02.02.18
Справа № 200/611/18 Провадження № 1-КП/200/75/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участю

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

та обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0003029 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0003029 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України.

16 січня 2018 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 вказав, що зазначене кримінальне провадження підсудне Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, кримінальне провадження може бути призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту заперечував. Вважав за необхідне долучити цивільний позов потерпілої, щодо накладення арешту на майно обвинуваченого залишив дане клопотання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку прокурора щодо необхідності призначення справи до судового розгляду. Просила приєднати цивільний позов та задовольнити клопотання щодо накладення арешту на майно.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений вважали за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Так, даний обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин справи, в той час п. 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, серед іншого, й виклад формулювання обвинувачення, яке відсутнє в даному обвинувальному акті, а є, на думку захисту, точною копією, дублює повідомлення про підозру. Також слідчим на досудовому розслідуванні не встановлена суб`єктивна сторона даного правопорушення, а саме чи дійсно особа за конкретних обставин мала можливість передбачати настання злочинних наслідків, виклад правової кваліфікації суперечить вимогам ст.ст.7,17 КПК України.

Щодо долучення позовної заяви не заперечували. Просили відмовити в накладенні арешту на нежитлове приміщення

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Так, дане кримінальне провадження підсудне Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає. Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду у відкрите судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному проваджені №0003029 відносно ОСОБА_6 .

Щодо доводів захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту з додатками прокурору, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного клопотання, з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст.314, 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому, згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Тобто, виходячи з вимог статті 291 КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати таким вимогам виключно як процесуальний документ. Перевірка та оцінка обставин, зазначених в обвинувальному акті, оцінка фактичних обставин, здійснюється судом лише під час судового розгляду
При цьому, дійсно пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , останньому повідомлено про вчинення ним кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України. При цьому, таке тлумачення пункту 5 частини другої статті 291 КПК України не може свідчити про істотний вплив на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Так, направлений до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин скоєного ним правопорушення та правову кваліфікацію цих дій.

Відповідно до чинного законодавства, у міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ( рішення ЄСПЛ «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

З матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

При цьому суд вважає, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 .

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта ОСОБА_6 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 , не викликає сумнівів.

Крім того, з наданих до суду матеріалів вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику було вручено обвинувальний акт та реєстр. При цьому, відсутні будь які заяви про не зрозумілість пред`явленого обвинувачення.

Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_6 є неконкретним, а тому належить визнати необґрунтованими доводи заяви захисника адвоката ОСОБА_4 про те, що формальне недотримання вимог пункту 5 частини другої статті 291 КПК України вплинуло на право на захист ОСОБА_6 і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_5 щодо накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_6 - квартиру АДРЕСА_1 , з наступних підстав.

Так, згідно наданого реєстру дане приміщення є нежитловим приміщенням, магазином. В суді обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що дане приміщення використовується ним під магазин для здійснення підприємницької діяльності, в якому працюють співробітники.

Частиною 4 ст.173 КПК України, визначено, що суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, що суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Також ч.8 ст.170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Втім, надані потерпілою документи не містять даних щодо вартості майна, на яке вона вважає за необхідне накласти арешт, а тому підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , суд не вбачає.

Щодо клопотання потерпілої ОСОБА_5 про долучення цивільного позову, суд вважає за необхідне дане клопотання задовольнити й долучити до матеріалів кримінального провадження позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди й відкрити провадження за її цивільним позовом у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України.

Керуючись ст. ст. 291, 314-316, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Призначити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.30 годин 07 лютого 2018 року.

Розгляд кримінального провадження проводити у відкритому судовому засіданні одноособово суддею.

Викликати у відкрите судове засідання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 .

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 щодо долучення цивільного позову - задовольнити, приєднати цивільний позов до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України.

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_5 щодо накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1