Кримінальне провадження № 1-кп/522/1739/17

УХВАЛА
04.12. 2017 року колегія суддів Приморського районного суду у м. Одесі у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.06.2017 року стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіренськ Іркутської області, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 358 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
28.11.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000025 від 09.06.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який був продовжений судом до 05.12.2017 року.
У судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні наполягав на продовженні строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не відпали ризики того, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст.9, ч.3 ст.315, ч.3 ст.331 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, у обвинуваченого відсутнє постійне місце проживання та працевлаштування на території України, постійних джерел для існування він не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, та на даний час доведені ризики про те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчинити тиск на свідків а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження строку дії відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений буде переховуватись від суду, чинити тиск на свідків а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно продовжити.

Керуючись ст. ст. 314-316, 291 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И ЛА:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеській УВП-21 на 60 діб, тобто до 02.02.2018 року.
Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 04.12.2017 року.
Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору та начальнику ОУВП-21 в Одеській області.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий Суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3