Справа № 152/12/18
Провадження1-кп/152/22/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргород Вінницької області в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000327 від 04.12.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 27.06.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 17.09.2012 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.316, ч.1 ст.70, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 10 місяців; 12.04.2013 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців; 12.04.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, 27.10.2017 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого
ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим, а саме: 27.06.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 17.09.2012 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.316, ч.1 ст.70, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 10 місяців; 12.04.2013 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців; 12.04.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, 27.10.2017 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, маючи не зняті та не погашені судимості, повторно скоїв умисний злочин, пов`язаний з таємним викраденням чужого майна.

Так, ОСОБА_3 28.11.2017 року приблизно о 12 годині, перебуваючи в приміщенні магазину «Склад одягу та взуття», що розташований по АДРЕСА_2 вирішив викрасти одяг для себе та своєї співмешканки ОСОБА_6 . З цією метою ОСОБА_3 пішов на ринок, купив лезо, повернувся в магазин «Склад одягу та взуття» де скориставшись тим, що продавець за ним не спостерігає, шляхом вільного доступу, узяв з торгівельної зали чоловічий спортивний костюм чорного кольору «NIKE», вартість якого згідно висновку експерта №7124-7126/17-21 від 18.12.2017 року становить 586,67 грн., зайшов до примірочної, де лезом відрізав чіпи з штанів та кофти, зняв підштаники, одягнув костюм на себе та покинув приміщення магазину. За магазином зняв викрадений спортивний костюм, заховав його в корчах і діючи з єдиним умислом на викрадення чужого майна, повернувся до приміщення магазину «Склад одягу та взуття» де, скориставшись тим, що продавець магазину за ним не спостерігає, шляхом вільного доступу, узяв з торгівельної зали жіночий спортивний костюм чорного кольору «GODSEN», належний власниці товару ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку експерта №7124-7126/17-21 від 18.12.2017 року становить 275,60 грн., зайшов до примірочної, де лезом відрізав чіпи з штанів та кофти, одягнув спортивний костюм на себе та покинув приміщення магазину, за межами якого зняв з себе викрадений жіночий спортивний костюм та заховав його в корчах.

Продовжуючи злочинний намір, ОСОБА_3 знову повернувся до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , де, маючи умисел на викрадення джинсів, скористався тим, що продавець магазину за ним не спостерігає, шляхом вільного доступу, узяв з прилавку джинси синього кольору марки «New jeans», належні власниці товару ОСОБА_7 , вартість яких згідно висновку експерта №7124-7126/17-21 від 18.12.2017 року становить 310,17 грн., заховав їх під куртку та покинув приміщення магазину.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1172,44 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту крадіжки, вчиненої при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 28.11.2017 року приблизно о 12 годині, він зайшов до приміщенні магазину «Склад одягу та взуття», що розташований по вулиці Героїв Майдану в м. Шаргород Вінницької області, де у нього виник умисел на крадіжку одягу для себе та співмешканки ОСОБА_6 . З цією метою він пішов на ринок, купив лезо, повернувся в приміщення магазину, де з торгівельної зали взяв чоловічий спортивний костюм чорного кольору, зайшов до примірочної, лезом повідрізав чіпи з штанів та кофти, зняв підштаники, одягнув костюм на себе, вішалку з підштаниками повісив на місце де знаходився спортивний костюм . Потім вийшов з магазину, зняв з себе викрадений спортивний костюм, повернувся в магазин і таким же чином викрав жіночий спортивний костюм. Потім знову повернувся до цього ж магазину де з прилавку викрав джинси синього кольору, які заховав під куртку та покинув приміщення магазину. Викрадений жіночий спортивний костюм подарував співмешканці ОСОБА_6 , чоловічі спортивні штани носив сам, а джинси і чоловіча спортивна кофта згоріли на грубі під час просушування.

Визнана органом досудового розслідування потерпілою ОСОБА_7 на виклик суду не прибула, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України, про що свідчить повідомлення про вручення їй судових повісток. До суду від потерпілої поступила заява про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. При призначенні виду та міри покарання покладається на розсуд суду (а.п.19).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо проведення судового розгляду без потерпілої або про відкладення судового розгляду, та можливість за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілої ОСОБА_7 , з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку та з урахуванням думки потерпілої щодо покарання обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні крадіжки, вчиненої повторно, крім визнання ним вини, підтверджується перевіреними, дослідженими і оціненими судом доказами.

Так, допитані в судовому засіданні свідки обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 показали, що працюють продавцями у магазині «Склад одягу та взуття», що розташований по АДРЕСА_2 . 31.11.2017 року при огляді торгівельної зали вони виявили вішалку з підштаниками, на підлозі чіпи від спортивних штанів на кофт, і зрозуміли, що з торгівельної зали магазину вчинено крадіжку. В цей же день вони проглянули запис з камери відеоспостереження і з`ясували, хто і при яких обставинах викрав товар з магазину, побачили обличчя викрадача, який 04.12.2017 року знову прийшов в магазин. Вони слідкували за ним, викликали поліцію, яка з`ясувала, що дійсно ОСОБА_3 28.11.2017 року вчинив крадіжку двох спортивних костюмів і джинсів з торгівельної зали магазину.
При допиті в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що 28.11.2017 року вони разом з співмешканцем ОСОБА_3 приїхали до Шаргородського районного суду, де в цей день мало вирішуватись питання про звільнення її від покарання. Очікуючи судового засідання зайшли в магазин «Склад одягу та взуття», де подивилися на речі і вона пішла пити каву, а ОСОБА_3 залишився в магазині. Вже вдома він показав їй чоловічий та жіночий спортивні костюми і джинси, які викрав у вказаному магазині.

