Справа № 1- 278/764/13-к
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

16 травня 2013 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Башинського С.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Безпалько В.В.,

сторін кримінального провадження: прокурора Баса А.М.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника- Шарої Є.М.

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.01.2013 року за № 0000146 по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 - Городище, вул. Горького, 19 Житомирського району, раніше судимого:

24.03.1983 р. Богунським районним судом за ч.2 ст. 140 КК України на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

19.09.1985 р. Житомирським районним судом за ч.1 ст. 140 КК України на 1 рік виправних робіт;

18.03.1988 року за ст.ст. 81 ч. 4, 17, 81 ч.3, 140 ч. 2, 17, 140 ч.2, 42 КК України Корольовським районним судом на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, переглянутого і зміненого 26.11.1992 Корольовським районним судом року та засуджено за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч.2, 17, 81 ч.3, 17, 140 ч.2, 42 КК України на 8 років з конфіскацією майна,

16.11.2006 року за ст.ст.185 ч.3, 304, 162 ч.1, 70 ч.1 КК України Житомирським районним судом на 5 років позбавлення волі;

27.07.2007 року за ст.ст. 185 ч. 3, 357 ч. 3, 70, ч.4 ст.70 КК України Богунським районним судом м. Житомира на 7 років позбавлення волі, звільнений 29.08.2011 року Коростенським міським судом умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 12 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_1 маючи не погашені судимості за крадіжку чужого майна, у період з 15-19 березня 2012 року повторно вчинив крадіжку чужого майна, з проникненням в будинок № 20 потерпілої ОСОБА_2 в с. Рудня-Городище Житомирського району по вул. Горького, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої, яка залишила двері до свого будинку незамкненими. ОСОБА_1 через незамкнені двері проник в середину будинку, звідки таємно, повторно викрав гроші в сумі 975 гривень, чим заподіяв ОСОБА_2 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнав. Пояснив, що крадіжку грошей з будинку ОСОБА_2 він не вчиняв, так як в той день він перебував у м. Житомирі на святкуванні дня народження. Пояснити, чому на нього вказують свідки не може. Не заперечував, що він разом із своєю матірю приходив до потерпілої, пообіцявши повернути викрадені гроші. Він також просив у неї не притягувати його до кримінальної відповідальності.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілої, свідків і матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснила, що у березні 2012 року, до її будинку прийшла листоноша, яка принесла пенсію. Із цієї пенсії після сплати коштів за електроенергію у неї залишились гроші в сумі 975 гривень, які вона занесла та поклала в будинку в кімнаті в шухляді стола, яку зачинила на ключ.

ЇЇ будинок неодноразово під різним приводом відвідував ОСОБА_1.

В ці дні, в денний час, вона вийшла до хліва для того, щоб погодувати курей. В хліві вона перебувала близько 15 хвилин, після чого повернулась до будинку, де у веранді побачила ОСОБА_1, який швидко вибіг із будинку.

Вона, запідозривши, що ОСОБА_1 міг щось в неї вкрасти, пішла до кімнати, де в шухляді столу залишила гроші. При цьому вона побачила, що шухляда відчинена і гроші в ній в сумі 975 грн. відсутні, ключ до шухляди був на місці. Таким чином вона відразу зрозуміла, що її гроші міг викрасти лише ОСОБА_1, так як інших сторонніх в неї не було. Після того, як вона звернулась до міліції з цього приводу, до неї приходив підсудний, а потім і його мати, які просили підписати розписку, що вона не має ніяких до ОСОБА_1 претензій і обіцяли повернути викрадені кошти.

Свідок ОСОБА_3, син потерпілої, пояснив, що підсудного добре знає, вважає, що той має схильність до крадіжок.

Щодо злочину дав покази, аналогічні поясненням потерпілої.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що вона працює листоношею в с. Рудня-Городище, Житомирського району.

Точної дати не памятає, але в березні 2012 прийшла до потерпілої віддати пенсію (близько тисячі гривень). Біля будинку потерпілої бачила ОСОБА_1.

В той же день ОСОБА_1 приводив свою матір на пошту для отримання пенсії.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що в березні 2012 року працював на своєму городі і бачив, як ОСОБА_1 вибіг з будинку ОСОБА_3, яка щось кричала йому вслід.

Від ОСОБА_3 йому стало відомо, що ОСОБА_1 викрав у неї гроші і пізніш хотів, щоб вона підтвердила, що ці гроші у неї позичив.

Свідок ОСОБА_6 засвідчив, що він доглядає за своїм племінником ОСОБА_6, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 і є інвалідом дитинства. 19 лютого 2012 року він приїхав до свого племінника до с. Рудня-Городище Житомирського району. Коли йому було потрібно сходити в магазин за продуктами харчування, він хотів взяти гроші у останнього з його пенсії. Але коли він запитав в нього, де гроші, той сказав що пенсію він дав ОСОБА_1 «хапуну», тобто ОСОБА_1.

Зустрівшись із ОСОБА_1 він запитав коли той поверне позичені гроші і той пообіцяв, що незабаром їх віддасть.

Приблизно 16 березня 2012 року ОСОБА_1 на автостанції біля ринку «Житній» в м. Житомирі віддав йому гроші в сумі 500 гривень, які як йому пізніш стало відомо, той викрав у ОСОБА_3. Через два дні працівники міліції вилучили у нього зазначені гроші.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила в судовому засіданні, що її чоловік бачив як в березні ОСОБА_1 йшов від будинку потерпілої ОСОБА_3. ОСОБА_1 постійно вчиняє крадіжки в односельців.

В ході допиту перелічених свідків, на запитання ОСОБА_1 кожному із них, як вони можуть його охарактеризувати як односельця, всі свідки зазначили, що ОСОБА_1 злодюга і після його арешту в селі стало спокійніше і припинились крадіжки.

Суд не приймає до уваги зауваження ОСОБА_1 про протиріччя в показаннях потерпілої та свідків стосовно дати вчинення злочину (11 березня), так як їх свідчення на досудовому слідстві в ході судового розгляду справи не досліджувались, оскільки згідно із вимогами діючого КПК в основу обвинувачення можуть бути покладені показання потерпілих і свідків, дані ними безпосередньо при розгляді справи в суді, чи при допиті слідчим-суддею.

Разом із тим, як потерпіла ОСОБА_2, так і свідок ОСОБА_4 (місцевий листоноша), послались на те, що крадіжка була вчинена після отримання потерпілою пенсії, не памятаючи точної дати. При чому ОСОБА_4 зазначила, що в той же день, коли вона носила пенсію ОСОБА_2, ОСОБА_1 приводив свою пристарілу матір на пошту для отримання пенсії.

Із дослідженої в суд відомості про виплату пенсії, наданої Житомирською дирекцією "Укрпошти" вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 отримали пенсію за березень 2012 року 15.03.2012 р. Це не відповідає даті, на яку посилається обвинувачений та його захисник, що й не суперечить показам жодного з свідків.

Наведені докази спростовують в свою чергу версію обвинуваченого про те, що в день вчинення крадіжки від перебував на дні народження у м. Житомирі у своєї подруги ОСОБА_9.

Виходячи із цього суд не приймає до уваги докази, надані стороною захисту, а саме - показання свідків (сестер) ОСОБА_9 і ОСОБА_10, які підтвердили, що ОСОБА_8 був у них в гостях 11 березня 2012 р., так як злочин, як судом достовірно встановлено, було вчинено в період 15-19 березня того ж року.

Таким чином, дослідивши обставини вчинення злочину і оцінивши докази щодо крадіжки грошей у ОСОБА_2 в їх сукупності у суду немає жодних сумнівів, що цю крадіжку вчинив саме ОСОБА_1

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені крадіжки грошей в сумі 975 грн. з будинку ОСОБА_2 доведена і дії його кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням в житло.

Призначаючи покарання суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_1 при розгляді кримінального провадження не встановлено.

Обставини, що обтяжують його покарання є рецидив злочину.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 суд задовольняє частково, з вирахуванням вилучених грошей, що підлягають поверненню останній.

При призначенні виду і розміру покарання суд також враховує і те, що ОСОБА_1 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів до тривалих строків увязнення, востаннє обвинуваченого звільнено з виправної колонії 29.08.2011 р. умовно-достроково, проте, протягом нетривалого терміну він знову вчинив злочин, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, потерпіла в свою чергу, наполягає на суворості покарання.

Враховуючи наведені обставини справи у сукупності, міркування прокурора, який наполягає на обранні реального покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого є призначення покарання із ізоляцією ОСОБА_1 від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись т. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_1 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2007 р., остаточно визначивши йому покарання у виді 4-х /чотирьох/ років і 6-ти /шести/ місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання, тобто з 04.06.2012 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу, залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази: брезентове покриття, передане під розписку потерпілому ОСОБА_12 залишити останньому, гроші в сумі 500 грн., що здані на депозитний рахунок Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області повернути потерпілій ОСОБА_2

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити частково і стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь останньої 475 грн. майнової шкоди за виключенням повернутих речових доказів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя С.Ф. Башинський