Справа № 278/912/17
В И Р О К
Іменем України
11 січня 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мари Туркменістан, громадянина України, працюючого менеджером з виробничих питань ТОВ "Астем Трейд", неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
8 лютого 2017 року близько 10 год. 50 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем "Тойота Крузер", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", та рухаючись по 14 км + 650 м автодороги "Житомир Могилів-Подільський" (територія Житомирського району) у напрямку м. Могилів-Подільський, в порушення вимог пп. "б" п. 2.3 і п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, внаслідок чого не зміг постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, під час руху не впорався із керуванням та допустив виїзд свого автомобіля на зустрічну смугу руху, де здійснив лобове зіткнення із автомобілем "Фольцваген Т4", реєстраційний номер " НОМЕР_2 " під керуванням ОСОБА_7 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля "Фольцваген Т4" ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, переломів 2-7 ребер справа, забою паренхіми правої легені, що призвело до розвитку післятравматичного пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині) та супроводжувалось підшкірною емфіземою м`яких тканин грудної клітки справа, забою серця.
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Фольцваген Т4" ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової-лицьової травми: ран на обличчі, синців на обличчі, перелому верхньої та нижньої щелепи; закритих переломів кісток правої променевої кістки, лівої вертлюгової впадини, кісток тазу, обох кісток лівої гомілки, травматичного вивиху лівої стегнової кістки.
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Фольцваген Т4" ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді черепно-мозкової-лицьової травми: струсу головного мозку, ран на обличчі; рани та саден в ділянці лівої гомілки, закритого перелому лівої плечової кістки.
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Фольцваген Т4" ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому медіальної (внутрішньої) кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, переломів 4-7 правих ребер.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена, і кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є неумисним злочином проти безпеки руху невеликої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, неодружений, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, добровільно частково відшкодував потерпілим заподіяну шкоду.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння та його наслідки (спричинення шкоди здоров`ю чотирьом потерпілим), відомості щодо матеріального стану обвинуваченого, суд призначає обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. Однак, беручи до уваги часткове добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, позицію державного обвинувача і потерпілих, які на суворості покарання не наполягали, суд з урахування особи обвинуваченого ОСОБА_4 вважає, що останній не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.
Зважаючи на те, що обвинувачений під час вчинення злочину не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що для забезпечення себе йому необхідне посвідчення водія, суд вважає за недоцільне призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2100 грн. матеріальної шкоди (затрат на правову допомогу), а також 1000000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, визнані обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі. Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає ці вимоги також обґрунтованими, однак беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 діяння, глибину душевних страждань потерпілого, пов`язаних із цим, а також враховуючи добровільну сплату обвинуваченим потерпілому 25000 грн. моральної шкоди, і керуючись принципами справедливості й розумності, задовольняє названі вимоги частково.
Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення зі Страхової Компанії "Універсальна" 50000 грн. та з обвинуваченого ОСОБА_4 122598,14 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля потерпілого, а також про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 1000 грн. витрат на проведення оцінки вартості відновлення транспортного засобу, 20661,52 грн. витрат на лікування потерпілого, а також 50000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування витрат на його лікування підтверджені документально, проте враховуючи добровільне відшкодування обвинуваченим потерпілому 9000 грн., суд задовольняє ці вимоги частково. Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає ці вимоги також обґрунтованими, однак беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 діяння, глибину душевних страждань потерпілого, пов`язаних із цим, а також керуючись принципами справедливості й розумності, задовольняє названі вимоги частково.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення майнової шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля, та понесених у зв`язку із цим витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Позовні вимоги потерпілого про стягнення зі Страхової Компанії "Універсальна" 50000 грн. та з обвинуваченого 122598,14 грн. шкоди, завданої пошкодженням автомобіля потерпілого, виходять за межі обвинувачення, яке було висунуте та яке суд вважає доведеним, оскільки завдання матеріальної шкоди пошкодженням автотранспортного засобу перебуває поза межами складу злочину, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України, а тому ця вимога підлягає залишенню без розгляду, а також пов`язана із нею вимога про стягнення з обвинуваченого 1000 грн. витрат на проведення оцінки вартості відновлення транспортного засобу.
Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 750 грн. витрат на її лікування, а також 50000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги потерпілої щодо відшкодування витрат на лікування, визнані обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі. Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає ці вимоги також обґрунтованими, однак беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 діяння, глибину душевних страждань потерпілої, пов`язаних із цим, а також керуючись принципами справедливості й розумності, задовольняє названі вимоги частково.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на автомобіль потерпілого "Фольцваген Т4", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", підлягає скасуванню, а вказаний транспортний засіб, який є речовим доказом, підлягає поверненню власнику.
Арешт, накладений на автомобіль "Тойота Крузер", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", підлягає скасуванню, оскільки названий транспортний засіб належить ОСОБА_11 , яка не несе цивільної відповідальності за дії ОСОБА_4 . Названий автомобіль, який є речовим доказом, підлягає поверненню власнику.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3628 (три тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 80 коп. процесуальних витрат на проведення судових експертиз.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_9 2100 (дві тисячі сто) гривень матеріальної шкоди та 6000 (шість тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 11661 (одинадцять тисяч шістсот шістдесят одну) грн. 52 коп. матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 122598 грн. 14 коп. та зі Страхової Компанії "Універсальна" 50000 грн. майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля потерпілого, а також з ОСОБА_4 1000 грн. витрат на проведення оцінки майна залишити без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 750 (сімсот п`ятдесят) гривень матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2017 на автомобіль "Фольцваген Т4", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", скасувати, а транспортний засіб після набрання вироком законної сили повернути власнику.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2017 на автомобіль "Тойота Крузер", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", скасувати, а транспортний засіб після набрання вироком законної сили повернути власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілим. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1