справа №619/1425/15-к
провадження №1-кп/619/17/18
ВИРОК
іменем України

05 лютого 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001367 від 15.09.2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта вища, розлученого, працюючого директором ТОВ «Сервіс центр», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
12.09.2014 року близько 17 год. ОСОБА_3 прийшов на святкування дня народження свого знайомого ОСОБА_15 на берег Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, де у компанії запрошених гостей відпочивав та вживав спиртні напої.

У цей же день близько о 23 год. 30 хв., коли більшість гостей роз`їхалися, між ОСОБА_3 та ОСОБА_16 - дружиною ОСОБА_15 виник конфлікт, у який втрутилися інші свідки та потерпілий ОСОБА_11 , який почав робити зауваження ОСОБА_3 з приводу того, що останній почав руками хватати за волосся ОСОБА_16 . Після цього ОСОБА_3 , перебуваючи на місці відпочинку на березі Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , стоячи навпроти нього, навмисно наніс останньому удар рукою у праве око, заподіявши ОСОБА_11 травму правого ока у вигляді проникаючої рани з ушкодженням кон`юнктиви, склери, внутрішньоочних оболонок, крововиливів в передню камеру ока, крововиливів на повіках, що ускладнилися повною стійкою сліпотою, яка згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №39/301-ОКБ/14/15 від 25.03.2015 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за кінцевим результатом та наслідками з втратою функції органу (повної втрати зору).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 12 вересня 2014 року він був присутнім на святкуванні дня народження кума - ОСОБА_17 на березі Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка. На день народженя гості приходили, уходили. Він пив вино, був в нормальному стані, тому зробив зауваження присутнім з проханням не висловлюватися нецензурною лайкою, так як він є віруючою людиною. Крім того сказав, що у ОСОБА_18 немає почуття любові до чоловіка ОСОБА_17 . В цей момент вони всі сиділи за столом. ОСОБА_19 був у сильному стані сп`яніння, майже без тями, тому обвинувачений почав його тормошити. ОСОБА_20 почала його відтягувати від чоловіка. Він тримав руку від ОСОБА_20 витягнутою в районі її голови. ОСОБА_20 почала кричати. Потерпілий ОСОБА_21 заскочив на стіл, наніс йому удар ногою. Крім того, його тримали ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 . ОСОБА_21 наніс йому другий удар ногою в обличчя. Він встав з-за столу і побіг, вищевказані особи побігли за ним, догнали та били обвинуваченого ногами, завалили його на землю ударом ноги в спину, коли він падав схопив ОСОБА_25 за ноги і останній впав на нього зверху. Обвинуваченому зламали ніс. Він був у своїй власній крові. Вони каталися з ОСОБА_25 по землі. Око ОСОБА_25 він не вибивав, так як жодного удару в обличчя потерпілому не наносив. Його били в область нирок, зламали ніс, спричинили садна на тілі. Обвинувачений після побиття втік звідти. В суботу він відлежувався вдома, а в неділю пройшов експертизу. ОСОБА_19 повідомив, що у Крутова нема ока. У обвинуваченого був зламаний ніс, він лежав у лікарні, звертався із заявою в міліцію і його справа перебувала у слідчого. Він визнаний потерпілим за його заявою. Слідчий експеримент проводився за його відсутністю. Обвинувачений був дуже сильно побитий і можливо під час його побиття присутні особи самі вибили око ОСОБА_25 , а звинувачують навмисно його. Раніше він знав потерпілого. Вони сварилися через його погляди на віру. Свідки не дають покази, як його били, тому після цих подій обвинувачений перестав спілкуватися з ОСОБА_26 .

Суд приходить до висновку про те, що не визнаючи своєї провини, ОСОБА_3 обрав такий спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що 12 вересня 2014 року він був запрошений на день народження знайомого ОСОБА_17 на берег Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка. Гості почали роз`їжджатися, він також викликав таксі, а коли повертався до столу, то побачив як ОСОБА_27 трясе за волосся дружину ОСОБА_17 . Він обійшов стіл, ОСОБА_27 був сильно п`яний і вони були вимушені витягувати волосся ОСОБА_28 з рук ОСОБА_27 . ОСОБА_18 говорила, що вже пора додому. Котляренко несподівано правою рукою наніс йому прямий удар в праве око і вибив око. Інших ударів ОСОБА_27 йому не наносив. Він обхватив ОСОБА_27 і вони впали біля столу, він впав зверху на ОСОБА_27 . Потім йому викликали швидку медичну допомогу, хто конкретно не пам`ятає. ОСОБА_27 після цього пішов у ліс. Потерпілого було госпіталізовано та проведено операцію. Жодної матеріальної допомоги ОСОБА_27 йому не надав і не намагався надати, не перепросив навіть за спричинене тілесне ушкодження, яке призвело до сліпоти. ОСОБА_27 він знав раніше, але до цього ніяких конфліктів у них не було.

Показаннями свідка ОСОБА_29 про те, що 12 вересня 2014 року йому зателефонував ОСОБА_25 і попросив приїхати, щоб відвезти на автомобілі ОСОБА_17 з Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка додому ОСОБА_30 з дружиною та ОСОБА_31 , на що він погодився. Приблизно о 22 год. він приїхав на таксі і залишився чекати поки зберуться додому всі присутні. У обвинуваченого ОСОБА_3 почалася словесна сварка з дружиною іменинника, він схопив її за волосся, вирвав їй жмут волосся. ОСОБА_25 та свідок намагалися звільнити волосся ОСОБА_18 з пальців обвинуваченого, в результаті чого він її відпустив. ОСОБА_25 стояв напроти обвинуваченого, між ними стояв іменинник ОСОБА_19 , який був у нетверезому стані, останній похитнувся в сторону, а обвинувачений накинувся махаючи руками, як мельниця, на ОСОБА_31 . Все це відбувалося дуже швидко і свідок не міг побачити цілеспрямованого удару, так як була велика кількість ударів від ОСОБА_27 і всі наносилися в обличчя потерпілого. Потім ОСОБА_25 та ОСОБА_27 впали на землю, боролися, качалися, а потім ОСОБА_25 почав говорити: «Мені боляче, відпусти, ти мені око вибив». У ОСОБА_32 з ока текла кров. Розтягували ОСОБА_27 і ОСОБА_25 він і ще один свідок, після скарг потерпілого. ОСОБА_27 нападав на ОСОБА_25 навмисно, конкретного удару побачити було неможливо. На одязі ОСОБА_27 була кров потерпілого на плечі, руки були також в крові. ОСОБА_27 ніхто не бив. Освітлення було гарне над столом, де всі сиділи на дні народження і поряд. За деревом, де боролися ОСОБА_27 і ОСОБА_25 , було не дуже гарне освітлення. За деревом ні кущів, ні гілок дерева не було. Показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 12 вересня 2014 року вони святкували день народження її чоловіка на березі Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка. ОСОБА_27 почав будити її чоловіка, який заснув. Вона зробила ОСОБА_27 зауваження і попросила його піти. ОСОБА_27 схопив її за волосся і вирвав жмут волосся. Скоркін, ОСОБА_24 і потерпілий намагалися витягти руки ОСОБА_27 з її волосся. Після цього вона відійшла в сторону. Потім вона почула як ОСОБА_25 сказав, що ОСОБА_27 видавив йому око. За деревом, де лежали обвинувачений і потерпілий, ні кущів, ні гілок дерев не має. Свідок вважає, що ОСОБА_25 не міг самостійно пошкодити око. Швидку для потерпілого викликав ОСОБА_22 або ОСОБА_24 . Потерпілого відвезли до лікарні. Самих ударів вона не бачила, так як відійшла від місця події, а лише почула фразу ОСОБА_25 : «Ти мені видавив око». У ОСОБА_27 були руки в крові.

Показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що 12 вересня 2014 року він був на дні народження ОСОБА_17 . ОСОБА_27 вів себе ненормально, агресивно. ОСОБА_18 зробила йому зауваження, а він схопив її за волосся. ОСОБА_18 плакала, її трясло від хвилювання. Свідок її заспокоював, тому нанесення обвинуваченим потерпілому самих ударів він не бачив. ОСОБА_25 зробив ОСОБА_27 зауваження, вони зчепилися і впали на землю. Потім ОСОБА_25 скаржився, що в нього вибите око. ОСОБА_27 ніхто не бив. Біля дерева, де лежали ОСОБА_27 і ОСОБА_25 , кущів він не бачив, т.я. на тій ділянці було темно.

Показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 12 вересня 2014 року на його день народження зібралися запрошені ним друзі на березі Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка. Серед гостей, запрошених на день народження, були ОСОБА_21 і ОСОБА_34 . В кінці свята трапилася неприємна ситуація між обвинуваченим та потерпілим, в результаті якої ОСОБА_25 втратив око. Він погано все пам`ятає, так як був сильно п`яний. Вже всі зібралися додому, тому він намагався всім приділити час. Його дружина сказала, щоб всі вже розходились, т.я. приїхало таксі. ОСОБА_34 переключився на його дружину, взяв її за волосся. До них підійшов ОСОБА_25 , вимагав відпустити ОСОБА_20 . ОСОБА_27 і ОСОБА_25 зчепилися рука за руку, вони тримали один одного. Це було вже о 23 год. Свідок відійшов в сторону і що там відбувалося не бачив. До цього у ОСОБА_25 ніяких тілесних пошкоджень не було. ОСОБА_21 вийшов з темряви, тримаючись за око і сказав, що ОСОБА_34 вибив йому око. Обличчя ОСОБА_25 було в крові. В компанії був лікар ОСОБА_35 , який зупинив кров і сказав, що ОСОБА_25 необхідно терміново доставити в лікарню. Вони викликали швидку медичну допомогу ОСОБА_11 . У ОСОБА_27 руки були в крові і він йому зливав воду на руки. Чи були у ОСОБА_27 тілесні ушкодження не бачив. При ньому ОСОБА_27 ніхто не бив. ОСОБА_27 він знає 15 років, конфліктів ніяких ніколи між ними не було.

Показаннями свідка ОСОБА_36 про те, що у вересні 2014 року він перебував зі ОСОБА_22 на дні народження у ОСОБА_17 на березі Лозовеньківського водосховища поблизу смт. Мала Данилівка. Серед запрошених був ОСОБА_34 і ОСОБА_21 . Він вживав спиртні напої, але п`яним не був. Він був свідком конфлікту дружини ОСОБА_17 ОСОБА_20 з обвинуваченим, так як останній її тягнув за волосся. Він і ОСОБА_22 відтягнули ОСОБА_20 від ОСОБА_27 . ОСОБА_21 підійшов до них, ОСОБА_20 плакала. ОСОБА_21 зробив зауваження ОСОБА_27 , в зв`язку з тим, що він образив ОСОБА_20 . Між ОСОБА_27 і ОСОБА_25 відбулася боротьба, до якої у ОСОБА_25 ніяких тілесних ушкоджень не було. Він стояв біля столу, де було гарне освітлення, а в метрах 10 від них ОСОБА_27 і ОСОБА_25 боролися на землі, вся метушня хвилини 2-3 мала місце. Як вони впали він не бачив. Ударів він не бачив, хто був зверху, хто знизу не бачив. Потім ОСОБА_21 підійшов до них і повідомив, що в нього болить око і він нічого ним не бачить, у нього також були садна на обличчі. Яке око було пошкоджено свідок не пам`ятає. ОСОБА_25 говорив, що ОСОБА_34 вибив йому око. Він і ОСОБА_22 вирішили викликати швидку, промили око водою, поклали серветку. Він є лікарем хірургом, тому зрозумів, що ситуація з оком дуже серйозна. Він не бачив, щоб хтось бив ОСОБА_27 . Свідок особисто його не бив. Інших конфліктів на дні народження не було. ОСОБА_27 він раніше не знав.

Показаннями свідка ОСОБА_37 про те, що вона працює лікарем офтальмологом в обласній клінічній лікарні м. Харкова і є лікарем ОСОБА_31 , який поступив до лікарні з проникаючим пораненням ока. Зі слів ОСОБА_31 стало відомо, що один з відпочиваючих з ним на дні народження наніс йому удар в область правого ока. Перебував на лікуванні ОСОБА_21 з 13 вересня 2014 року по 22 вересня 2014 року. Чим було заподіяно пошкодження ока, вона не може сказати. ОСОБА_25 був госпіталізований. Проникаюче поранення це проникаюче поранення дна ока. Ніяких чужорідних предметів в окові ОСОБА_25 не було виявлено.

Дослідженими даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.10.2014 року за участю ОСОБА_11 , в ході якого останній вказав яким чином ОСОБА_3 наніс йому удар рукою в праве око 12.09.2014 року. (а.с. 54-59 том 3).

Дослідженими в судовому засіданні даними висновку експерта №301-ОКБ/14 від 15 жовтня 2014 року про те, що у ОСОБА_11 мала місце травма правого ока у вигляді проникаючої рани з ушкодженням кон`юнктиви, склери, внутрішньоочних оболонок, крововиливів в передню камеру ока, крововиливів на повіках. Зазначена травма правого ока утворилася від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею. Однозначно встановити яким саме предметом було нанесено удар за наявними судово-медичними даними не представляється можливим. Локалізація поранення знаходиться в межах досягнення рук постраждалого, але малоймовірно що він міг нанести її сам собі. (а.с. 14-15 том 3).

Дослідженими в судовому засіданні даними висновку експерта №39/301-ОКБ/14/15 від 25 березня 2015 року про те, що у ОСОБА_11 мала місце травма правого ока у вигляді проникаючої рани з ушкодженням кон`юнктиви, склери, внутрішньоочних оболонок, крововиливів в передню камеру ока, крововиливів на повіках, що ускладнилася повною стійкою сліпотою. Зазначена травма правого ока утворилася від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею. Однозначно встановити яким саме предметом було нанесено удар за наявними судово-медичними даними не представляється можливим. Свідчення ОСОБА_11 надані ним в ході слідчого експерименту не суперечать судово-медичним даним в частині часу спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі останнього. Стосовно механізму отримання встановленої у ОСОБА_11 травми правого ока, то вона не могла утворитися в результаті удару кулаком в праве око, але могла бути отримана від удару предметом, що має обмежені поверхні, який міг триматися в руці нападника. Однозначно виключити, що проникаюче поранення правого ока, встановлене при експертизі ОСОБА_11 могло утворитися в результаті падання та ударом правим оком об предмет з обмеженою поверхнею, яким могла бути як гілка так і інші предмети, за наявними судово-медичними даними не можливо. (а.с. 64-65 том 3).

Даними висновку судово-медичної комісійної експертизи, призначеної за ухвалою Дергачівського районного суду від 21 січня 2016 року, №175-КЕ/2016 від 25 травня 2016 року про те, що у ОСОБА_11 мала місце травма правого ока у вигляді проникаючої рани з ушкодженням кон`юнктиви, склери, внутрішньоочних оболонок, крововиливів в передню камеру ока, крововиливів на повіках, що ускладнилася повною стійкою сліпотою. Експертна комісія вважає, що поранення правого ока у ОСОБА_11 було наслідком травматичного впливу в праву навколоочну ділянку саме твердим предметом, та могло бути спричинене і від одного удару предметом, що володіє властивостями тупого твердого, індивідуальні властивості поверхні котрого, що контактували з тілом, не відобразилися, в тому числі, і кистю з пальцями, стиснутими в кулак. Отримання ізольованої описаної вище травми правого ока внаслідок падіння постраждалого на поверхні долілиць або ж на правий бік та ударом ділянкою правого ока об предмет з обмеженою поверхнею (в даному випадку враховуючи відсутність саден, в тому числі на обличчі, також як і будь-яких інших тілесних ушкоджень на тілі, крім травми ока), в цілому, вбачається малоймовірним. Згідно з наданою медичною документацією у ОСОБА_11 мали місце пошкодження фіброзної (захисної) оболонки ока, а саме рвана рана рогівки та рана довжиною близько 2 см. склери правого ока; будь-які відомості щодо наявності тілесних ушкоджень, які б могли утворитися внаслідок «проколу» чи «проколів» очного яблука (тобто в результаті травматичного впливу гострокінцевим предметом), відсутні. (а.с. 162-183 том 1).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_38 підтримала та підтвердила вищевказаний висновок комісійної експертизи та пояснила про те, що поранення правого ока ОСОБА_11 було спричинено йому внаслідок удару. Комісія не виключає, що пошкодження ока могло бути від удару кулаком, а саме кистями пальців кулака.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, суд враховує саме показання, надані виключно в судовому засіданні.

Суд, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні вищевказані докази, які у відповідності до ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та вважає, що його дії, які виразилися в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило втрату функції органу, кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Поняття належності та допустимості доказів визначене ст.ст. 85, 86 КПК України. Недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини передбачена ст. 87 КПК України. Визнання доказів недопустимими передбачене ст. 89 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 посилався на те, що свідки подій дають неправдиві покази з метою оговорити його, але жодного доказу на підтвердження своєї позиції він не навів та не надав. Підстав для визнання будь-якого із досліджених в судовому розгляді доказів неналежним або недопустимим судом не встановлено.
Стосовно проведеного 18.05.2017 року за ухвалою суду слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_13 та судово-медичного експерта ОСОБА_39 , де обвинувачений вказав на можливість отримання потерпілим ОСОБА_11 удару в око від інших присутніх на дні народження гостей, або від проколу ока гілками дерев чи кущів, то суд вважає вказаний доказ неналежним, так як версія отримання потерпілим травми ока при таких обставинах не підтверджується жодним іншим дослідженим судом доказом, в тому числі показами допитаних свідків та висновком комісійної судово-медичної експертизи.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України відсутні обставини, які пом`якшують його покарання. У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається стан алкогольного сп`яніння під час скоєння ним злочину.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв`язки з родиною, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи позитивно. Крім того, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також батька ОСОБА_43 , 1940 року народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який згідно статті 12 КК України являється тяжким злочином, наслідки скоєного, дані про особу обвинуваченого та обтяжуючу його вину обставину.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи сукупність даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що вони істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, яка отримала матеріальну та моральну шкоду від злочину, має право пред`явити до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 11103 грн. 32 коп. підлягає частковому задоволенню в сумі 3603 грн. 32 коп., так як вказані кошти були ним витрачені на лікування і підтверджуються доданими до позову аптечними чеками. В іншій частині позивачем до надано суду доказів про втрату потерпілим ОСОБА_11 можливої роботи.

Цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково. В результаті злочину потерпілому причинена моральна шкода у вигляді перенесених фізичних страждань, яких він зазнав у зв`язку з втратою зору, переживань, погіршенням звичного способу життя. З урахуванням викладеного, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та враховуючи характер переживань, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого потерпілий вимушений звертатися до суду за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 150000 грн.

В забезпечення позову потерпілий ОСОБА_11 та представник потерпілого ОСОБА_12 подавали клопотання про заборону відчуження рухомого і нерухомого майна, яке належить обвинуваченому ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 21.01.2016 року в задоволенні клопотання було відмовлено, так як не були надані докази про належне обвинуваченому рухоме і нерухоме майно на час судового розгляду. Витребувані судом докази були зазначені станом на 31.12.2012 року, тому підстав для задоволення клопотання про арешт майна обвинуваченого не вбачається.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 3603 грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 завдану злочином моральну шкоду в розмірі 150000 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1