АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа: №635/5314/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11кп/790/500/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
від відбування покарання

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження №11кп/790/2517/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого:

-20.09.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, 75, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-11.01.2006 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185, ч.3 ст.289, 69, 70 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-28.12.2012 року Апеляційним судом Київської області за п.9 ч.2 ст.115, п.п.6, 9 , 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.152, ч.4 ст.187, ст..70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.03.2013 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2012 року змінено вважається засудженим за ч.3 ст.152, п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. За ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.01.2016 року строк попереднього ув`язнення з 16.03.2010 року по 16.05.2013 року зарахований за правилами ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.05.2017 року замінено невідбуту частину покарання 2 роки 7 місяців 18 днів позбавлення волі на обмеження волі на той самий строк.

-початок строку: 16.03.2010р., кінець строку: 14.12.2019р.,

та звільнено ОСОБА_8 умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Київської області від 28.12.2012 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.03.2013 року на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 2 дні позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам справи та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Зазначив, що суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 був неодноразово судимий за корисливі злочини, в тому числі і особливо тяжкі; позови по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди повністю не відшкодував. Наголосив, що застосування до останнього 6 заходів заохочень за весь період відбування покарання є недостатнім показником виправлення засудженого, а тому враховуючи вказані факти, не можна вважати що останній своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Під час розгляду клопотання суд першої інстанції вищевказані вимоги залишив поза увагою.
Як слідує із матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 раніше судимий 20.09.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, 75, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 11.01.2006 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185, ч.3 ст.289, 69, 70 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 28.12.2012 року Апеляційним судом Київської області за п.9 ч.2 ст.115, п.п.6, 9 , 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.152, ч.4 ст.187, ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.03.2013 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2012 року змінено вважається засудженим за ч.3 ст.152, п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що свідчить про стійку тенденцію поведінки засудженого до вчинення злочинів

Крім того, згідно матеріалів провадження ОСОБА_8 у період відбування покарання в Холодногріській виправній колонії №18 з 11.07.2013 року характеризувався задовільно. Вимоги режиму тримання порушував 1 раз. За сумлінну поведінку і ставлення до праці 4 рази був заохочений адміністрацією установи.

З 14.06.2017 року засуджений ОСОБА_8 , згідно ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.05.2017 року, відбуває покарання в Хролівському виправному центрі №140. За власною ініціативою з перших днів перебування в виправному центрі виявив бажання працювати. Працевлаштований на виробництві установи різноробом згідно ст.60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться добре, виконує їх своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

За час відбування покарання в установі випадків порушення вимог режиму відбування не допускав, свідомо дотримується правил поведінки та розпорядку дня установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався 2 рази адміністрацією установи.

У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре, в роботі проявляє розумну ініціативу. Порушень техніки безпеки не допускає. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, цікавиться періодичною пресою, художньою літературою. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст.66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» «Підготовка до звільнення» подає позитивний приклад для інших засуджених.

За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Стан здоров`я задовільний. Підтримує доброзичливі стосунки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень.

Разом з тим, приймаючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що засуджений вчинив особливо тяжкий злочин, короткий проміжок часу відбування покарання, з урахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України та наявність лише 6 заохочень за весь період відбування покарання.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання став на шлях виправлення.
Крім того, згідно характеристики із Хролівського виправного центру №140 від 04 січня 2018 року, з якої вбачається, що засуджений змінив свою поведінку на гіршу, порушив вимоги режиму відбування покарання, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, характеризується негативно.
Відповідно до п.2 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема у разі якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, а також те, що з моменту подання клопотання про умовно-дострокове звільнення до моменту апеляційного розгляду пройшов значний проміжок часу, та нові дані, що характеризують особу засудженого на цей час, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого необхідно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дослідити нові дані щодо особи засудженого та його поведінку та ставлення до праці, в залежності від чого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо можливості умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: