АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представників
ТОВ «Євростандарт-Автогаз» ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Євростандарт-Автогаз» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях ГПУ ОСОБА_5 та накладено арешт на майноТОВ «Євростандарт-Автогаз», а саме: на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 (євро, долар США, українська гривня, російський рубль), який обслуговується в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), розташований за адресою: вул. Антоновича,127, м. Київ, за винятком операцій по сплаті заробітної плати, податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для його задоволення у відповідності до вимог ст. 170 КПК України враховуючи наведені в ньому правові підстави, а саме, що грошові кошти які розміщені на банківському рахунку товариства набуті в наслідок незаконної діяльності та є доказом вчинення кримінальних правопорушень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді директор ТОВ «Євростандарт-автогаз» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та скасувати ухвалу слідчого судді, постановивши нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на незаконність прийнятого рішення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею належним чином не досліджено обставини справи, які слугували прийняттю незаконного рішення. Зокрема, між ТОВ «Євростандарт-Автогаз» та ТОВ «Дніпроолія» було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції, за яким ТОВ «Євростандарт-Автогаз» добросовісно виконувало свої зобов`язання. Додає, що господарські операції із закупівлі продукції та подальшої їх реалізації не є кримінальним правопорушенням.
Також апелянт додає, що у кримінальному провадженні відсутній цивільний позов до ТОВ «Євростандарт-Автогаз» який би визначав суму заподіяних збитків, а матеріали справи не містять достатніх доказів того, що грошові кошти розміщені на банківському рахунку отримані внаслідок вчинення злочину.
Також апелянт додає, що за наслідками розслідування кримінального провадження №0002519 від 16.11.2015 року, процесуальним керівником було прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутність складу злочину у діях службових осіб ТОВ «Дніпроолія»

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просила її задовольнити, позицію прокурора, щодо законності прийнятого слідчим суддею рішення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга директора ТОВ «Євростандарт-автогаз» ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Клопотання апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущений з поважних причин.
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004251 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
У ході здійснення досудового розслідування встановлено ряд ризикових та пов`язаних між собою суб`єктів господарювання, службові особи яких, при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні у схемах формування ризикового податкового кредиту з податку на додану вартість. Такі їхні дії спрямовані на умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування та подальшого ненадходження до державного бюджету грошових коштів в особливо великих розмірах.
В ході слідства встановлено, що службові особи ТОВ «Дніпроолія» за попередньою змовою із службовими особами групи підприємств, в тому числі і з ТОВ «Євростандарт-Автогаз»(), ухиляються від сплати податків в особливо великих розмірах, здійснюючи операції, пов`язані з нетиповим експортом, за договором комісії, шляхом укладення нікчемних правочинів, пов`язаних із придбанням товарно-матеріальних цінностей у ризикових підприємств з ознаками фіктивності, у тому числі, які знаходяться на територіях так званих ЛНР та ДНР. Досудовим розслідування встановлено, що ТОВ «Євростандарт-Автогаз» користується банківським рахунком № НОМЕР_1 (долар США, євро, українська гривня, російський рубль), який обслуговується в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), розташованим за адресою: вул. Антоновича, 127, м. Київ.
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях ГПУ ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на розрахунковий рахунок ТОВ «Євростандарт-Автогаз», мотивуючи його тим, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 (долар США, євро, українська гривня, російський рубль), набуті невстановленими особами в результаті вчинення незаконної діяльності та є доказом кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 січня 2018 року клопотання задоволено, проте з таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях ГПУ ОСОБА_5 . звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, забезпечення можливої конфіскації майна, а також забезпечення у подальшому можливості заявлення цивільного позову
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень наведеної норми права, матеріальні об`єкти, які, на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого. Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.
Орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту майна - грошових коштів, достатності доказів розміру можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Об`єктивних підстав вважати, що грошові кошти, які знаходяться містяться на банківських рахунках ТОВ «Євростандарт-Автогаз» набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення не має.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання.
Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Також в доданих до клопотання матеріалах відсутні докази щодо наявності грошових коштів на відповідному рахунку, та суми несплачених податків товариства. За вказаних обставин, надання прокурором в судовому засіданні апеляційного суду копії постанови про визнання коштів на рахунках товариства речовими доказами, не є переконливим для визнання ухвали слідчого судді такою, що постановлена у відповідності до вимог КПК України.
Враховуючи вищевикладене та мету клопотання органу досудового розслідування, колегія суддів вважає, що в відповідності до вимог ст. 132 КПК України прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Євростандарт-Автогаз» ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях ГПУ ОСОБА_5 та накладено арешт на майноТОВ «Євростандарт-Автогаз», а саме: на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 (євро, долар США, українська гривня, російський рубль), який обслуговується в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), розташований за адресою: вул. Антоновича,127, м. Київ, за винятком операцій по сплаті заробітної плати, податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях ГПУ ОСОБА_5 про накладення арешту на майно ТОВ «Євростандарт-Автогаз», а саме: на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 (євро, долар США, українська гривня, російський рубль), який обслуговується в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), що розташований за адресою: вул. Антоновича,127, м. Київ.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/895/2018
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1