Дата документу Справа № 331/1542/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/1542/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/872/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 78 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянула 12 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку у відношенні ОСОБА_7 .

Встановлені ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2017 року обставини:
начальник Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку випробування.
Відмовляючи у задоволенні вищезазначеного подання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку у відношенні ОСОБА_7 , суддя зазначив, що вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2013 року відносно засудженого набрав законної сили 07.02.2017, та на теперішній час не виконаний, іспитовий строк терміном три роки не скінчився, а тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки КПК та КВК не передбачено про зупинення виконання вироку у вигляді позбавлення волі з випробуванням. За час дії іспитового строку він виконав покладені на нього обов`язки, що судом першої інстанції не було досліджено в судовому засіданні, а саме його особову справу. Зазначив, що не звільнивши його від покарання у зв`язку з закінченням строку випробування буде фактичним повторним притягненням його до відповідальності, а саме повторним накладенням на нього обмежень та обов`язків, що суперечитиме законодавству України. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою вказане подання задовольнити.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та прохали про скасування оскаржуваного рішення з постановленням нової ухвали про задоволення подання органу пробації, позицію прокурора, який висловив підтримку доводам апелянта, а ухвалу суду вважає такою, що підлягає скасуванню, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що в рамках виконання вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2013 року, засуджений ОСОБА_7 25.11.2013 року був поставлений на облік Орджонікідзевським РП КВІ УДПтС України в Запорізькій області та на нього заведена особова справа № 135/13.
10.01.2014 року особову справу ОСОБА_7 передано до Жовтневого РВ КВІ у зв`язку зі зміною місця проживання та заведено особову справу № 6/2014 від 10.01.2014 року. За період перебування на обліку в Орджонікіздзевському РВ КВІ ОСОБА_7 порушень порядку та умов відбування покарання не має.
16.12.2013 року засудженому ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також його попереджено про відповідальність та правові наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього ст. ст. 75, 76 КК України.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01 жовтня 2014 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2013 року змінено, дії ОСОБА_7 перекваліфіковано ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК України на ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24 лютого 2015 року скасована ухвала апеляційного суду Запорізької області від 01 жовтня 2014 року, якою змінено вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2013 року у відношенні ОСОБА_7 , з направленням справи на новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2013 року змінено. Кваліфікацію дій ОСОБА_7 змінено з ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Крім того, залишено покарання за ч. 3 ст. 187 УК Украины, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, як зазначено у вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2013 року.

27 лютого 2017 року начальник Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку випробування.
Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні подання послався на те, що вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2013 року відносно засудженого набрав законної сили 07.02.2017р. та на теперішній час не виконаний, іспитовий строк терміном три роки не скінчився, а тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_7 .
З цими висновками колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.
Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням регулюються положеннями ст. 78 КК України, відповідно якої, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Згідно зі ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту саме проголошення вироку суду; після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
З наведеними вище вимогами узгоджуються і роз`яснення, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, за якими іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК.
З огляду на дату проголошення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_7 29.04.2013 року, висновок місцевого суду, що іспитовий строк не скінчився, а даний вирок не виконаний є необґрунтованим.
Подальші судові рішення, в даному випадку ухвали суду апеляційної та касаційної інстанцій, в розумінні ст. 165 КВК України, для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 78 КК України, не є вирішальними, оскільки іспитовий строк має обраховуватися саме з дати проголошення вироку, якою є 29.04.2013 року.
Визначений вказаним вироком суду відносно ОСОБА_7 іспитовий строк сплинув 29.04.2016 року і, з урахуванням вищевказаних обставин провадження, а саме того, що інших кримінальних і адміністративних правопорушень засуджений не скоював, покладені на нього судом обов`язки виконав, останній підлягає звільненню від відбування покарання.
Необґрунтована відмова у задоволенні клопотання про звільнення у зв`язку із закінченням іспитового строку, тобто не застосування кримінального закону, який підлягав застосуванню, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції, що відповідатиме положенню п.4 ч.1 ст. 407 КПК України.
З урахування обставин наведених вище, подання начальника Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 підлягає задоволенню, засуджений ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2013 року.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку у відношенні ОСОБА_7 , скасувати.

Подання начальника Олександрівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 стосовно ОСОБА_7 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 на підставі ст. 78 КК України від відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2013 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4