Справа № 171/1615/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2017 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
- головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього - ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей Апостолівської РДА - ОСОБА_7 ,
інспектора Апостолівського РВ ПП - ОСОБА_8 ,
представника Апостолівського відділення Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - ОСОБА_9
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.05.2017 року за № 0000621, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого повну базову загальну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
встановив:
14.05.2017 неповнолітній ОСОБА_5 знаходився поблизу будинку №20 по вул. Остапа Вишні у м. Апостолове, Дніпропетровської області, де зустрів раніше не знайомого неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час розмовляв по мобільному телефону марки «Microsoft Lumia 430», після чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення вищевказаного телефону.

ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, 14.05.2017 року близько 17:20 годині, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон «Microsoft Lumia 430» Dual SIM під приводом подзвонити, після чого не повернув його поклавши до кишені своєї куртки.

Продовжуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 утримуючи мобільний телефон «Microsoft Lumia 430» Dual SIM пішов в напрямку залізничного вокзалу м. Апостолове, а ОСОБА_10 почав іти за ним та вимагав повернути належний йому телефон.

Проте, ОСОБА_5 не бажаючи припиняти свої протиправні дії, повідомив ОСОБА_10 , щоб він не йшов за ним, та мобільний телефон він йому не поверне. Тим самим ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Microsoft Lumia 430» Dual SIM імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №316 від 31.07.2017 року становить 1250 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», а/н НОМЕР_3 , матеріальної цінності не представляє, з метою розпорядження та звернення викраденого майна на свою користь. Після чого разом із викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник. Таким чином заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 1250 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю, пояснив, що дійсно 14.05.2017 року був у м. Апостолове, побачив потерпілого, побачив у нього телефон та вирішив ним заволодіти, він попросив у потерпілого телефон під приводом зателефонувати другу, однак насправді зателефонував сам собі, потім ще раз попросив телефон та пішов, потерпілий вимагав повернути телефон, однак він не віддав, потім продав телефон незнайомому. У вчиненому розкаюється. Просив звільнити від покарання на підставі акту амністії.
Потерпілий ОСОБА_10 та його законний представник ОСОБА_11 від дачі пояснень відмовились, проти застосування амністії не заперечували.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом огляду мобільного телефону марки «Microsoft Lumia 430» від 22.05.17 року, розпискою потерпілого про отримання телефону, висновком експерта №316 від 31.07.2017 року, згідно якого вартість телефонна становить 1250 грн.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого пояснив, що ОСОБА_12 його син, проживає з ним та матір`ю, має старшу сестру, він з дружиною приділяє увагу сину, чому він так вчинив не знає, всім необхідним його син забезпечений, він має вплив на сина і здатен його контролювати. Просив звільнити від покарання на підставі акту амністії.
Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА ОСОБА_7 пояснила, що обвинувачений вперше вчинив злочин, скарг на обвинуваченого не надходило, тому він не перебуває на обліку. Враховуючи особу неповнолітнього та відносини у сім`ї вважає за можливе звільнити обвинуваченого від покарання та застосувати до нього заходи виховного характеру.
Представник органу з питань пробації ОСОБА_8 пояснила, що під час складання досудової доповіді встановлено, що обвинувачений не перебуває на обліку у службі. Працівниками відділу складено досудову доповідь, згідно якої встановлено, що ризик повторного вчинення злочинів з боку неповнолітнього низький. При складанні досудової доповіді було встановлено, що обвинувачений усвідомлює наслідки своїх протиправних дій, але у нього недостатньо організоване дозвілля, обвинувачений має багато вільного часу, який використовує не раціонально. Виправлення обвинуваченого можливе без застосування до нього покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, вважає за можливе застосування до неповнолітнього заходи виховного характеру.
Представник відділу Нацполіції вважав можливим виправлення обвинуваченого без застосування до нього покарання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, оскільки він є неповнолітнім, вину у скоєному правопорушенні визнає в повному обсязі, розкаюється.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми та приходить до виснвоку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, доведена повністю.
Умисні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При вирішенні питання про відповідальність та покарання неповнолітнього ОСОБА_5 суд керується положенням п.10 Зауважень загального порядку № 10 Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», згідно якого у всіх рішеннях, які ухвалюються у контексті здійснення юстиції щодо дітей, головним міркуванням має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини означає, що традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, повинні поступатися місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений є неповнолітнім, особою, що раніше не судима, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється, що згідно ст. 66 КК України є обставиною яка пом`якшує покарання, обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді мінімального позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статті за відповідний злочин.
Враховуючи вищевикладене, детально проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Тому, призначаючи обвинуваченому покарання в межах санкції кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, суд звільняє ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку згідно ст. 75, 104 КК України 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Однак, 07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ і відповідно до п. а ч. 1 ст. 1 зазначеного закону ОСОБА_5 є суб`єктом застосування амністії, як такий, що на момент вчинення злочину був неповнолітнім.
Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Враховуючи, що обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, судом не встановлено, обвинувачений, законний представник та захисник заявили клопотання про застосування до нього амністії, суд вважає, можливим призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, звільнити від його відбування покарання з випробуванням, звільнити від відбування призначеного покарання, застосувавши до нього ЗУ "Про амністію у 2016 році".
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ЗУ "Про амністію у 2016 році", суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. а ч. 1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Речові докази, повернуті потерпілому, залишити власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому, законному представнику неповнолітнього обвинуваченого, потерпілому, законному представнику потерпілого, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1