У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2017 Справа №607/16616/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000010 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-4, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-4, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 172 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про надання дозволу працівникам УСБУ в Тернопільській області на етапування обвинуваченого ОСОБА_5 з Чортківської УВП №26 до населеного пункту, визначеного сторонами переговорного процесу як місце здійснення обміну на полонених військовослужбовців ЗСУ, співробітників правоохоронних органів та цивільних громадян та скасування вказаному обвинуваченому чинного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного обміну на українських заручників, яке мотивується тим, що на теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 включений у списки осіб, запитуваних до переміщення на територію окремих районів Донецької і Луганської областей (ОРДЛО), тобто, залучений до переговорного процесу зі звільнення заручників, а тому виникла необхідність в його вищевказаному обміні на наведених вище осіб, які утримуються терористичними організаціями «ДНР» та «ЛНР» на тимчасово окупованій території України та беручи до уваги те, що після обміну ОСОБА_5 на українських заручників перестануть існувати обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думки обвинувачених та захисників, які не заперечили у задоволенні наведеного клопотання, вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань.

Згідно п.4.1 Розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013року за №460/5, переведення ув`язнених до інших СІЗО, розташованих за межами області, здійснюється за письмовим розпорядженням осіб та органів, які здійснюють кримінальне провадження.
Зважаючи на вказане, суд вважає, що слід надати дозвіл на етапування обвинуваченого ОСОБА_5 з Чортківської УВП №26 до населеного пункту, визначеного сторонами переговорного процесу як місце здійснення обміну на полонених військовослужбовців ЗСУ, співробітників правоохоронних органів та цивільних громадян.

Що ж стосується скасування чинного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , то у відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 , незважаючи на те, що є не судимим, позитивно характеризується за попереднім місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, проте обвинувачується у вчиненні, у тому числі, особливо тяжких злочинів, санкція найтяжчих з яких передбачає основні покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, за даними обвинувачення має зв`язки із особами громадянами РФ, а також особами із непідконтрольних Україні територій, де на даний час проводиться АТО, неодноразово відвідував територію РФ, перебуваючи на волі, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вищенаведені обставини в сукупності їх аналізу, дають суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , у разі скасування йому чинного запобіжного заходу, як про це клопоче прокурор, не забезпечить мети застосування до обвинуваченого у даному випадку єдиного можливого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання обґрунтованим у попередньому абзаці даної ухвали ризикам.

Водночас, враховуючи те, що виконання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України буде неможливим після обміну даного обвинуваченого на українських заручників, суд приходить до переконання, що необхідно вказаному обвинуваченому скасувати чинний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного обміну на українських заручників.

На підставі викладеного і керуючись ст. 331, главою 18 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Надати дозвіл працівникам УСБУ в Тернопільській області на етапування обвинуваченого ОСОБА_5 з Чортківської УВП №26 до населеного пункту, визначеного сторонами переговорного процесу як місце здійснення обміну на полонених військовослужбовців ЗСУ, співробітників правоохоронних органів та цивільних громадян та скасувати вказаному обвинуваченому чинний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного обміну на українських заручників.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3