У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді на тримання під вартою у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР 07.08.2017 за № 0010981 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді даного місцевого суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 та обумовлене, на їх переконання, наявністю обставин регламентованих ст. 188, п.п. 1-2 ч. 4 ст. 189, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України у цьому провадженні.

Зокрема, мотивуючи клопотання заявник посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний тривалий час не з`являється за місцем проживання, а достовірне місце перебування є невідомим, обв`язки визначені ст. 42 КПК України останній не виконує.

У судовому засіданні прокурор не прибув, однак слідчий суддя уважає за можливе у світлі норм ст.ст. 22, 26 КПК України перейти до розгляду цього клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, перевіривши його на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, затримання особи є заходом забезпечення кримінального провадження (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, згідно положень ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу (ст. 189 КПК України).
При цьому, в силу положень ст.ст. 22, 26 КПК України, саме на заявника покладається обов`язок доведення обставин, які обумовлюють можливість надання дозволу на затримання тієї чи іншої особи.

Однак, на час розгляду даного клопотання слідчим суддею заявником не доведено, що зазначені у клопотанні обставини вказують в своїй сукупності на наявність передумов регламентованих ч. 4 ст. 189 КПК України.
Не доведеними у справі залишилися і обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, адже на їх доведення, сторона обвинувачення, не надала, на думку слідчого судді, жодного належним чином завіреного документу, не те, що доказу, у розмінні ст. 84 вказаного Кодексу.
Так, як у цьому провадженні заявник долучені до клопотання матеріали жодним чином не завірив, в оригіналі для огляду, будучи вільним у використанні своїх прав згідно ст.ст. 22, 26 КПК України, не надав, а згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у витягу з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка ураховується слідчим суддею виходячи з норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідує, що окрему проблему становить подання слідчими та прокурорами разом з клопотанням копій документів, в тому числі витягу з ЄРДР, які належним чином або взагалі не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді… Саме тому у подібних випадках необхідно постановляти ухвалу про відмову у задоволенні клопотання…
Також, всудовому засіданні з`ясовано, що необхідність приводу обумовлена подальшим розглядом в суді клопотання слідчого про зміну підозрюваному запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, яке подане до місцевого суду разом з цим клопотанням, але, заявником не ураховано того, факту, що за ухвалою від 30.09.2017 домашній арешт, як запобіжний захід, визначений із терміном дії до 26.11.2017.

Цей строк жодним чином не пов`язаний із періодом коли провадження було зупинено заявником.

А тому, станом на 02.01.2018 не можна говорити про доречність затримання з метою зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного, так як у даний період відносно нього жоден запобіжний захід не дії.

Клопотання про затримання з метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заявник не порушує.

Як наслідок, зазначені у клопотанні про зміну запобіжного заходу обставини не вказують на наявність підстав для його зміни на тримання під вартою у відношенні цього підозрюваного.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, як необґрунтованому, що також слугує і підставою для не розгляду по суті клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки останнє, у цьому випадку, є фактично додатком до клопотання про надавання дозволу на затримання, адже подане у порядку п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, а не ст. 200 даного Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.1- 2, 7-29, 131-132, 135-136, 187-189, 190, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді на тримання під вартою у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР 07.08.2017 за № 0010981 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 08:30 год. 05.01.2018.

С у д д я : ОСОБА_1