим відкрито викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_5 , а саме грошові кошти у сумі 820грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що дійсно 25.11.2017 року приблизно о 09.00год. перебуваючи по вул. Драйзера,8 в м. Києві, проходячи повз раніше не знайомого йому ОСОБА_5 він побачив, як той з кишені рукава куртки дістав грошові кошти, після чого він вихопив з руки ОСОБА_5 грошові кошти та втік, після чого в подальшому був затриманий та у нього були вилучені викрадені кошти.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, а саме показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що 25.11.2017 року приблизно о 09.00год. перебуваючи по вул. Драйзера,8 в м. Києві він сидів на парапеті та пив пиво. Потім він дістав з кишені рукава куртки грошові кошти в сумі 820грн., і в цей час до нього підбіг ОСОБА_4 який вихопив у нього з руки грошові кошти та став втікати. Він став бігти за ОСОБА_4 і в подальшому останній був затриманий сторонніми особами; даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 25.11.2017 року, згідно якого пол. АДРЕСА_3 біля дерев`яного столику знаходився ОСОБА_4 у якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 836грн., даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 25.11.207 року, згідно якого ОСОБА_5 по фотографії впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 25.11.2017 року по АДРЕСА_4 вирвав з рук грошові кошти в сумі 820грн.

Суд вважає покази потерпілого ОСОБА_5 щодо обставин його пограбування обвинуваченим, послідовними, логічними, які також підтверджуються вищевикладеними дослідженими в судовому засіданні доказами.

У відповідності до обвинувального акту, ОСОБА_4 25.11.2017 року приблизно о 09.00год. перебуваючи по вул. Драйзера,8 в м. Києві, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який тримав у правій руці грошові кошти у сумі 820грн., та діючи умисно, з корисливих мотивів вирвав з правої руки потерпілого грошові кошти в сумі 820грн., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повторно відкрито викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_5 ..

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.186ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був засуджений 20.10.2004 року вироком Прилуцького міського суду Чернігівської області за ст..186ч.1 КК України до покарання у виді штрафу 510грн., штраф не сплачений.

Як вбачається з матеріалів наданих прокурором, з моменту постановлення відносно ОСОБА_4 вироку Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ст..186ч.1 КК України минуло майже 13 років, питання кримінальної відповідальності засудженого за статтею 389 КК не вирішувалось, в матеріалах відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного попереднім вироком, а відтак підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, що у свою чергу свідчить про відсутінсть кваліфікуючої ознаки - повторність.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 за ст..186ч.2 КК України на ст..186ч.1 КК України, і така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка була викладена у постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України №5-324кс15 від 24 грудня 2015 року

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.186ч.1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, ненастання тяжких наслідків, відсутність претензій з боку потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом визнано щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнано рецидив злочинів.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, суспільно-корисною працею не займається, суд призначає останньому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.186ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 січня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою в Київському СІЗО.

Речові докази повернути законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: