Провадження № 11-кп/792/498/17
Справа № 671/1585/15-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000253 від 10.06.2015 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Теофіпольського районного суду від 13 червня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Теофіпольського районного суду від 13 червня 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кашубівка Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого:
- 16 червня 2005 року Тернопільським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 21 липня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 р. позбавлення волі;
- 19 травня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та незакінченого замаху, згідно ч. 3 ст. 15 КК України, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання за:
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців;
- ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки.
Призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.
Частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2014 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки дев`ять місяців.
Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 10 червня 2015 року по 13 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене основне покарання.
У зв`язку з відбуттям покарання запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою скасовано та звільнено ОСОБА_8 з-під варти негайно у залі суду.
Скасовано арешт, накладений на автомобіль ЗАЗ 1102 р.н. НОМЕР_1 1992 року випуску білого кольору, мобільні телефони «Samsung Duos» із сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , «Soni Xperia», Samsung GT-15500, сім-карту оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 .
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1644,98 грн. витрат на проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 368,28 грн., трасологічної експертизи 736,56 грн., трасологічної експертизи у розмірі 294,62 грн., дактилоскопічної експертизи в розмірі 245,52 грн.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2014 року та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Автомобіль ЗАЗ 1102 р.н. НОМЕР_1 1992 року випуску білого кольору конфіскувати в порядку ст.100 КПК України. При цьому вказує, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19.05.2014 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 10.06.2015 року його затримано та 12.06.2015 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні. Проте, судом першої інстанції при призначенні покарання за сукупністю вироків, безпідставно призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 9 місяців, тобто таке яке в порушення вимог ч.4 ст.71 КК України є меншим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Разом з тим, суд в порушення вказаних вимог статті, повернув обвинуваченому автомобіль «ЗАЗ 1102», р.н. НОМЕР_1 1992 року випуску, залишивши поза увагою той факт, що зазначений автомобіль являється засобом вчинення ОСОБА_8 інкримінованих та доведених стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, так як використовувався обвинуваченим як засіб пересування та тимчасового зберігання викраденого майна, а також належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с. Новосілка-Опарська Миколаївського району Львівської області, відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 виданого Стрийським МРЕВ ДАІ від 15.06.2004 року..

При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості усунути зазначені недоліки в частині вирішення питання щодо речових доказів, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин на власному автомобілі ««ЗАЗ 1102», р.н. НОМЕР_5 1992 року випуску.

Керуючись ст.ст.409, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Теофіпольського районного суду від 13 червня 2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2