УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/2014/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст.125 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
виправданого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

виправдано ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_9 .
Постановлено цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.
Питання про речові докази судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, за версією органу досудового розслідування 20.06.2016 близько 14 год. ОСОБА_9 знаходився на подвір`ї будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 . В цей час та місці обвинувачений на ґрунті тривалих неприязних відносин із ОСОБА_7 , діючи з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, схопив її за ліву руку та сильно стиснув. Після цього, ОСОБА_9 кулаком правої руки один раз вдарив потерпілу в живіт та знову стиснув її ліву руку. Внаслідок таких дій ОСОБА_9 , за твердженням обвинувачення, потерпілій були спричинені легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця на передній поверхні тулуба та синців на лівій руці. Шкоди кримінальним правопорушенням заподіяно не було.
На вирок суду поданні апеляційні скарги.
Потерпіла ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі вирок суду просить скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та задовольнити її цивільний позов. Зазначає, що висновки суду про недоведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , вирок суду просила скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
Заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_11 подав зміни до апеляційного скарги, яку подала прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , в яких просить вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вказує, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема на те, що вирок ухвалено судом за межами нарадчої кімнати, оскільки кінцевий варіант вироку судом публічно не оголошувався, що ставить під сумнів законність судового рішення у даному кримінальному провадженні.
Виправданий ОСОБА_9 на апеляційні скарги прокурора та потерпілої подав заперечення в яких просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги зі змінами, внесеними заступником прокурора Житомирської області та часткове задоволення апеляційної скарги потерпілої, потерпілу, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу і частково задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області, виправданого і його захисника, про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області, слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно положень ст.ст.366, 367 КГІК України вирок суду ухвалюється в нарадчій кімнаті та під час ухвалення вироку ніхто, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд, не має права перебувати в нарадчій кімнаті.
Вказаних вимог закону судом при ухваленні вироку щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України, не дотримано.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що 10.05.2017 року після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив ухвалений вирок. Вказана дія, відповідно до вимог ст. 107 КПК України, фіксувалась за допомогою технічних засобів. Як з`ясовано в ході прослуховування записів судових засідань, оголошений судом вирок суттєво відрізняється від вироку, викладеному на паперовому носії. Зокрема, має місце відсутність у вироку цілих абзаців, зокрема посилання суду на п.2 ст.6 Конвенції, які було оголошено в судовому засіданні, або навпаки відсутній абзац в якому зазначено посилання на прокурора на висновки судово-медичних експертиз та наведено обґрунтування щодо недоведеності вини обвинуваченого, яке судом при оголошенні вироку не згадувалось.
За таких обставин, має місце істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки вирок ухвалено судом за межами нарадчої кімнати та кінцевий варіант вироку судом публічно не оголошувався, що ставить під сумнів законність судового рішення у даному кримінальному провадженні.
Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора стосовно недотримання судом загальних засад кримінального провадження щодо змагальності сторін (ст.22 КПК України), оскільки сторону обвинувачення обмежено судом у наданні додаткових доказів, які могли суттєво вплинути на судове рішення.
До того ж, згідно зі ст.23 КПК України докази досліджуються судом безпосередньо. Вказані вимоги закону також проігноровано судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 ,
Так, в судовому засіданні 20.02.2017 (а.п. 109) матеріали кримінального провадження досліджувались прокурором, а докази надані стороною захисту, досліджувались захисником, а не судом безпосередньо. У подальшому суд при ухваленні вироку вибірково використав досліджені обвинуваченням та захистом докази, зокрема - не використано надані прокурором документи, які характеризують особу обвинуваченого щодо перебування на обліку в наркологічному диспансері, тощо.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, недотримання судом вимог ст.ст.2,7,22,23 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
За таких обставин, судове рішення, відповідно до ст.370 КПК України, не може бути визнано законним і обґрунтованим і згідно з ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у кримінальному провадженні.
При новому розгляді кримінального провадження необхідно ретельно дослідити усі зібрані докази, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_9 , перевірити і інші доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора і потерпілої та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , зі змінами внесеними заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_11 задовольнити.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року, щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: