ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2790/18
провадження № 1-кс/753/837/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000159,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2018 р. Представник потерпілого ОСОБА_5 звернулося до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Дарницького УПГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 29.11.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000159.

Скарга обґрунтована такими обставинами. В провадженні Дарницького УП ГУ НП у м. Києві перебувало кримінальне провадження №0000159, розпочате за заявою ОСОБА_6 поданої в інтересах ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 25.12.2017 р. ОСОБА_5 стало відомо про закриття кримінального провадження. Копія постанови до теперішнього часу ним не отримана.

Постанову про закриття кримінального провадження заявник вважає незаконною і необґрунтованою посилаючись на те, що вона винесена без належного дослідження усіх обставин справи.

В судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримав, посилаючись та те, що постанова винесена без перевірки доводів, викладених у заяві-повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, при цьому слідчий обмежився лише висновком про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.10.2017р. Слідчий не допитав державного виконавця, потерпілого, не витребував матеріали виконавчого провадження та не дослідив їх. Крім того, посилався на те, що зазначена постанова про закриття виконавчого провадження 18.12.2017р. була скасована, з посиланням на допущену помилку, щодо сплати боргу згідно виконавчого документу.

Слідчий ОСОБА_4 вважав скаргу необґрунтованою посилаючись на те, що суми за рішенням суду ОСОБА_7 були нараховані та виплачені, за вирахуванням сум податку на прибуток, що відповідає вимогам закону. Посилаючись на Закон України «Про виконавче провадження», зазначив, що кримінальна відповідальність за невиконання рішення суду настає після притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши прокурора, слідчого, представника потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000159, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги з таких підстав.

Постановою старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 29.11.2017 р. закрите кримінальне провадження № 0000159, внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 щодо неправомірних дій директора ТОВ «Автосаміт ЛТД» з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 382 КК України.

Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що фактично рішення суду виконано, виконавче провадження закрито, а матеріали зазначеного кримінального провадження не містять повідомлення державного виконавця, передбаченого ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, слідчий суддя керується відповідними положеннями кримінального процесуального закону.

Стаття 382 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню. Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом, хоча може полягати в навмисному прояві бездіяльності, не вжиті усіх передбачених заходів, направлених на виконання судового рішення, за наявності об`єктивної можливості виконати судове рішення.

Так, згідно положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, доступ до правосуддя, розумні строки тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Судом встановлено, що зазначених вимог процесуального закону слідчий не дотримався, оскільки обмежився тільки допитом потерпілого та директора ТОВ «Автосаміт ЛТД» в якості свідка, слідчих дій спрямованих на перевірку доводів заявника, свідка, факту не виконання рішення суду та його виконання не провів, а відтак досудове розслідування не є повним і об`єктивним.

За приписом п. 2) ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Цим вимогам кримінального процесуального закону оскаржувана постанова не відповідає, оскільки у її мотивувальній частині відсутній виклад змісту обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови і їх обґрунтування.

Вищевикладене беззаперечно свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 110, 284 КПК України, що є безумовною підставою для її скасування.

Керуючись статтями 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 29 листопада 2017 рокупро закриття кримінального провадження № 0000159.

Матеріали кримінально провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 19.08.2017 р. повернути слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1