Провадження № 1-кп/317/76/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисників обвинуваченого ОСОБА_10

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002436 від 22.12.2015 року за обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002436 від 22.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.11.2017 р. у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.
Цього ж дня, а саме 15.11.2017 р., до Запорізького районного суду Запорізької області через канцелярію суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_11 , надійшли скарги на дії слідчого та прокурора під час проведення досудового розслідування.
Так, скарга на дії прокурора під час досудового розслідування (т. 1, а.с. 218-221) обґрунтована тим, що сторона обвинувачення не долучила до клопотання про обрання запобіжного заходу копій матеріалів кримінального провадження. Крім того, до клопотання не був долучений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, були порушені права ОСОБА_9 щодо його права знати про те, в чому його обвинувачують, а також право знати в якому саме провадженні та за якою кваліфікацією його підозрюють у вчиненні злочину.
Скарга на дії прокурора під час досудового розслідування (т. 1, а.с. 227-229) обґрунтована тим, що за результатами розгляду клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, ухвалою слідчого судді запобіжний захід підозрюваному був змінений на цілодобовий домашній арешт. Ухвала відповідно до приписів ст. 309 КПК України містила припис, що вона не підлягає оскарженню. Нехтуючи вимогами КПК України, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на дану ухвалу, чим порушив кримінальне законодавство.
Скарга на дії прокурора під час досудового розслідування (т. 1, а.с. 233-235) обґрунтована тим, що прокурор ОСОБА_12 у відкритому судовому засіданні оголосив таємну інформацію за певний період роботи ОСОБА_9 щодо роботи на посадах, що мають охоронювану законом таємницю.
Скарга адвоката ОСОБА_11 на дії прокурора та слідчого під час досудового розслідування (т. 1, а.с. 236-239) обґрунтована тим, що 04.05.2017 р. вона отримала копію клопотання про продовження строку досудового розслідування. Враховуючи, що 6-9 травня 2017 року були неробочими днями, заперечення на клопотання про продовження строку досудового розслідування від 04.05.2017 р. були надані до органу досудового розслідування 10.05.2017 р. Сторона обвинувачення не надала доказів отримання прокурором заперечень на клопотання про продовження строку тримання під вартою та долучення зазначених заперечень до клопотань. Таким чином вимоги ч. 3 ст. 295 КПК України органом досудового розслідування не виконані. Цими діями слідчого ОСОБА_13 та процесуального прокурора ОСОБА_5 були порушені права ОСОБА_9 на врахування обґрунтованих заперечень його захисників щодо внесеного клопотання про продовження строку досудового розслідування. Під час ознайомлення з винесеною постановою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_14 про продовження строку досудового розслідування терміном до 15 вересня 2017 року, було з`ясовано про відсутність процесуальної долі заперечень сторони захисту на клопотання, відсутні посилання на те, чи враховані або відхилені вони із зазначенням підстав. Крім того, у судовому засіданні 12.05.2017 р. було розглянуто клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 . Десятого травня 2017 року зазначене клопотання було подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а судовий розгляд цього клопотання відбувся 12 травня 2017 року. Таким чином, діями прокурора ОСОБА_5 порушено процесуальні строки, визначені ч. 1 ст. 199 КПК України
Скарга на дії прокурора під час досудового розслідування (т. 1, а.с. 240-242) є у повній мірі тотожною скарзі, що міститься на т. 1 а.с. 227-229, й обґрунтована тим, що за результатами розгляду клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, ухвалою слідчого судді запобіжний захід підозрюваному був змінений на цілодобовий домашній арешт. Ухвала відповідно до приписів ст. 309 КПК України містила припис, що вона не підлягає оскарженню. Нехтуючи вимогами КПК України, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на дану ухвалу, чим порушив кримінальне законодавство.
Скарга на дії прокурора під час досудового розслідування (т. 1, а.с. 244-246) обґрунтована тим, що за результатами розгляду клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, ухвалою слідчого судді запобіжний захід підозрюваному був змінений на цілодобовий домашній арешт. Дія запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 р. 20 серпня 2017 року. Прокурор ОСОБА_5 погодив клопотання слідчого ОСОБА_13 про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту, вніс клопотання 21.08.2017 р. у той період, коли вже термін дії запобіжного заходу сплинув. Таким чином прокурором ОСОБА_5 вчинено протиправні дії щодо нехтування вимогами чинного законодавства щодо процедури продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою.
Крім того, 22.11.2017 р. до Запорізького районного суду Запорізької області через канцелярію суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , надійшло клопотання, яке за своєю суттю є скаргою, у якому останній просить визнати рішення слідчого таким, що не відповідає положенням діючого КПК України та залучити належного потерпілого. Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим, у порушення вимог законодавства, без відповідних клопотань, в якості потерпілих залучено чотирьох фізичних осіб, дві з яких батько і мати постраждалого ОСОБА_15 , одна особа жінка, з якою загиблий ОСОБА_15 можливо перебував у незареєстрованому шлюбі, і яка не є близьким родичем постраждалого. Ще одна фізична особа рідна мати жінки, що можливо перебувала у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_15 , яка також не є близьким родичем постраждалого у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України.
Ухвалою від 26.02.2018 р. Запорізький районний суд Запорізької області вирішив прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження з метою вирішення питань пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, а саме розгляду скарг на дії слідчого та прокурора, які з об`єктивних причин не були вирішені у підготовчому судовому засіданні. Цією ж ухвалою підготовче судове засідання призначено на 12.03.2018 р., але у подальшому було відкладено на 26.03.2018 р.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_11 , просила задовольнити подані нею скарги, надала пояснення, аналогічні тим, що у них містяться. Також підтримала скаргу адвоката ОСОБА_10 .

