Номер провадження: 11-кп/785/1025/17
Номер справи місцевого суду: 521/8454/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника засудженого: адвоката ОСОБА_7 ,

представника ПВК №51: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14.07.2017 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 ,-

встановив
02 червня 2017 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 , засудженого вироком Болградським районним судом Одеської області від 16.02.2012 року за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.07.2017 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви захисника засудженого, суддя місцевого суду вказав, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково, з огляду на притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

Крім того, місцевий суд зазначив, що захисником не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_9 досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, на вищевказану ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 14.07.2017 року, адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу в який вказав, що ухвала районного суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

В обгрунтування своїх доводів адвокат зазначив, що місцевим судом не врахована наявність сукупності підстав, необхідних і достатніх для задоволення подання, а саме: позитивна характеристика, відсутність стягнень, наявність трьох заохочень, а зазначені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення стягнення, засудженим погашені у встановленому ч. 14 ст. 134 КВК України порядку.

Крім того, апелянт вказує, що суд не надав належної оцінки особистій характеристиці засудженого, яку було складено адміністрацією установи з урахуванням його поведінки за весь час знаходження у виправній колонії.

Просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 14.07.2017 року відносно ОСОБА_9 та звільнити останнього умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк.

Заслухавши суддю - доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; думку представника виправної колонії, який не заперечував проти апеляційної скарги адвоката, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване до особи після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий чи необережний особливо-тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Також вимогами зазначеної статі кримінального закону, встановлений ще один обов`язковий критерій застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, а саме якщо особа сумлінною поведінкою та відношенням до праці довела своє виправлення.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, початок відбування строку призначеного ОСОБА_9 покарання за Болградським районним судом Одеської області від 16.02.2012 року є 16.02.2012 року, кінець строку - 22.09.2018 року.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що на час подання до суду засудженим ОСОБА_9 клопотання, він відбув більше 3/4 частини призначеного йому строку покарання, що вірно зазначено судом в оскарженій ухвалі.

У судовому засіданні представник виправної колонії ОСОБА_8 зазначив, що дійсно засудженим ОСОБА_9 невідбута частина покарання складає близько 9 місяців та зауважив, що у даний час на розгляді в районному суді м. Одеса перебуває подання виправної колонії №51 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 .

Як видно з наданої представником виправної колонії характеристики на засудженого ОСОБА_9 , останній характеризується посередньо, порушень режиму тримання під вартою не допускав, мав 3 заохочення та 3 стягнення з притягненням до дисциплінарної відповідальності, які зняті та погашені в установленому законом порядку, має нестабільну поведінку.

Під час розгляду апеляційної скарги захисника засудженого - адвоката ОСОБА_7 апеляційним судом також враховані ті факти, що засуджений судимий, в тому числі і за скоєння особливо тяжкого злочину, що на думку апеляційного суду свідчить про ігнорування останнім вимог закону на момент вчинення цього злочину.

На думку колегії суддів, розглядаючи заяву захисника засудженого ОСОБА_9 , суд першої інстанції належним чином дослідив усі обставини справи та в достатній мірі мотивував свій висновок про те, що останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, оскільки таке звільнення є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, колегія апеляційного суду вважає, що районний суд правильно врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й поведінку засудженого під час відбування покарання та з урахуванням усіх обставин справи в сукупності і наявності у засудженого стягнень, які були накладені на останнього під час відбуття ним покарання, правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, оскільки ці обставини свідчать про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого можливе в умовах перебування останнього на волі.

Доводи захисника засудженого щодо міцних соціальних зв`язків засудженого, не може бути визнано апеляційним судом безумовною підставою щодо звільнення останнього від відбування покарання умовно-достроково, оскільки ці обставини можуть бути предметом розгляду у разі звільнення засудженого за хворобою, як то передбачено положеннями ст. 84 КК України та ст.ст.537, 539 КПК України.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що поведінка засудженого не є сумлінною та приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення і погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого можливе в умовах перебування на волі, в зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційних скарг, скасування або зміни ухвали суду першої інстанції не находить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_10 .