АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1424/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,
представника - ОСОБА_8 ,
слідчого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 00000204 від 28.07.2017 року про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №00000204 від 28.07.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.
Накладено арешт на майно, належне ОСОБА_7 , вилучене 18.08.2017р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначено СВ УСБУ в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2 згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Як зазначено в ухвалі, 19 серпня 2017р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, вилучене 18.08.2017р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на те, що в слідчому відділі УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 00000204 від 28.07.2017 р. за ч. 1 ст. 333 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.
Слідчий суддя вказав, що вилучене відповідно до протоколів обшуків майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2017 року у повному обсязі та ухвалити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ у Харківській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 00000204 від 28.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, про арешт майна, яке було вилучене 18.08.2017 року під час обшуку житла ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової ухвали про повну відмову у задоволенні клопотання слідчого внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_7 та його представника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти заявлених апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з клопотання про арешт майна, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України і вилучене майно та документи мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження , в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші , цінності та інші речі , набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст.170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а про арешт майна, передбачений ч.2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати майно, вказане в клопотанні, відповідаючим критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.
Таким чином, посилання апелянта на порушення ст.ст.170-174 КПК України є безпідставними і спростовуються матеріалами судового провадження.
Що стосується електронних носіїв або їх частин , то вони відповідають критеріям ст.ст. 98, 167 КПК України і мають значення для забезпечення кримінального провадження, що доведено слідчим при розгляді клопотання в суді.
Відповідно до вимог ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
За наведених вище обставин судова колегія вважає необгрунтованими доводи апелянта, що обшук проведено з порушенням норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: