Єдиний унікальний номер 185/1200/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 року. м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000389 від 06.02.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ТОВ «Павлоградський машинобудівельний завод «Інтера» токарем, неодруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2018 року о 18.05 годин ОСОБА_3 знаходився в районі ЗОШ №9, розташованої за адресою: вул. Озерна, 87 м. Павлограда, де побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_5 , 2005 року народження, та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi» Redmi 3S, що належить ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та звернення його на свою користь, 06.02.2018 року о 18.10 годин підійшов до малолітнього ОСОБА_5 , котрий проходив з тильної сторони ЗОШ№9 м. Павлограда та попрохав у останнього мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi 3S золотого кольору під приводом здійснення телефонного дзвінку, нащо ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_3 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності іншої особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, заволодівши мобільним телефоном, почав йти геть та на вимогу малолітнього ОСОБА_5 , 2005 року народження, повернути мобільний телефон, наніс останньому один удар ногою в область стегна та один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, чим спричинив малолітньому ОСОБА_5 фізичного болю. ОСОБА_3 на прохання малолітнього потерпілого не відреагував, з викраденим мобільним телефоном марки «Xiaomi» Redmi 3S з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_3 спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2917,60 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, та суду показав, що дійсно він 06.02.2018 року о 18.05 годині в районі ЗОШ№9 підійшов до малолітнього хлопця, та попрохав у нього його мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінку, після чого заволодів мобільним телефоном, та почав йти геть. Коли хлопець прохав повернути телефон, то наніс останньому один удар ногою в стегно та один удар кулаком руки в обличчя, після чого зник. В той же час його було затримано, та повернуто потерпілому мобільний телефон. Щиро кається в тім, що сталося.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що їй подзвонили працівники поліції з мобільного телефону її сина та повідомили, що 06.02.2018 року невідомий чоловік заволодів мобільним телефоном її сина, який знаходиться в ВП м. Павлограда. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, законного представника малолітнього потерпілого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо малолітнього.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом I групи, та мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом III групи, вину визнав повністю, шкода відшкодована.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого, від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконають покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч. 1 , п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

З обвинуваченого слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 (триста) грн.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 (триста) грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефоном марки «Xiaomi» Redmi 3S, переданий на зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_6 залишити останній за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .