Номер провадження: 11-кп/785/473/17
Номер справи місцевого суду: 502/764/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 18.01.2017 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №000159 від 01.03.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кілія, Одеської обл., громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_2 . , раніше судимий:

- 23.06.2005 р. Кілійським районним судом Одеської обл., за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

- 21.02.2006 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 , ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 08.10.2014 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 308, ч.2 ст. 309, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки ,

засуджений:

- за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі;

- за ст. 309 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі;

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання призначеного за даним вироком та вироком Татарбунарського районного суду м. Одеси від 08.10.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Тримається під вартою з 22.04.2016 року.

Зазначеним вироком також засуджені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.11.2017 року оголошені у розшук, з наданням дозволу на їх затримання для приводу в апеляційний суд.

ВСТАНОВИВ:
Зазначеним вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 засуджений за вчинення інкримінованих правопорушень при наступних обставинах:

Так, в період з 08 до 15 березня 2015 року, більш точної дати не встановлено, приблизно, о 19:00 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, проникли у будинок розташований по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_10 на загальну суму 2030,00 грн.
Крім того, 08 серпня 2015 року ОСОБА_7 , у невстановленої особи придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою у висушеному стані 0,489 гр., включений в список № 1 таблиці № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року та Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 р. № 1890 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», обіг якого заборонено. Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_7 зберігав при собі.

Крім того, 08 листопада 2015 року, приблизно о 19 год., ОСОБА_7 , шляхом злому замка, проник до Кілійської районної лабораторії ветеринарної медицини, розташованої по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно, що належало Кілійській ветеринарній лабораторії на загальну суму 6372,87 грн.

Крім того, 12 листопада 2015 року, в денний час, ОСОБА_7 , проник до будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 6530 грн.

Крім того, в ніч на 29 листопада 2015 року ОСОБА_7 , принук до приміщень житлового будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно що потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 7400 грн.

Крім того, 03 грудня 2015 року, в період часу з 7 год., до 19 год., ОСОБА_7 проник до житлового будинку АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_13 , на загальну суму 11255 грн.

ОСОБА_8 , 10 грудня 2015 року, в період часу з 23 год. до 24 год., шляхом таємного викрадення чужого майна проник на територію двору житлового будинку АДРЕСА_8 , де проник до господарських приміщень, звідки викрав 8 курей, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 , матеріальну шкоду на суму 1120 грн.

Крім того, 15 грудня 2015 року, приблизно, о 15:45 год., ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , за попередню змову, через незачинені двері проникли до житлового будинку АДРЕСА_4 , звідки викрали майно потерпілої ОСОБА_15 , на загальну суму 2179 грн.
Крім того, в ніч на 30 грудня 2015 року ОСОБА_7 , проник в приміщення житлового будинку АДРЕСА_9 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_16 на загальну суму 900 грн.
Крім того, 03 лютого 2016 року в період часу з 10 до 16 год., ОСОБА_7 , проник до житлового будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_17 , матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.
Крім того, 04 лютого 2016 року, в період час з 08:45 до 13:00 год., ОСОБА_7 , проник в приміщення житлового будинку АДРЕСА_9 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_18 на загальну суму 11244 грн.

Крім того, на початку лютого 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередню змову, проникли в приміщення гаражу та житлового будинку АДРЕСА_10 , звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_19 на загальну суму 22300 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини і кваліфікацію дій встановлених у вироку суду, просить скасувати вирок суду та призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на те, що при призначенні покарання суд не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: його з`явлення зі знанням, щиросердечне розкаяння, активне сприяння слідству, а також не врахував що він хворіє туберкульозом.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ч.2 ст. 309 КК України, як таємне викрадання чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, вчинене повторно, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

В апеляційній скарзі, як зазначалось, обвинувачений не оспорює доведеність вини і кваліфікацію його дій встановлених у вироку суду, просить скасувати вирок в частині призначення покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до| положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, зокрема данні які його характеризують та його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: з`явлення з зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.
У відповідності до вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65- 67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зокрема за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження ними нових злочинів.
Доводи в апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував його особу та усі обставини, що пом`якшують покарання, а також те, що призначене покарання є занадто суровим, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу обвинувачених, а також визнанні обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі зазначені в апеляційній скарзі.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на дотримання судом першої інстанції вимог ст. 71 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.
Апеляційний суд вважає, що немає передбачених законом підстав для призначення більш м`якого покарання, з урахуванням того, що за ч. 2 ст. 309 КК України суд призначив покарання у вигляді нижчої межі передбаченої санкцією цією статті, а також того, що ОСОБА_7 був раніше судимий, новий злочин вчинив під час іспитового строку, що свідчить про те, що відповідних висновків обвинувачений не зробив на шлях виправлення та переховування не став.
Покарання, призначене судом першої інстанції у вигляді позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ними нових злочинів, яке суд першої інстанції належними чином обґрунтував та мотивував.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 309 ч.2 КК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки в апеляційній скарзі не наведено жодних обставин, які суд не врахував би при призначенні покарання, передбачених законом підстав для скасування вироку суду не вбачається.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 22.04.2016 року по 21.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376 ч.3, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кілійського районного суду Одеської області від 18.01.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі - залишити без мін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 22.04.2016 року по 21.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили, засудженим з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошений 27.11.2017 року, 14:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного
суду Одеської області ОСОБА_2