УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника власника речових доказів адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна власнику,
ВСТАНОВИВ:
06.12.2017 року до провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна власнику.
Скарга мотивована тим, що 28.11.2017 року слідчим СУ ГУНП України в Запорізькій області у рамках кримінального провадження було вилучено автомобіль ВАЗ 21104-110.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі до нього та технічний паспорт, власником відповідно до якого є ОСОБА_5 . 30.11.2017 року представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про повернення вилученого майна від 29.11.2017 року, проте на вказане клопотання слідчим відповіді не надано, автомобіль не повернуто. В теперішній час автомобіль без належних умов зберігання перебуває на території спец приймальника м. Запоріжжя.

Посилаючись на зазначене заявник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого та зобов`язати слідчого передати ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ 21104-110.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі до нього та реєстраційний документ.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду за скаргою та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини.
СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000350 від 28.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

28.11.2017 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа № 335/14639/17) задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля ВАЗ 21104-110.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою його вилучення як знаряддя вчинення злочинів.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 28.11.2017 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000350 автомобіль ВАЗ 21104-110.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , також визначено, що речові докази слід зберігати на території спеціального майданчику, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнечний, 11.
Згідно ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.
Згідно до протоколу Першого Конвенції Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як вбачається з матеріалів провадження, автомобіль ВАЗ 21104-110.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є речовим доказом у кримінальному провадженні, передано для відповідального зберігання, на території спеціального майданчику, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнечний, 11. Як встановлено під час розгляду скарги, вказаний автомобіль зберігається на спец майданчику без належних умов зберігання, в не опечатаному вигляді.
Відповідно до п. 12 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 р. № 51/401/649/471/23/125 (далі Інструкція) під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).
Згідно з абз. 1 п. 13 Інструкції речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.
Відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи, є співробітник установи, який призначається спеціальним наказом прокурора, керівника органу служби безпеки, керівника органу внутрішніх справ, підрозділу податкової міліції або керівника апарату суду. Підставою поміщення речових доказів на зберігання є постанова працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, судді (п. 14 Інструкції).
Відповідно до п. 41 Інструкції майно, на яке накладено арешт, передається згідно з рішенням слідчого, прокурора та суду, виходячи з конкретних обставин та інтересів справи, на зберігання представникові територіальної держадміністрації або житлово-експлуатаційної організації, державної служби охорони органів внутрішніх справ, а також організації, якій завдані збитки, або власникові цього майна чи його родичу, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка. У разі необхідності майно, на яке накладено арешт, може бути вилучене.
Забороняється розміщення на зберігання речових доказів та інших об`єктів в умовах і стані, що може призвести до їх пошкодження та неможливості подальшого дослідження та використання як доказів. У разі необхідності повинні вживатися невідкладні заходи щодо приведення вилучених об`єктів в у стан, який дозволяє їх подальше зберігання (п. 33 Інструкції).
Алогічне положення міститься і в п.5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104. Так, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.
Згідно з ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:
1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;
4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.
Відповідно до п. 32 порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, зокрема в частині визначення порядку зберігання речового доказу автомобіля ВАЗ 21104-110.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом передачі його для відповідального зберігання, його власнику.
В задоволені решти вимог скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100 КПК України,
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.
Речовий доказ по даному кримінальному провадженню № 0000350, а саме автомобіль ВАЗ 21104-110.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 , заборонивши його відчуження та розпорядження до закінчення кримінального провадження № 0000350.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1