НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
17 січня 2018 року Справа № 322/1200/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ Актюбінської області РСФСР, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню технічну освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:
У один із днів наприкінці червня 2017 року, ОСОБА_4 маючи умисел на придбання, зберігання та носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу, перебуваючи у електричці, на залізниці сполученням «Чаплино-Пологи» незаконно придбав, отримавши від невстановленої особи чоловічої статі корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 промислового виготовлення, який до боєприпасів не відноситься, однак містить в собі заряд вибухової речовини бризантної дії тротил вагою 100-115 г., а також бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, який до боєприпасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів детонування (ініціювання) вибуху, містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС вагою 0,1 г, азид свинцю вагою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген вагою 1 г, які переніс та заховав на горищі господарської будівлі на території домоволодіння за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

09.08.2017, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_6 , дістав з горища господарської будівлі корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ та з`єднавши їх між собою, виготовив бойову ручну осколкову гранату, яка є боєприпасом придатним для здійснення вибуху, який ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу незаконно переносив та зберігав, після чого через деякий час знову сховав на горищі вказаної вище господарської будівлі на території своєї садиби.

09.08.2017 в період часу з 03 години 50 хвилин по 04 годину 45 хвилин, під час проведення огляду місця події на території вищевказаного домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 , на горищі господарської будівлі, біля стіни, було виявлено та вилучено корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 в сукупності з бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії типу УЗРГМ, що являється бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка відноситься до боєприпасів та придатна для здійснення вибуху, яку ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

10 листопада 2017 року між прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Також сторони узгодили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до статті 12 цього Кодексу, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України.

Обставин, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом не встановлено.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити вищезазначену угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого покарання.

Судом за результатами опитування сторін кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідками Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у 5 748,64 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 263 КК України, ст.ст. 100, 124, 314, 373 376, 393 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 листопада 2017 року, укладену між прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

4. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

5. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 5 748,64 грн. (п`ять тисяч сімсот сорок вісім гривень 64 коп.).

6. Речові докази по справі: уламки корпусу бойової осколкової гранати РГД-5, уламки бойового уніфікованого підривника типу УЗРГМ, зразки крові і букальних клітин ОСОБА_7 знищити.

7. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1