УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1828/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2016 року про накладення арешту на майно,
прокурора ОСОБА_8 ,
Адвокат ОСОБА_6 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2016 року, якою накладено арешт на майно, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_7 , а саме дві мотопомпи «Мерседес», яке було вилучене 20.03.2016 в ході проведення огляду на земельній ділянці поблизу села Нова Ушиця Коростенського району, відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що при вирішенні судом клопотання слідчого порушено вимоги ст. 171 та ст. 173 КПК України,
Послався на те, що слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого без будь яких на те підстав, оскільки слідчим не було надано доказів на підтвердження підстав для накладення арешту на майно.
Вказав, що накладаючи арешт на вказане майно, слідчий суддя в порушення ч.5 ст.173 КПК України, не зазначив, в якій частині обмежується право власності ОСОБА_7 .
Апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2016 року. В обґрунтування поважності пропуску вказаного строку, посилається на те, що ОСОБА_7 не був присутнім під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, копію рішення йому не надсилалася. Про оскаржуване рішення ОСОБА_7 дізнався лише 21.02.2018 року, отримавши копію оскаржуваної ухвал.
Накладено арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події від 20.03.2016 р, а саме: дві дизельні помпи марки «Мерседес», пожежні рукави загальною довжиною 70 м. в кількості 4 шт., один водозабірник, металеві швелера довжиною 4 м. кожен, в кількості 4 штуки.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучені речі є знаряддям вчинення злочину, а заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту вказаного слідчим майна, тобто наявні підстави, передбачені ст.170, 171 КПК України, для задоволення клопотання.
Судом встановлено, що своє клопотання слідчий мотивував тим, що 20.03.2016 близько 05:50, невідомі особи, знаходячись на земельній ділянці поблизу с. Нова Ушиця, Коростенського району, з метою незаконного видобутку бурштину, що є порушенням Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», який передбачає надання дозволу (ліцензії") на видобуток дорогоцінного каміння органогенного видобутку, вчинили замах на злочин шляхом розкопування ґрунту за допомогою гідропомпи, але свій злочинний намір до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як на місце злочину прибули працівники Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області.
В ході проведення огляду від 20.03.2016 у місці незаконного видобування корисних копалин - бурштину, на земельній ділянці знаходились: дві дизельні помпи марки «Мерседес», пожежні рукави загальною довжиною 70 м. в кількості 4 шт., один водозабірник, металеві швелера довжиною 4 м. кожен, в кількості 4 штуки та їх власник ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання відбувся без участі ОСОБА_7 , копію ухвали слідчого судді отримав 21.02.2018 року. За таких обставин апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищевказаного майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна за таких підстав.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що вказане майно є знаряддям вчинення злочину, з метою запобігання можливості його приховування, знищення, а тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим.
Проте, як вбачається з матеріалів провадження, згідно витягу з ЄРДР 20.03.2016 року, до нього було внесено відомості та проводиться досудове розслідування стосовно того, що 20.03.2016 близько 05:50, невідомі особи, знаходячись на земельній ділянці поблизу с. Нова Ушиця, Коростенського району, з метою незаконного видобутку бурштину, що є порушенням Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», який передбачає надання дозволу (ліцензії") на видобуток дорогоцінного каміння органогенного видобутку, вчинили замах на злочин шляхом розкопування ґрунту за допомогою гідропомпи, але свій злочинний намір до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як на місце злочину прибули працівники Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області. Вказані дії невідомих осіб кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України.
З клопотання слідчого та доданих до них матеріалів не вбачається підстав та розумних підозр вважати, що дві дизельні помпи марки «Мерседес», на які накладено арешт, є знаряддям вчинення злочину, стосовно яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, і вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, у вказаному кримінальному провадженні.
В матеріалах кримінального правопорушення відсутня постанова про визнання майна, на яке накладено арешт, речовим доказом і знаряддям вчинення злочину.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказаний злочин вчинений 20.03.2016 року та станом на час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, підозру про вчинення кримінального правопорушення жодній особі не повідомлено, інших доказів, що свідчили б про скоєння вказаного злочину за допомогою вилучених дизельних помп слідчим до клопотання не додано.
Не надано таких доказів і під час судового розгляду клопотання як слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді від 21 березня 2016 року слід скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 в частині накладення арешту на дві дизельні помпи марки «Мерседес».
Керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2016 року, якою накладено арешт на майно, а саме: дві дизельні помпи марки «Мерседес», яке було вилучене 20.03.2016 року, скасувати.
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 в частині накладення арешту на дві дизельні помпи марки «Мерседес».
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: