Справа № 163/639/17 Провадження №11-кп/773/309/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.395 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000541 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 22 березня 2017 року щодо нього,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ковель, Волинської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, раніше судимий:
- 16.07.1999 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.140, 44, 46 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 46-1 КК України відкладено виконання вироку на 1 рік;
- 12.11.1999 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.141, 43 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців;
- 17.12.1999 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, у відповідності до ст.42 ч.3 КК України шляхом часткового складання вироків Ковельського міського суду від 12.11.1999, до відбуття 2 років позбавлення волі зарахувати строк з 25.10.1999 до 28.10.1999 року;
- 31.12.2003 Ковельським міським судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 03.07.2008 Шевченківським судом м. Києва за ч.2 ст.187, ч.3 ст.358, 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, 6 місяці, з конфіскацією майна;
- 25.04.2013 Сарненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.391 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;
- 26.11.2014 Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 391, 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці.
засуджений

- за ст. 395 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
Вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинуваченого ОСОБА_7 26 січня 2016 року звільнено з Сокирянської виправної колонії № 67 відділу Державної пенітаціарної служби України в Чернівецькій області. Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.12.2015 щодо ОСОБА_7 застосовано адміністративний нагляд строком на 1 рік, із застосуванням наступних обмежень: 1) заборонено вихід з будинку (квартири) з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; 2) заборонено перебувати у закладах та місцях, де вживають спиртні напої; 3) заборонено виїзди в особистих справах за межі району (міста) без дозволу органу, який здійснює адміністративний нагляд; 4) зобов`язано з`являтися в орган, який здійснює адміністративний нагляд по місцю проживання на реєстрацію 2 (два) рази на місяць. Разом з цим, у день звільнення 26.01.2016 ОСОБА_7 оголошено постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.12.2015 про встановлення адміністративного нагляду та попереджено останнього про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
Однак, ОСОБА_7 14.03.2016, 24.04.2016, 02.05.2016, 03.05.2016, 09.05.2016, 13.05.2016, 14.05.2016, 15.05.2016, 09.07.2016, 11.08.2016 та 22.08.2016 року з метою ухилення від адміністративного нагляду неодноразово самовільно залишав без поважних причин та повідомлення Любомльського ВП ГУНП у Волинській області місце проживання, що в АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим Любомльським районним судом Волинської області був визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених частинами 1,2 ст.187 КпАП України.
Крім цього, 10.09.2016, 12.09.2016, 18.10.2016, 20.10.2016, 26.10.2016, 02.11.2016, 27.11.2016 року в ході проведення перевірок дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом працівниками Любомльського ВП ГУНП у Волинській області зафіксовано факти відсутності ОСОБА_7 за місцем проживання в АДРЕСА_1 . Про залишення місця проживання, чи його зміну ОСОБА_7 Любомльський ВП ГУНП у Волинській області не повідомив, що свідчить про самовільне залишення ОСОБА_7 місяця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Водночас, з метою ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_7 не з`явився до Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, який здійснює адміністративний нагляд по місцю його проживання на реєстрацію 28.10.2016, 04.11.2016, 25.11.2016, 02.12.2016, 23.12.2016 та 06.01.2017 року.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, як можна зрозуміти із її змісту, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, вважає вирок суду надто суворим та таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та обставинам, які призвели до скоєння злочину. Просить призначити йому більш м`яке покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу обвинуваченого вважав безпідставною, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, підтверджуються зібраними в провадженні доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та про наявність підстав для призначення біль м`якого покарання є безпідставними.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, де характеризується негативно, не працевлаштований, у зв`язку з чим зроблено вірний висновок, що найбільш доцільним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачав.
Відповідно обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які обвинувачений вказує в поданій апеляційній скарзі.

Так, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі ті обставини на які вказує обвинувачений, так як обрано не максимальне покарання передбачене санкцією ст.395 КК України у виді арешту, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного обвинуваченому.

Законних підстав для зміни чи скасування вироку по викладених в апеляційній скарзі доводах обвинуваченого, тобто застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого покарання, колегія суддів не вбачає.
Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 22 березня 2017 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 08.06.2017р.

Суддя ОСОБА_2

секретар с/з ОСОБА_5