Справа № 308/1338/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у рамках кримінального провадження за № 0000502, відомості про яке 22.12.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 15 ч.2 ч.1 ст.201, ч.1 ст.199 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 06.02.2018 року, на підставі повідомлення відділу БКОЗ Управління СБ України в Закарпатській області, з якого вбачається, що в автомобілі марки «RENAULT», моделі «MIDLUM», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 , на пункті пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, переміщуються тютюнові вироби з приховуванням від митного контролю, було проведено огляд місця події, в ході якого виявлені та вилучені наступні речі, предмети та документи, у тому числі транспортний засіб, а саме: транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «MIDLUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із наявним у ньому вантажем, серед якого також знаходились тютюнові вироби; 7 примірників товарно-транспортної накладної № 398905; 7 примірників рахунку-проформи № TV04-033 від 02.02.2018 року; пломба № 0539940; контрольний талон № 113003; свідоцтво про реєстрацію номер НОМЕР_2 , та ключ запалювання до автомобіля.
Прокурор зазначає, що вказані виявлені та вилучені транспортний засіб із вмістом у ньому - багажем після проведеного огляду місця події згідно з актом прийому-передачі було передано на відповідальне зберігання т.в.о. начальника відділу прикордонної служби «Лужанка» старшому лейтенанту ОСОБА_3 та залишено на ВПС «Лужанка». Додатково, вищевказані речі, предмети, документи та транспортний засіб постановою від 07.02.2018 року визнані як речові докази у зазначеному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вищевказані предмети та документи свідчать про вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, прокурор вказує, що є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, підлягають арешту.
З посиланням на викладене прокурор просить накласти арешт на предмети та документи, а саме: транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «MIDLUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із наявним у ньому вантажем, серед якого також знаходились тютюнові вироби; 7 примірників товарно-транспортної накладної № 398905; 7 примірників рахунку-проформи № TV04-033 від 02.02.2018 року; пломба № 0539940; контрольний талон № 113003; свідоцтво про реєстрацію номер НОМЕР_2 , та ключ запалювання до автомобіля.
Дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, підстави, мету, обґрунтування необхідності арешту майна, його перелік і види, документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, повинно бути зазначено перш за все у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна. При цьому до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, всупереч імперативним вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні прокурора не зазначено документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном,
Оскільки встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні прокурор.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його подав, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , про арешт майна повернути прокурору відділу прокуратури Закарпатської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_2 для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1