Крім показань обвинуваченого, свідків, допитаних в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_3 також доводиться відомостями, які містяться у досліджених в судовому засіданні доказах, що надані стороною обвинувачення:
- заяві ОСОБА_3 про добровільну видачу викрадених ним чоловічих спортивних штанів, жіночого спортивного костюму з магазину «Склад одягу та взуття» в м. Шаргород (а.п. 60);

- даних протоколу огляду речей від 05.12.2017 року, де зафіксовано та описано речі викрадені ОСОБА_3 (а.п.61 );
- даних постанови про визнання речовими доказами спортивних штанів чорного кольору, спортивного жіночого костюму з кофтою рожевого кольору та штанами синього кольору, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП ( а.п. 62);
- висновку судово товарознавчої експертизи № 7124 7126/ 17 21 від 18.12.2017 року, яким встановлено вартість викрадених ОСОБА_3 спортивних костюмів та джинсів ( а.п.64 - 67);
- даних протоколу проведення слідчого експеременту з фото таблицями до нього, із якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 22.12.2017 року розповів і показав коли, звідки і яким чином вчинив крадіжку спортивних костюмів та джинсів з магазину «Склад одягу та взуття» в м. Шаргород ( а.п. 72 - 75).

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі надані докази. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у тому, що він 28 листопада 2017 року приблизно о 12 годині, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 вирішив викрасти одяг для себе та своєї співмешканки ОСОБА_6 . З цією метою він пішов на ринок, купив лезо і повернувся в магазин «Склад одягу та взуття», де скориставшись тим, що продавець за ним не спостерігає, шляхом вільного доступу, узяв з торгівельної зали чоловічий спортивний костюм чорного кольору «NIKE», вартість якого згідно висновку експерта №7124 - 7126/17 - 21 від 18.12.2017 року становить 586,67 грн., зайшов до примірочної, де лезом відрізав чіпи з штанів та кофти, зняв підштаники, одягнув костюм на себе та покинув приміщення магазину. За магазином зняв викрадений спортивний костюм, заховав його в корчах неподалік магазину, повернувся до приміщення магазину «Склад одягу та взуття» і, скориставшись тим, що продавець магазину за ним не спостерігає, шляхом вільного доступу, узяв з торгівельної зали жіночий спортивний костюм «GODSEN», належний власниці товару ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку експерта №7124-7126/17-21 від 18.12.2017 року становить 275,60 грн., зайшов до примірочної, де лезом відрізав чіпи з штанів та кофти, одягнув спортивний костюм на себе та покинув приміщення магазину, за межами якого зняв з себе викрадений жіночий спортивний костюм і заховав його у корчах неподалік магазину.

Продовжуючи злочинний намір, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_3 повернувся до приміщення магазину «Склад одягу та взуття» де, маючи умисел на викрадення джинсів, скористався тим, що продавець магазину за ним не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав з прилавку джинси синього кольору марки «New jeans», належні власниці товару ОСОБА_7 , вартість яких згідно висновку експерта №7124-7126/17-21 від 18.12.2017 року становить 310,17 грн., заховав їх під куртку та покинув приміщення магазину.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1172,44 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Шаргородським районним відділом з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 05.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше не одноразово судимий, протягом року не одноразово притягувався до адміністративної відповідальності, ніде не працює та не навчається, живе за рахунок тимчасових заробітків. Після закінчення 9 класу навчався в Вороновицькому ПТУ за спеціальністю «муляр-штукатур», яке не закінчив у зв`язку із поганим ставленням до нього одногрупників. Під час розмови з обвинуваченим було встановлено, що він має труднощі з читанням, письмом, здійсненням простих арифметичних дій. Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради позитивно характеризується за місцем проживання, але серед шкідливих звичок є зловживання спиртними напоями. Згідно рапорту дільничного офіцера поліції ОСОБА_3 характеризується негативно, часто конфліктує із сусідами; власного житла не має, проживає в будинку, який належить його дядькові разом із своєю сім`єю. Обвинувачений має співмешканку ОСОБА_6 , 2001 року народження, з якою час від часу проживає в найманих квартирах і з якою, з його слів, має сина; підтримує зв`язки з людьми з антисоціальною поведінкою та раніше судимими. ОСОБА_3 висловлює свої плани на майбутнє, а саме більше не вчиняти правопорушень. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства (обмеження або позбавлення волі на певний строк або арешту) не можливе (а.п.29 - 31).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив крадіжку речей з магазину «Склад одягу та взуття» після ухвалення 27.10.2017 року Шаргородським районним судом Вінницької області вироку, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, отже йому слід призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст. 71 КК України та роз`яснень, що містяться в п.п.25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), відповідно до яких за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК.
З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Речові докази по даному кримінальному провадженню згідно з положеннями ст. 100 КПК України підлягають поверненню потерпілій.

За правилами ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 297 грн.
Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід вираховувати з моменту звернення до виконання вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.10.2017 року 05 лютого 2018 року.
Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373-376 КПК України суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.ст.71,72 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.10.2017 року - три місяці позбавлення волі, із наступного розрахунку співвідношення покарань: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту. Остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі на строк два роки і три місяці.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 вираховувати з моменту звернення до виконання вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.10.2017 року з 05 лютого 2018 року.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: спортивні чоловічі штани чорного кольору «NIKE», жіночий спортивний «GODSEN», які знаходяться на зберіганні в Шаргородському ВП Жмеринського ВП ГУНП повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 297 (двісті дев`яносто сім) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1