АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/5230/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/790/1963/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 19 січня 2018 року.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2017 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Автор апеляційної скарги посилається на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не дотримано вимог ст.178 КПК України та не враховано вагомість доказів про вчинення підозрюваною злочину, репутацію підозрюваного, який неодружений, не має стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років.
Вислухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (а.с.3).
21 листопада 2017 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8
21 листопада 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (а.с.20, 21).
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов*язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що слідчий в клопотанні не довів, що саме такий запобіжний захід підлягає застосуванню до підозрюваного.
Апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді щодо доведеності існування ризиків, передбачених п.п.2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки зазначених ризиків не було заявлено та обґрунтовано в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим судова колегія вважає доведеними лише заявлені в клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчим суддею вивчалась особа підозрюваного та враховано, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки: проживає разом з хворими батьками, які перебувають на його утриманні, працює на посаді модельєра закрійника, де позитивно характеризується.
Колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та в судовому засіданні разом з прокурором не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, що зазначені у клопотанні, та необхідність застосування до ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обгрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
До того ж, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор та захисник повідомили, що 27 листопада 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003167 за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, направлений до Фрунзенського районного суду м.Харкова для розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.11.2017 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді