АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/789/17 Справа № 216/1981/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Оскаржуваною ухвалою щодо ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 липня 2017 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, в тому числі і тяжкого, ризики, які встановлені при обранні запобіжного заходу, які передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, а також враховано, що у визначені строки завершити досудове розслідування неможливо та є необхідність в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про продовження строку застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу якою відмовити в продовженні строку тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення слідчим суддею вимог КПК України, які регламентують вирішення питання продовження застосування запобіжних заходів. Вважає, що висновки суду про доведеність існування ризиків про які зазначає слідчий в клопотанні, не підтверджуються доказами. Стверджує, що висновки суду про неможливість закінчити досудове розслідування в строки визначені ст. 219 КПК України, є необґрунтованими, а постанова прокурора про продовження таких строків незаконною.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 і, з підстав зазначених в скарзі, просили її задовольнити, думку прокурора та пояснення слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисників, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання. Крім того, закінчити досудове розслідування до кінцевого строку тримання під вартою підозрюваного неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій та процесуальних дій, спрямованих на доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, в тому числі й тих на які слідчий посилається в своєму клопотанні. Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при первісному обранні запобіжного заходу. Не вбачається, що з цього часу виникли будь-які нові обставини, що спростували б обґрунтованість цієї підозри.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновків слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики, які приймались до уваги судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились та існують на даний час.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, а також, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, колегія суддів, з врахуванням того, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання цих ризиків та необхідний час для завершення досудового розслідування, приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано задоволено подане клопотання та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 . Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а відтак повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 405, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3