Дата документу Справа № 320/7290/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/7290/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/12/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 28 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження №0004123 від 14 вересня 2017 року за ч.1 ст.296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника апелянта - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
06 грудня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 28 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження №0004123 від 14 вересня 2017 року за ч.1 ст.296 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчим було повно та всебічно проведено досудове розслідування та обґрунтовано винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка є мотивованою, та такою що повністю відповідає фактичним обставинам справи, встановленим в ході досудового розслідування, а в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.296 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального законодавства. Слідчим в ході досудового розслідування не було встановлено особу, яка доводиться ОСОБА_10 дружиною, та не допитано її в якості свідка. Більш того, слідчим не було вчинено дій, спрямованих на проведення слідчих дій щодо встановлення інших свідків події, окрім дружини ОСОБА_10 , та інших слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне з`ясування обставин кримінального провадження. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 йому було спричинено майнову та моральну шкоду, оскільки було пошкоджено автомобіль. При цьому матеріали кримінального провадження не містять документів, якими визначено розмір цієї матеріальної шкоди.

Крім того, його допит та постанова про закриття кримінального провадження датовані одним днем, в зв`язку з чим у нього не було можливості заявити клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження документів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження відносно нього, фактично вирішив питання щодо його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України і, відмовляючи в задоволенні заяви про скасування постанови про закриття кримінального провадження, позбавив його права на захист його порушених прав та інтересів, що взагалі неприпустимо.

Що стосується пропущеного строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що копію ухвали слідчого судді від 24 жовтня 2017 року він отримав лише 06 грудня 2017 року через канцелярію суду після звернення до суду з відповідною заявою від 27 листопада 2017 року, оскільки про наявність такого рішення дізнався тільки 27 листопада 2017 року, але копію ухвали не отримав. Протягом часу з 27 жовтня 2017 року по 01 листопада 2017 року він перебував за межами країни у службовому відрядженні і вже після прибуття в Україну також ще тиждень був у службовому відрядженні в інших областях України. Але ні поштовими повідомленнями, ні СМС - повідомленнями суд першої інстанції його не повідомив про час, дату та місце розгляду заяви, ні надіслав йому копію ухвали, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження повинен обчислюватись з 06 грудня 2017 року.

Стосовно дотримання ОСОБА_6 строків на апеляційне оскарження колегія суддів доходить до наступних висновків.
Як зазначає апелянт в своїй апеляційній скарзі, копію ухвали слідчого судді від 24 жовтня 2017 року він отримав лише 06 грудня 2017 року, про наявність такого рішення дізнався від свого представника.
Вказані доводи ніким не спростовані.
Таким чином, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження для ОСОБА_6 рахується с 06 грудня 2017 року та апеляційну скаргу ним було подано у строк, передбачений законом.
Заслухавши доповідь судді; думку представника апелянта адвоката ОСОБА_9 , яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, в т.ч. в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів провадження, 14 вересня 2017 року до ЄРДР за №0004123 на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , про те, що 23 червня 2017 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись біля території підприємства «Галс-СВ», невстановлена особа грубо порушувала громадський порядок та виражалась нецензурною лайкою в його сторону.
У заяві про вчинене кримінальне правопорушення та будучи допитаним у якості потерпілого, ОСОБА_6 зазначив про те, що 23 червня 2017 року приблизно о 09:30 він на своєму автомобілі «Фольксваген Туарег» приїхав на територію підприємства «Галс-СВ», яка є суміжною з територією підприємства, де він працює. В зв`язку з тим, що на шляху його руху були інші автомобілі, він зупинився. В цей час він звернув увагу на те, що поруч із ним знаходиться автомобіль «Деу Ланос» світло-блакитного кольору і із воріт суміжної території вийшов ОСОБА_11 , який прямував до свого автомобілю. Коли останній його помітив, то став махати руками, щось кричати у його бік, що саме він не зрозумів. Після цього він вийшов та підійшов до ОСОБА_12 . Той став його ображати і погрожувати йому і його родині розправою та псуванням майна. Почувши такі погрози і припускаючи, що ОСОБА_11 може ініціювати бійку, він підійшов до задньої лівої двері свого автомобілю щоб взяти будь-який предмет з метою захисту. Але таких предметів не виявилось і він вирішив просто поїхати аби не конфліктувати. Як тільки сів за кермо, почув ззаду стукіт по кузову. Подивившись в дзеркало заднього виду він побачив біля багажнику свого автомобілю ОСОБА_13 та побачив на задньому лівому крилі автомобілю вм`ятину. Після того, як ОСОБА_11 відбіг від нього на відстань десь приблизно метрів 10, він продовжив його ображати та нецензурно лаятись. Він пішов у його бік. Весь цей час в салоні належного ОСОБА_10 автомобілю знаходилася його вагітна дружина. Після того, як з автомобілю ОСОБА_10 вийшла його дружина і почала плакати, він розвернувся та попрямував до свого автомобіля, сів в нього і поїхав. Раніше з ОСОБА_10 , він був знайомий. Останній працював на посаді головного конструктора ТОВ «Термолит-Плюс», яким керує його брат - ОСОБА_14 . Приблизно в середині червня 2017 року йому стало відомо, що ОСОБА_10 став співпрацювати з конкурентами фірми брата, надаючи їм креслення деталей, які становлять комерційну таємницю. Дізнавшись про такі дії ОСОБА_10 він повідомив про це братові і порекомендував його звільнити. На його думку, ОСОБА_10 , будучи обізнаним щодо цих обставин, затаїв на нього злість та образу.
Аналогічні за змістом і показання ОСОБА_6 .
ОСОБА_10 , пояснення якого містяться в матеріалах провадження, вказав на те, що конфлікт розпочав саме ОСОБА_6 , який першим вдарив його палкою по голові, погрожував предметом, схожим на пістолет та відірвав номерний знак з його автомобілю.
Відповідно до положень ч.1 ст. 296 КК України, хуліганство - це грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.
Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.
Жодних з зазначених ознак в ході досудового розслідування по даному провадженню не встановлено.
Не описані вони навіть в самій заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, та у показаннях останнього.
Отже, відсутні об`єктивні дані, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
Враховуючи викладене, слідчий правомірно своєю постановою від 28 серпня 2017 року закрив кримінальне провадження з вищевказаних підстав.
З цим обґрунтовано погодився і слідчий суддя, належним чином вмотивувавши свої висновки в оскаржуваній ухвалі.
Так, суд першої інстанції при розгляді скарги ОСОБА_6 дотримався вимог ст.306 КПК України, перевірив в повній мірі усі доводи скарги. Свій висновок слідчий суддя обґрунтував на підставі ретельного вивчення матеріалів кримінального провадження та матеріалів за скаргою.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає.
Разом з цим, перевіривши зміст оскаржуваної ухвали, колегія суддів прийшла до висновку про передчасність висновків слідчого судді щодо протиправності дій самого ОСОБА_6 ..
Так, відповідно до вимог ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Враховуючи, що на даний час кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 296 КК України по суті не розглянуто судом, на думку колегії суддів, у слідчого судді не було достатніх підстав вважати вищевказані обставини (щодо неправомірності дій ОСОБА_6 ) встановленими.
Отже, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.7-9 КПК України, в т.ч. принципу верховенства права, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в цій частині підлягає зміні, а вказані висновки - виключенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 28 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження №0004123 від 14 вересня 2017 року за ч.1 ст.296 КК України, змінити, виключивши з неї вказівку суду по те, «що дії ОСОБА_10 були направлені не на порушення громадського порядку, а на захист своїх законних прав від протиправних дій ОСОБА_6 ».
У решті вказану ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4