АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1235/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу деректора ТОВ «Санта Прайм» на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000056 від 04.01.2018 року, та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110.6 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), право власності на яку на даний час зареєстровано за ТОВ «Санта Прайм» (), шляхом заборони подальшого відчуження цього нерухомого майна.
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для арешту майна, передбачених ст. 170 КПК України, оскільки квартира є речовим доказом у кримінальному провадженні та фактично є об`єктом злочину, тому з метою недопущення наступного відчуження вказаного майна суд вважає за доцільне задовольнити клопотання органу досудового розслідування.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «Санта Прайм» подав апеляційну скаргу, в якій, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у накладенні арешту на майно.
Мотивуючи свої вимога, апелянт зазначає, що товариство ТОВ «Санта Прайм» є добросовісним набувачем і власником арештованого майна, право володіння яким не оспорюється. Додає, що в матеріалах які обґрунтовують клопотання про накладення арешту, відсутні будь які докази того, що квартира є предметом кримінального правоврушення, зберегла на собі його сліди або отримана юридичною особою внаслідок вчинення кримінально протиправних дій.
Представник товариства в судове засідання не з`явився, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності апелянта, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження по розгляду клопотання про накладення арешту, перевіривши доводи апеляційної скарга, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 04 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення директора ТОВ «Гуд-Енерджі» () ОСОБА_8 , про те, що невстановлені особи 30.12.2017 року шахрайським шляхом заволоділи належним ТОВ «Гуд-Енерджі» нерухомим майном, зокрема квартирою за адресою: : АДРЕСА_1 .

04 січня 2018 року директору ТОВ «Гуд-Енерджі» () стало відомо про те, що 30.12.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме внесені відомості про право власності на вказані вище квартири та нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , за громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 30.12.2017 року о 14:38 годині реєстратором ОСОБА_10 (Київська філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу») було внесено незаконні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме було незаконно змінено власника нежитлового приміщення, першого поверху (літ. «А») об`єкт житлової нерухомості, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з ТОВ «Гуд-Енерджі» () на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин Грузії, посвідка на постійне проживання на території України серії та номер НОМЕР_1 ) на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва № 915/5322/17 виданий 13.12.2017 року.
Згідно відповіді Подільського районного суду м. Києва від 04 січня 2018 року встановлено, що судове рішення Подільського районного суду м. Києва № 915/5322/17 видане 13.12.2017 року, відсутнє та не приймалося.
Окрім цього, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 112106331 від 30.01.2018 року, встановлено, що 04 січня 2018 року приватним нотаріусом Київсього міського нотаріального округу ОСОБА_11 , на підставі акту приймання- передачі нерухомого майна № 1 укладеного між ОСОБА_9 та TOB «ОСТО ЛТД», незаконно перереєстровано квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), з ОСОБА_9 на ТОВ «ОСТО ЛТД» ().

Згідно витягу є Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців встановлено, що ТОВ «Осто ЛТД» () фактично створено (зареєстровано) 03.01.2018 року, тобто за 1 день до проведення незаконної реєстраційної дії, щодо перереєстрації власника квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000)
Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 112106383 від 30 січня 2018 року, встановлено, що 10.01.2018 року о 18:55 годин приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 39 від 10 січня 2018 року, незаконно перереєстрував нежитлове приміщення, квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), з ТОВ «ОСТО ЛТД» () на ОСОБА_12 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ).
Окрім цього з метою незаконного заволодіння нерухомим майном 15 січня 2018 року приватним нотаріусом Київсього міського нотаріального округу ОСОБА_11 , на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна № 1 укладеного між ОСОБА_12 та ТОВ «Санта Прайм» (), незаконно перереєстровано квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), з ОСОБА_12 на ТОВ «Санта Прайм»' ().
Таким чином невстановлені особи перебуваючи у змові з ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , посадовими особами ТОВ «Осто ЛТД» та посадовими особами ТОВ «Санта Прайм» шахрайським шляхом заволоділи квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), що належить на праві власності ТОВ «Гуд-енерджі» ().
Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві 05.01.2018 року квартира АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000) визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000056.
30 січня 2018 року слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи його необхідністю уникнення ризику того, що з нерухомим майном можуть вчинятися дії щодо його подальшого відчуження на користь третіх осіб, а також майно може бути втрачене, передане, відчужене, а також для забезпечення цивільного позову в подальшому.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), шляхом заборони подальшого відчуження цього нерухомого майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 170 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні, тому для його збереження на нього необхідно накласти арешт.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи представника власника майна в апеляційній скарзі про незаконність накладення арешту на майно яке об`єктивно не може містити інформацію про обставини злочину є необґрунтованими, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Оскільки, при винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, перевірено та враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, наявність даних про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співрозмірності, а тому доводи апелянта стосовно невмотивованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року якою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), право власності на яке на даний час зареєстровано за ТОВ «СантаПрайм» (), шляхом заборони подальшого відчуження цього нерухомого майна залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Санта Прайм» ОСОБА_12 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4