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 , просив задовольнити подану ним скаргу, надав пояснення, аналогічні тим, що у ній містяться. Запропонував суду самостійно залучити у якості потерпілого батька ОСОБА_15 , який і наразі є потерпілим у кримінальному провадженні. Також підтримав скарги адвоката ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав скарги своїх захисників, просив задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення скарги захисника ОСОБА_10 в частині, що стосується потерпілої ОСОБА_16 , яка на час розгляду скарг вже померла. В іншій частині заперечував проти задоволення скарг захисників, висловив думку про їх необґрунтованість.

Аналогічну точку зору висловили потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_7 не брала участі в обговоренні скарг захисників, оскільки на власний розсуд покинула залу судового засідання.

Вислухавши доводи заявників скарг, думки інших учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Надаючи оцінку скарзі захисника ОСОБА_11 на дії прокурора під час досудового розслідування (т. 1, а.с. 218-221), колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість.
У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, які передбачають, що сторони самостійно обстоюють їх правові позиції, права, свободи та законні інтереси, мають рівні права щодо збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг. Отже, при поданні клопотання, сторона кримінального провадження сама визначає його зміст та обсяги, порядок його обґрунтування та способи доведення його переконливості.
Надання чи ненадання певних документів, визначення необхідного їх обсягу, лежить у площині доказування і визначається стороною обвинувачення на власний розсуд.
Оцінка як самому клопотанню, так і доданим до нього документам, якщо такі були, вже була дана у відповідній ухвалі, якою формалізовано результати його розгляду. Підстав для надання оцінки способу реалізації наданих прокурору повноважень колегія суддів не вбачає, вважає необґрунтованими посилання захисника ОСОБА_11 на те, що були порушені права ОСОБА_9 щодо його права знати про те, в чому його обвинувачують, а також право знати в якому саме провадженні та за якою кваліфікацією його підозрюють у вчиненні злочину, оскільки відповідні відомості містились у самому клопотанні та повідомленні про підозру.
Крім того, колегія суддів зауважує, що фактично у скарзі захисник просить надати оцінку процесуальним рішенням слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яким було розглянуто питання щодо обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу, а також питанню додержання прав ОСОБА_9 при вирішенні питання щодо обрання йому запобіжного заходу, що виходить за межі повноважень колегії суддів у даному кримінальному провадженні. Такі питання могли і мали бути поставлені перед судом апеляційної інстанції у порядку, визначеному КПК України.
Щодо скарги захисника ОСОБА_11 , що міститься на а.с. 227-229 тому 1, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість, оскільки прокурор є самостійною процесуальною фігурою у кримінальному провадженні, а тому на власний розсуд визначає необхідність оскарження судових рішень. Сам лише факт оскарження ухвали жодним чином не порушив прав ОСОБА_9 , що підтвердила у судовому засіданні сторона захисту. Підлягає урахуванню й те, що судом апеляційної інстанції апеляційна скарга була розглянута по суті.
Скарга на дії прокурора під час досудового розслідування, що міститься на а.с. 233-235 тому 1 також не може бути задоволена. Так, посилаючись на вчинення прокурором ОСОБА_12 у відкритому судовому засіданні незаконного оголошення таємної інформації за певний період роботи ОСОБА_9 щодо роботи на посадах, що мають охоронювану законом таємницю, захисник не вказує які конкретно відомості мають охоронювану законом таємницю та яким нормативним актом це передбачено. При цьому захисник у прохальній частині скарги просить визнати дії прокурора протиправними та такими, що вчинені у порушення «… ст. 3, п. 3 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру»», у той час, коли ч. 3 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» взагалі не містить пунктів, а інші зазначені у скарзі правові норми носять декларативний характер.
Скарга адвоката ОСОБА_11 на дії прокурора та слідчого під час досудового розслідування, що міститься на а.с. 236-239 тому 1 також не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, доводи захисника про те, що під час ознайомлення з винесеною постановою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_14 про продовження строку досудового розслідування терміном до 15 вересня 2017 року було з`ясовано про відсутність процесуальної долі заперечень сторони захисту на клопотання, відсутні посилання на те, чи враховані або відхилені вони із зазначенням підстав, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони лежать у площині оцінки самої постанови, яка за поданою скаргою не є предметом оскарження та могла бути оскаржена згідно п. 8. ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування .
Немає підстав для визнання дій слідчого та прокурора протиправними та такими, що вчинені у порушення вимог ч. 1 ст. 199 та ч. 3 ст. 295 КПК України під час здійснення процедури продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 .
Дійсно, з клопотанням про продовження терміну дії запобіжного заходу прокурор звернувся 10 травня 2017 року, однак необхідність такого звернення до слідчого судді була обумовлена тим, що саме 10.05.2017 р. заступником прокурора Запорізької області ОСОБА_14 було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування. Таким чином, об`єктивних даних, які б вказували на те, що вчинялись свідомі протиправні дії слідчим та прокурором і це порушило права ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає.
Скарга захисника ОСОБА_11 на дії прокурора під час досудового розслідування, що міститься на а.с. 244-246 тому 1 також не підлягає задоволенню. Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Жодних обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що прокурор ОСОБА_5 погодив клопотання слідчого ОСОБА_13 про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту, вніс клопотання 21.08.2017 р. в той період, коли вже термін дії запобіжного заходу сплинув, матеріали кримінального провадженні не містять. Фактично доводи скарги лежать у площині оцінки самої ухвали, яка за поданою скаргою не є предметом оскарження і не може бути.
Щодо скарги захисника ОСОБА_10 колегія суддів виходить з наступного.
Згідно диспозиції ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Системний аналіз вказаних норм права вказує, що після надходження обвинувального акту до суду, останній може вирішити питання щодо залучення особи як потерпілого до провадження за умови подання відповідної заяви. Наразі жодна особа, яка не зазначена в обвинувальному акті як потерпілий, не зверталась до суду із заявою про залучення її як потерпілого.

