У Х В А Л А
Іменем України
31 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001125 від 24 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 2 ст. 364-1; ч. 1 ст. 364-1; ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30 жовтня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001125 від 24 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 2 ст. 364-1; ч. 1 ст. 364-1; ч. 2 ст. 367 КК України, про накладення арешту на ряд об`єктів нерухомого майна, незалежно від того за ким вони зареєстровано, заборонивши розпоряджатись ними, власником яких станом на 26.09.2017 відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98547785 від 26.09.2017 року є ПРАТ «F & C REALTY» ().

Клопотання мотивоване тим, що впродовж 2012-2015 років службові особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за попередньою змовою групою осіб із власниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та службовими особами і власниками компанії «NASTERNO COMMERCIAL LTD» (Кіпр) вчинили заволодіння грошовими коштами зазначеної банківської установи в сумі 53 763 344,55 доларів США, тобто в особливо великому розмірі, шляхом зловживання своїм службовим становищем під час передачі у заставу грошових коштів, що знаходились на кореспондентському рахунку вказаного банку у банківській установі «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (Австрійська Республіка) для забезпечення виконання кредитних зобов`язань компанії «NASTERNO COMMERCIAL LTD» перед банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», та вчинили легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, в особливо великому розмірі.

Так, у квітні 2012 року службові особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», перебуваючи у злочинній змові із власниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та службовими особами і власниками компанії «NASTERNO COMMERCIAL LTD», з метою заволодіння грошовими коштами зазначеної банківської установити шляхом зловживання своїм службовим становищем, ініціювали перед банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» підписання між компанією «NASTERNO COMMERCIAL LTD» (боржник) та банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор) кредитного договору про надання кредиту в сумі 50 000 000 доларів США.

27.04.2012 року директор компанії «NASTERNO COMMERCIAL LTD» (боржник) ОСОБА_5 , на виконання злочинного плану, достовірно знаючи, що компанія «NASTERNO COMMERCIAL LTD» не поверне отриманий кредит, підписав із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор) кредитний договір про отримання кредиту в сумі 50 000 000 доларів США.

27.04.2012 року Голова правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (заставодавець) ОСОБА_6 , перебуваючи у злочинній змові із власниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та службовими особами і власниками компанії «NASTERNO COMMERCIAL LTD», достовірно знаючи, що компанія «NASTERNO COMMERCIAL LTD» не поверне отриманий кредит, незаконно підписав без погодження Спостережної Ради ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (заставодержатель) договір застави по кредитному договору між компанією «NASTERNO COMMERCIAL LTD» (боржник) та банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор) в сумі 45 000 000 Євро.

Відповідно до зазначеного договору, у випадку неповернення суми кредиту компанією «NASTERNO COMMERCIAL LTD» до банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» переходять усі права власності на грошові кошти, що знаходяться на коррахунку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT».

08.06.2012 року, 26.11.2012 року, 28.05.2013 року, 05.09.2013 року, 30.12.2013 року, 20.06.2014 року та 03.07.2015 року між компанією «Nasterno Commercial LTD» (боржник) із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор) укладені додаткові угоди до вищевказаного кредитного договору від 27.04.2012 року, відповідно до яких збільшено кредитну лінію до 100 000 000 доларів США.

08.06.2012 року, 26.11.2012 року, 28.05.2013 року, 05.09.2013 року, 30.12.2013 року, 20.06.2014 року та 03.07.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (заставодержатель) укладені договори про внесення змін до договору застави від 27.04.2012 року, відповідно до яких збільшено суму застави до 100 000 000 доларів США.

Надалі, службові особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перерахували на коррахунок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» грошові кошти в сумі понад 54 000 000 доларів.

При цьому, Голова правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_6 , з метою приховання вчинення зазначеного злочинну, в порушення вимог статті 68 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції «Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», що затверджені постановою правління НБУ від 17.06.2004 № 280, не повідомив службовим особами ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які вели бухгалтерських облік та звітність, про підписання зазначених договорів застави та не надав їм їх.

Крім того, після підписання зазначеного договору застави службові особи ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», в порушення Інструкції НБУ № 481 та Положення № 279 в частині попередньої оцінки майбутніх грошових потоків для формування резерву, не здійснили облік зобов`язання перед банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» та не сформували резерв для покриття кредитного ризику.

У зв`язку із цим в бухгалтерському обліку ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Національного банку України грошові кошти ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», що знаходились на коррахунку у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», не перебували у жодному обтяженні.

30.09.2015 року, у зв`язку із неповерненням вищевказаного кредиту компанією «Nasterno Commercial LTD», із кореспондентського рахунку № АТ00463728 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» списані грошові кошти в сумі 53 763 344,55 доларів США, у зв`язку із чим, банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» завдано збитків на вказану суму.

Крім того, встановлено, що в період вчинення вказаних злочинів ПРАТ «F & C REALTY» () було власником істотної частки ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», тобто було пов`язаною з ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» особою.

Підписання Головою правління ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» вищевказаних договорів застави, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, а також неподання звітності до Національного банку України щодо їх підписання, тобто вчинення порушень вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, не могло вчинятись без відома та погодження фактичних власників банку.

При цьому, за даними ДФС України, ОСОБА_5 протягом 2008-2015 рр. отримував заробітну платню від ПРАТ «F&C Realty», колишнім засновником яких є власник істотної участі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_7 .

Статтею 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що: «Пов`язаними з банком особи є особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку».

Крім цього, статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що: «Учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду».

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98547785 від 26.09.2017 року у власності ПРАТ «F & C REALTY» (), перебуває ряд об`єктів нерухомого майна.

Таким чином, з метою подальшої конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру, необхідно накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, власником якого є ПРАТ «F & C REALTY» ().

З огляду на викладене та враховуючи, що санкція ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливого цивільного позову чи можливої конфіскації майна, керуючись ст.ст. 96-2, 96-3, 96-4 КК України, а також враховуючи, що не забезпечення схоронності майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому необхідно накласти арешт на об`єкти нерухомого майна власником якого є ПРАТ «F & C REALTY».

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частино 6 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Положенням ст. 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0001125 від 24 квітня 2016 року вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 2 ст. 364-1; ч. 1 ст. 364-1; ч. 2 ст. 367 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на ряд об`єктів нерухомого майна, власником якого є ПРАТ «F & C REALTY» (), з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, забезпечення заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правових підстав для накладення арешту на ряд об`єктів нерухомого майна, що належить ПРАТ «F & C REALTY», а так само розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своє власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім того, в розпорядження слідчого судді не надано доказів на підтвердження розміру збитків та заявленого цивільного позову, що свідчить про недоведеність слідчим співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слід також звернути увагу й на те, що у кримінальному провадженні №0001125 до ЄРДР внесено відомості про вчинення службовими особами банківської установи ПАТ «Дельта Банк» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Разом з тим, відомості про вчинення посадовими особами ПРАТ «F & C REALTY» () кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України до ЄРДР в рамках кримінального провадження №0001125 не внесено, так само, нікому з посадових осіб ПРАТ «F & C REALTY» не повідомлено про підозру.
Так, враховуючи, положення ч. 1 ст. 214 КПК України, з якої вбачається обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та аналізуючи відомості, які внесені до ЄРДР у межах кримінального провадження №0001125 від 26 квітня 2016 року, слідчий суддя приходить до висновку, про те, що оскільки слідчим або ж прокурором відповідні відомості щодо причетності, зокрема, зазначеного товариства не внесені до ЄРДР, то відповідно вони слідчим, прокурором отримані та встановлені не були, що не дає підстав вживати заходи забезпечення щодо майна ПРАТ «F & C REALTY».

А тому, на ряд об`єктів нерухомого майна, що належить ПРАТ «F & C REALTY», в силу вимог ч. 5, ч. 6 ст. 170 КПК України не може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, забезпечення заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на ряд об`єктів нерухомого майна ПРАТ «F & C REALTY».

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити старшому слідчому в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125 від 24 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 2 ст. 364-1; ч. 1 ст. 364-1; ч. 2 ст. 367 КК України, про арешт майна.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя