Справа № 305/1470/15-к
Номер провадження 1-кп/305/18/18
УХВАЛА
05.01.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю: секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,
Ухвалою слідчого судді від 12.06.2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 25.06.2015 року, обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід змінено з тримання під вартою на домашній арешт.
Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2017 дію запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено строком на два місяці, а обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, строком на два місяці.
В останнє дія запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинувачених продовжувалась ухвалою суду від 07.11.2017 строком до 06.01.2018, включно.
04.01.2018 від начальника ДУ Закарпатської УВП №9 надійшло клопотання про вирішення питання про продовження строку тримання під вартою стосовно обох обвинувачених, оскільки такий 06.01.2018 закінчується.
У судовому засіданні, прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить продовжити строк тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Підставою продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 152 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, а також те, що обвинувачені усвідомлюють, що за вчинене можуть бути засудженими до реальної міри покарання, тому будуть ухилятися від суду. Окрім того, стосовно обох обвинувачених раніше був застосований м`якший запобіжний захід (домашній арешт), умови якого обвинуваченими було порушено. З наведених підстав просить продовжити строк тримання під вартою обвинувачений.
Захисник ОСОБА_6 , вважає, що підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим немає, оскільки такий є надто суворий. Просить суд запобіжний захід стосовно обох обвинувачених замінити на більш м`який, тобто на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали думку захисника, просили не продовжувати строк тримання під вартою стосовно них, обравши цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Зазначені обставини суд оцінює відносно кожного обвинуваченого окремо та не може такі узагальнювати, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є обвинуваченими у межах одного кримінального провадження.
Суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу через наступне.
ОСОБА_4 раніше неодноразово, притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, передбачених ст.15 ч.3, ст.186 ч.3, ст. 185 ч.3, ст.187 ч.1, ст. 186 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України,
ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення умисних корисливого злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. Інкримінований злочин вчинив під час іспитового строку. Отже, обидва обвинувачені не стали на шлях виправлення , натомість вчинили новий умисний злочин, який є корисливим. Як встановлено судом, ОСОБА_4 , неодружений, постійного місця роботи не має, не має утриманців, за якими зобов`язаний вести догляд, тощо.
Як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 є молодими за віком. Відомостей про те що обвинувачені не можуть утримуватися під вартою суду не надано. Натомість, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинувачених ухилитися від суду.
Під час судового провадження, судом вже приймалося рішення про заміну тримання під вартою на домашній арешт стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Проте, обидва обвинувачені не дотрималися умов перебування на домашньому арешті, ухилилися від явки до суду,через що були оголошені у розшук, а провадження по справі зупинено.
Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушили взяті на себе обов`язки, ухилялися від суду, довіру суду не виправдали.
Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_5 , тому думка прокурора про необхідність продовження строку тримання під вартою у відношенні обох обвинувачених є слушною.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд -
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України строком на два місяці, по 04 березня 2018 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя : ОСОБА_1
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .