Справа № 169/822/13-к
Провадження № 1-кп/169/109/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц. Г.Й.

при секретарі Ганюк З.Ю.

за участю: прокурора Безушка О.М.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засіданння в смт Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, у відповідності до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2013 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 пакет з подрібненим листям коноплі, тобто незаконно придбав і без передбаченого законом дозволу зберігав з метою збуту у своєму житловому будинку, що по вулиці Ковельська, 18 в смт Турійськ Волинської області особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс (марихуану).

В подальшому, 12 червня 2013 року ОСОБА_1 незаконно з метою збуту переніс при собі частину раніше придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу масою 0,52 грама, та продав його за 40.00 гривень ОСОБА_3

Крім того, обвинувачений ОСОБА_1 27 липня 2013 року повторно, переніс при собі та незаконно збув ОСОБА_3 за 200.00 гривень частину раніше придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу масою 3,19 грама. Того ж дня, після затримання ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в ході огляду, що проводився в приміщенні Турійського РВ УМВС України, в кишені шортів останнього було виявлено та вилучено паперовий згорток із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом масою 2, 71 грама, а в ході огляду приміщення житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, останній добровільно надав паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом масою 2, 73 грама, який він зберігав з метою збуту.

Згідно з висновками експерта від 13 червня 2013 року № 419/425, від 30 липня 2013 року № 599/607, від 30 липня 2013 року № 600/608, від 30 липня 2013 року № 601/609 подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, вилучені у ОСОБА_1, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, а саме канабісом, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 9,15 грама.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 31 липня 2013 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30 вересня 2013 року між прокурором прокуратури Турійського району Волинської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_1 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зобов'язується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні місця перебування осіб, які незаконно збули йому особливо небезпечний наркотичний засіб, сприяти розслідуванню кримінального провадження у зясуванні обставин щодо придбання ним особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_1 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, призначається із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обовязків; обвинувачений погоджується з таким видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Слідчим 27 вересня 2013 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_1І, який 30 вересня 2013 року затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_1 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років передбачена санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, домовленість сторін щодо звільнення ОСОБА_1 відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього у звязку з цим виконання певних обовязків цілком узгоджується з положеннями ст.ст.75, 76 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом зясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобовязання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_1

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_1 узгодженого сторонами покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов'язані з проведенням фізико - хімічних експертиз: № 419/425 від 13 червня 2013 року, № 598/606 від 30 липня 2013 року, № 599/607 від 30 липня 2013 року, № 600/608 від 30 липня 2013 року, № 601/609 від 30 липня 2013 року, становлять 1 839.00 грн. і вони підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2013 року між прокурором прокуратури Турійського району Волинської області та підозрюваним ОСОБА_1.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначити ОСОБА_1 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі, а саме - речовину рослинного походження (канабіс) масою 7.05 грама, пристрій для вживання наркотичних засобів, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Турійського РВ УМВС України у Волинській області, знищити.

Грошові кошти в сумі 200.00 (двісті гривень 00 копійок), які передані на депозитний рахунок Турійського РВ УМВС України у Волинській області, залишити органу, що здійснював оперативну закупівлю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати, повязані з проведенням фізико - хімічних експертиз, у розмірі 1 839.00 (одна тисяча вісімсот тридцять девять ) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий