НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6151/16-к
Провадження № 1-кп/0182/275/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2015 року за № 0002603 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоний Запорожець, Апостолівського району, Дніпропетровської області, гр. України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.11.1995 року Апостолівським районним судом за ч2 ст.140, ч.2 ст.141 КК України до 6 років позбавлення волі;

11.04.2002 року Нікопольським міським судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

25.12.2003 року Апостолівським районним судом за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

26.01.2007 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

04.02.2016 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.ст. 74,76 КК України 2 роки;

обвинуваченого у скоєні правопорушень за правовою кваліфікацією ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 , суд -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2015 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_3 , зайшов в під`їзд №1 будинку АДРЕСА_2 , де на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , якого він випадково зустрів на сходах вказаного під`їзду, між ними виникла словесна перебранка. В ході якої ОСОБА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, кулаком руки наніс один удар в область спини потерпілого ОСОБА_5 . Від чого останній, не втримавшись на ногах, впав на лівий бік, опинившись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на завдання тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_3 умисно наніс один удар обутою ногою в область правого стегна ОСОБА_5 . Внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді : закритого черезвертлюжного перелому правої стегневої кістки, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , з метою відкритого викрадення чужого майна, обшукав кишені потерпілого ОСОБА_5 і з внутрішньої правої кишені піджака, в який був вдягнений ОСОБА_5 , умисно, повторно, відкрито викрав гроші в сумі 200 гривень, які належали потерпілому. Після чого, разом з викраденим майном залишив місце події.
В судовому засіданні ОСОБА_3 не визнав свою провину і пояснив наступне.

В той день, він вперше побачив ОСОБА_5 про якого чув зі слів цивільної дружини ОСОБА_7 , що він телефонував на її номер і ображав її, нецензурно висловлювався на її адресу, ніби то заступаючись за її доньку ОСОБА_8 , яку він утримував на той час. Ці події мали місце приблизно за два тижні до того, як вони зустрілися в під`їзді, в травні 2015 року, але точної дати він не пам`ятає. Особисто він опинився в під`їзді, бо йшов на прохання дружини до її матері, яка проживала разом з ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_4 на першому поверсі. На сходах під`їзду, тримаючись за трубу, стояв потерпілий, до нього спиною. Він запитав у нього чого останній стоїть тут і той відповів, що прийшов до ОСОБА_8 - доньки його цивільної дружини, яка проживала в квартирі АДРЕСА_4 . Тому він уточнив у потерпілого хто він і той назвався ОСОБА_10 . Тоді він наблизився до нього і повідомив, що він саме той «зек» якого він хотів «поиметь» і зараз подивиться у кого що довше. ОСОБА_11 був в стані сп`яніння, зробив невірний крок назад і впав прямо на сходинку. При цьому він одразу ж ойкнув. А він підійшов до нього та намагався підняти його, говорячи чому останній лежить. Але ОСОБА_11 відповів, що не може йти. Він постукав у квартиру АДРЕСА_4 , відчинив брат дружини ОСОБА_12 . Який прогнав його. Сказавши, що він йому з п`яними друзями не потрібен у квартирі. Тоді він посадив потерпілого на припічок у під`їзді, запитав чи є в нього гроші, щоб викликати швидку допомогу і витяг з кишені за згодою потерпілого 100 гривень. Крім того, в кишені були дрібні купюри по 20 та по 5 гривень, які він не брав. Попросив дівчат, що працюють на ринку викликали швидку допомогу, після чого повернувся до ОСОБА_13 повернув йому 100 гривень і повідомив, щоб він чекав на швидку допомогу, а сам пішов в аптеку, а коли повернувся то потерпілого в під`їзді не було. Наступного дня дізнався, що ОСОБА_13 госпіталізували і виявили перелом, але він не причетний до його утворення. Позовні вимоги потерпілого не визнає. А його поведінка та постійні образи і погрози на адресу усіх учасників судового процесу, доводять лише те, що він не винен, а потерпілий його оговорює.

Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що ОСОБА_14 , вік її приблизно 30 років, йому допомагала по господарству і розповідала про те, що її мама ОСОБА_15 проміняла її на «щипача». При цьому прізвища обвинуваченого не називала, але оскільки він бачив маму ОСОБА_16 разом з обвинуваченим кілька разів в стані алкогольного сп`яніння і зрозумів, що це він і є. Не заперечував, що у нього була телефонна розмова на початку травня в дружиною обвинуваченого, але вона сама йому телефонувала, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і з`ясовувала стосунки. Напередодні, тобто 04.05.2015 року до нього додому приходила ОСОБА_8 , але він її не впустив, бо вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а наступного дня він вирішив зайти до її бабусі, де мешкала ОСОБА_8 та запитати, що вона хотіла. Оскільки він планував зайти по дорозі на базар у нього були при собі в кишені дві купюри по 100 гривень. Двері квартири, де проживала ОСОБА_8 відчинив ОСОБА_17 , який повідомив, що ОСОБА_8 дома немає і йому невідомо де вона. В цей момент, його штовхнули з під`їзду кулаком в спину і він залетів в коридор квартири АДРЕСА_4 , де впав на лівий бік. До нього підбіг обвинувачений, він навіть пам`ятає його туфлі, і вдарив взутою ногою «носаком» в правий стегновий сустав. Він почав охати та ахати від болю, а обвинувачений кричав, щоб він підводився на ноги. Він намагався обпертися на руки і попросив допомоги. Тоді ОСОБА_12 ҐВ. І ОСОБА_18 посадили його на стілець у кухні квартири де обвинувачений вимагав у нього гроші. Стверджував, що син свідка ОСОБА_12 , якому років 9 приблизно і який є інвалідом, на його прохання побіг і викликав швидку допомогу, оскільки саме ОСОБА_12 та ОСОБА_19 вивели його з квартири та поставили під стіну у під`їзді, звідки його забрала швидка допомога. В той день він не вживав алкогольні напої та не бився о сторонні предмети. Підлога в квартирі дерев`яна і не мала застілок. Просив задовольнити його позов та стягнути з обвинуваченого на його користь 50 тис. гривень матеріальної шкоди на лікування та 100 тис. гривень моральної шкоди, і наполягав саме на позбавленні волі обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що її донька ОСОБА_21 спілкувалася з потерпілим до якого вона приходила і допомагала йому готувати їжу, а також вони разом вживали алкогольні напої. Зі слів доньки її друг ОСОБА_11 хотів поговорити з нею і вона неодноразово розмовляла з ним по телефону доньки. При цьому потерпілий усіляко ображав її, висловлював претензії щодо неналежної уваги з її боку доньці. Одного разу мобільний телефон взяв її чоловік ОСОБА_3 і між ними відбулася розмова на підвищених тонах. Вона не просила ОСОБА_3 мститися за її образи або застосовувати сили відносно ОСОБА_22 . Про обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому їй нічого невідомо. На той час, в квартирі АДРЕСА_4 проживала її мама, яка померла, брат ОСОБА_17 та його син 12 років інвалід дитинства (ДЦП). Зі слів свого брата дізналася, що між ОСОБА_23 , який був у стані сп`яніння та її чоловіком був якийсь конфлікт, але на підставі чого їй невідомо. Допускає, що чоловік заступився за неї.

Свідок ОСОБА_24 , будучи неодноразово допитаним в судовому засіданні за клопотанням сторін кримінального провадження і попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, підтвердив покази надані ним під час досудового розслідування і наполягав на тому, що ОСОБА_5 не перебував в його квартирі та в його присутності ОСОБА_3 не спричиняв останньому жодних тілесних ушкоджень. При цьому припустив, що обстановку в квартирі потерпілий ОСОБА_11 міг знати, коли можливо приходив до його племіниці, яка колись проживала з ними разом. Стверджував, що в той день він перебував в квартирі АДРЕСА_4 де знаходилася його хвора мати, яка померла на даний час та діти. Квартира розташована на першому поверсі та в під`їзді дерев`яні сходи. Він почув звук ніби забиття об підлогу і відчинив двері квартири. Побачив, що стоїть цивільний чоловік його сестри ОСОБА_18 і потерпілий ОСОБА_25 . При цьому ОСОБА_18 підтримував ОСОБА_13 який був дуже п`яний і не міг стояти на ногах. Він заборонив їм заходити у квартири, бо подумав, що ОСОБА_18 теж перебував в стані алкогольного сп`яніння. Його племіниця ОСОБА_8 , з якою знайомий ОСОБА_11 і до якої він власне приходив, зловживає спиртними напоями, веде непристойний спосіб життя і зі слів знайомих йому відомо, що вона перебуває на лікуванні в якомусь реабілітаційному центрі. Особисто він з нею стосунків не підтримує.

Свідок ОСОБА_26 суду повідомив, що він працює фельдшером на станції швидкої допомоги і був у складі бригади, яка госпіталізувала потерпілого. Обставини не пам`ятає, але у потерпілого була травма, спричинена внаслідок сварки обставини якої йому невідомі. Про визначення стану алкогольного сп`яніння не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 підтвердив надані ним раніше висновки та не виключив можливість утворення, виявлених у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень як під час нанесення удару ногою в область стегна так і при падінні з висоти власного зросту на сходах під`їзду. При цьому під час спричинення удару ногою, особа, що спричинила такий удар не обов`язково була взута в черевики чи інше взуття.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_5 (а.п.37) 05.08.2015 року він звернувся до начальника Нікопольського ВП ГУНП Дніпропетровської області в якій просив вирішити питання про внесення до ЄРДР його повідомлення щодо вчинення злочину стосовно нього, передбаченого ст. 122 КК України. При цьому, потерпілий зазначив обставини вчинення злочину та механізм спричинення тілесного ушкодження йому, а саме поштовх в спину від якого він впав до коридору квартири, де з силою, ногою, чоловік, який його штовхнув, наніс удар ногою у праве стегно. При цьому потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що раніше він не мав можливості звернутися до поліції з відповідною заявою, оскільки проходив лікування тривалий час та тривалий період реабілітації, але в лікарні співробітник поліції опитував його і він надав йому аналогічні пояснення і виявив бажання про необхідність притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. Крім того, в своєму зверненні потерпілий зазначив, що, перебуваючи в квартирі, чоловік, який бив його з кишені карману витяг належні йому гроші. Суму викрадених грошових коштів він одразу ж уточнив під час його допиту. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №517 від 11.09.2015 року ( а.п.53,54) у потерпілого ОСОБА_5 виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого через вертлюжного перелому правої стегнової кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. за ознакою тривалого розладу здоров`я. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету або від удару об такий предмет. Давність спричинення тілесного ушкодження може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого, тобто 05.05.2015 року. При цьому, відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 762 на ім.»я ОСОБА_5 відомості про перебування його в стані сп`яніння відсутні. Про обставини та механізм спричинення тілесного ушкодження потерпілий ОСОБА_5 повідомив під час слідчого експерименту з його участю ( а.п.65-67 з фото таблицею). Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 735 від 29.12.2015 року (а.п.70) судово-медичний експерт Нікопольського відділення КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» ОСОБА_27 не виключив можливість спричинення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту від 08.12.2015 року потерпілим ОСОБА_5 .
Під час досудового слідства 02.08.2016 року ( а.п.96-103) проведено огляд місця вчинення злочину, як зазначав потерпілий ОСОБА_5 , а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 . Під час якого слідів злочину не вилучено, але встановлено, що сходи під`їзду та підлога у квартирі є дерев`яними і квартира розташована на першому поверсі.
Під час проведення слідчого експерименту за ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що потерпілий ОСОБА_5 впав сам на сходах під`їзду, а він лише допомагав йому підвестися на ноги, бо той не міг самостійно встати. При цьому ОСОБА_3 не заперечував, що з кишені потерпілого, ніби-то на його ж прохання, він витяг 100 гривень для того щоб викликати швидку допомогу потерпілому, якого залишив у під`зді будинку. При цьому швидку допомогу викликав не він, а інші особи, тому він повернувся до потерпілого та віддав йому гроші у сумі 100 гривен однією купюрою. ОСОБА_3 також повідомив, що в кишені потерпілого були інші купюри меншим номіналом, які він не брав взагалі. Таку версію подій обвинуваченого суду розцінює, як намір ухилитися від відповідальності за вчинені злочини, оскільки вони спростовуються повністю показами потерпілого та дослідженими судом письмовими доказами, законність та допустимість яких сторони провадження не оспорюють. До того ж, обвинувачений ОСОБА_3 не спростовував того, що він мав претензії до ОСОБА_5 з яким раніше не був знайомий, щоб останній вибачився за образу жінки.
При цьому потерпілий ОСОБА_5 під час повторного слідчого експерименту, який проведено безпосередньо на місці вчинення злочину, в приміщенні квартири, надав аналогічні покази. Тобто його покази є послідовними, які викривають дії обвинуваченого і у суду немає сумніву у достовірності його позиції, До того, потерпілий неодноразово звертався зі скаргами, в тому числі і на урядову лінію, з проханням розпочати кримінальне провадження за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень та викрадення його грошових коштів. Його покази знайшли своє підтвердження відповідними доказами.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №201 від 16.11.2017 року комісія експертів зазначила, що згідно даних медичних документів, а також первинної судово-медичної документації, у потерпілого ОСОБА_5 має місце наступне тілесне ушкодження: закритий повний через вертлюжний консолідований (зрощений) перелом правої стегнової кістки, з після травматичною деформацією та зсувом кісткових відламків. Термін виникнення може відповідати даті (05.05.2015року). Вказане тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеню тяжкості. як таке, що викликало тривалий розлад здоров`я на термін більше ніж 21 день. Характер тілесного ушкодження, виявленого у потерпілого ОСОБА_5 у вигляді через вертлюжного перелому правого стегна свідчить про те, що воно виникло від дії тупого твердого предмету, діючого в область зовнішньої поверхні правого тазостегнового суглобу, а також не виключили, що вказане тілесне ушкодження могло утворитися при падінні з висоти власного зросту, з подальшим ударом вищезазначеною ділянкою тіла об тупий твердий предмет, яким могли бути і сходи під`їзду будинку. Але зазначений механізм утворення тілесного ушкодження спростовується встановленими судом обставинами під час дослідження усіх доказів у їх сукупності.

Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 762 КЗ «Нікопольська міська лікарня «1» ДОР», при надходженні на стаціонар потерпілий ОСОБА_5 вказав, що він впав в під`їзді будинку на праве стегно, після чого відчув біль. Але потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що на момент його госпіталізації він перебував у стані шоку і йому невідомо було про те, що у нього саме перелом, який утворився від удару ногою, а не при падінні. До того, відповідно до записів медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_5 відсутні відомості про знаходження потерпілого на час госпіталізації у стані алкогольного сп`яніння, що спростовує покази обвинуваченого ОСОБА_3 в тій частині, що ОСОБА_5 ледве тримався на ногах, утримуючись за трубу і тому сам впав. До того ж, особу обвинуваченого було встановлено через тривалий час після вчинення злочину, під час проведення досудового розслідування, оскільки потерпілому невідомо було його прізвище та місце проживання, що виключає ту обставину, що ОСОБА_5 оговорює обвинуваченого. З урахуванням відомих обставин справи, суд вважає, що покази свідка ОСОБА_24 не відповідають фактичним обставинам, оскільки він не спростовував того, що ОСОБА_3 , який є цивільним чоловіком його сестри, тобто фактично родичем, дійсно підтримував потерпілого, який не міг самостійно пересуватися, та намагався увійти до квартири. При цьому зазначив, що перед цим потерпілий стукав у двері та він відкрив йому двері і повідомив, що його племінниці - Ірини немає вдома. І саме в цей момент, як наполягає потерпілий його вштовхнув в приміщення квартири ударом в спину обвинувачений ОСОБА_3 . Про що свідок умовчує.

Оцінюючи безпосередньо докази у їх сукупності, з точки зору законності, допустимості та достатності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих правопорушень доведена. Його дії були умисними, спрямованими на спричинення тілесного ушкодження потерпілого, з метою помсти за образи, висловлені потерпілим на адресу його цивільної дружини. Після чого він, скориставшись безпорадним станом потерпілого відкрито викрав у нього грошові кошти у сумі 200 гривень, як наполягає потерпілий, оскільки в той день він мав намір сходити на базар, розташований фактично під будинком, де мали місце події злочину. І що не спростовував сам обвинувачений пояснюючи, що він витяг з кишені потерпілого 100 гривень, які ніби то повернув, що заперечує потерпілий ОСОБА_5 .

Вважаю. що дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст..121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. А також за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Мотивом вчиненням правопорушення стали неприязнені стосунки, які виникли незадовго до події злочину внаслідок образ потерпілим цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_20 .

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує наслідки вчиненого, які потягли спричинення тілесних ушкоджень в результаті яких потерпілий ОСОБА_5 отримав інвалідність. Суд враховує поведінку обвинуваченого безпосередньо після вчинення злочину, а саме те, що він залишив потерпілого в під`їзді будинку, не надавши йому медичної допомоги,і достовірно знаючи, що від його дій у потерпілого виник перелом протягом тривалого часу не надав жодної допомоги та не вживав добровільно заходи щодо відшкодування завданої шкоди. І хоча обвинувачений позитивно характеризується, але скоїв повторно умисний злочин. Суд враховує думку потерпілого, який наполягав на призначенні найсуворішого покарання, саме у вигляді позбавлення волі. Тому, з урахуванням усіх обставин, вважаю, що достатнім для виправлення та перевиховання, а також відповідним до вчиненого та його наслідків, буде покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 186, ч.1 ст.122 КК України. Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями винної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Потерпілий ОСОБА_5 просив задовольнити його позовні вимоги щодо стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 50 тис. гривень. Але, в обґрунтування свої позовних вимог потерпілим надано товарних чеків на придбання ліків лише на загальну суму 10304, 99 гривень. Тому, саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_19 , оскільки його провину доведено у спричиненні тілесного ушкодження потерпілому. внаслідок чого він проходив тривалий курс лікування.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що з урахуванням відомих обставин справи, потерпілий ОСОБА_5 безумовно поніс моральні страждання, починаючи з відчуття болю, страху, які йому вдалося понести до втрати працездатності, з отриманням інвалідності внаслідок протиправних дій обвинуваченого. Але, з урахуванням поведінки самого потерпілого, суд вважає, що відповідною глибині його душевних страждань, буде відповідати сума компенсації моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень. В іншій частині позовних вимог потерпілого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, 1166,1167 ЦК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки,

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення воді строком на чотири роки,

на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду від 04 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_3 не обрано. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 10304,99 гривень (десять тисяч триста чотири гривні 99 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази відсутні. Судові витрати відповідно до обвинувального акту також відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1