Питання обґрунтованості залучення певних осіб як потерпілих у даному кримінальному провадженні лежить у площині доказування завдання ним шкоди, а доказування здійснюється на стадії судового розгляду, а не на стадії підготовчого судового засідання. Таким чином, сам лише факт залучення певних осіб як потерпілих на стадії досудового розслідування, хоча і з певними порушеннями процедури їх залучення, не можна розцінювати як порушення прав обвинуваченого. Підлягає урахуванню й те, що захисник ОСОБА_10 виключно з формальних міркувань просить залучити у якості потерпілого батька померлого ОСОБА_15 ОСОБА_6 , тобто ту саму особу, яка і є потерпілим наразі.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні як сторона захисту, так і сторона обвинувачення вказали, що потерпіла ОСОБА_16 є матір`ю співмешканки померлого ОСОБА_15 .

Разом з тим, на час проведення підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_16 вже померла, а тому сам факт її залучення як потерпілої у даному кримінальному провадженні на теперішній час жодним чином не порушує прав та законних інтересів ОСОБА_9 .

Усі подані захисниками обвинуваченого скарги фактично спрямовані не на відновлення порушених прав ОСОБА_9 , а на констатацію процесуальних недоліків у роботі органу досудового розслідування та органу прокуратури.

За приписами ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Наразі усі дії, пов`язані з підготовкою до судового розгляду виконані, є всі підстави для призначення судового розгляду провадження відповідно до обвинувального акту, оскільки він складений відповідно до вимог КПК України, дотримані вимоги щодо підсудності. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Оцінка доводам обвинуваченого та його захисників щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору вже дана в ухвалі Запорізького районного суду Запорізької області від 15.11.2017 р.

Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому буде розглянуто у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 314, 315 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
У задоволенні скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відмовити у повному обсязі.
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002436 від 22.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області на 04 квітня 2018 року об 11 год. 30 хв.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частина ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 березня 2018 року.

Повний текст ухвали оголошений 30 березня 2018 року о 09 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3