Справа № 477/2640/15-к
Провадження № 1-кп/477/12/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 12 серпня 2014 року Корабельним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, призначене покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., яке ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 25.12.2014 року замінене покаранням у виді 50 годин громадських робіт,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
22 серпня 2015 року близько 00-30 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повертаючись додому з бару ПП «Бєлік», проходячи по вул. Ювілейній в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, побачив групу дівчат, а саме : ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , деяких наглядно знав, але стосунків не підтримував. ОСОБА_4 підійшов до дівчат аби з`ясувати можливе місце перебування ОСОБА_13 , оскільки підозрював, що у останньої знаходиться його мобільний телефон. Під час цього між ним та дівчатами виникла сварка, під час якої вони обопільно висловлювалися нецензурною лайкою.
В цей час по вул. Ювілейній в смт. Первомайське проходили потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які почули розмову вказаних дівчат на підвищеному тоні із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 направився до них для з`ясування причин конфлікту.
Коли потерпілий ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та запитав про причину сварки, обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому не менше 3-х ударів ножем, який мав при собі, в різні частини тіла, спричиняючи тілесні ушкодження.
Згідно з висновком експерта №215 від 18.09.2015 року у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, колото-різаної рани грудної клітини і правого ліктьового суглобу. Зазначені тілесні ушкодження у виді проникаючого поранення черевної стінки з пошкодженням сальника належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітини і правого ліктьового суглобу, кожне окремо, відносяться до категорії пошкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 намагався втекти з місця події, однак його наздогнав ОСОБА_7 , та між ними виникла бійка, в ході якої ОСОБА_4 вказаним вище ножем наніс ОСОБА_7 декілька ударів у різні частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітини та поперекового відділу, які згідно висновку експерта № 214 від 18.09.2015 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив, що всередині липня 2015 року у нього вкрали його мобільний телефон. Згодом він виявив, що цей телефон знаходиться у дівчини на ім`я ОСОБА_14 , через що між ними стався конфлікт та він піддався побиттю з боку знайомих ОСОБА_15 . До правоохоронних органів він не звертався. В ніч з 21 на 22 серпня 2015 року він разом з напарником, повертаючись з роботи, зайшли в бар, де вжили енергетичні напої. Після чого пішли додому. Потім він знову повернувся в бар за цигарками. Близько 00-30 години повертався додому. Між школою та клубом він помітив компанію молодих дівчат. Підійшов до них, щоб запитати, чи не знають вони місце перебування Кристини, на що дівчата почали його провокувати, ОСОБА_11 нагадала про наслідки його попередніх претензій до Кристини, тобто побиття. Одна з дівчат була вагітна. Він почав від них відходити, а дівчата йшли за ним та завдавали йому потиличники. Потім підійшло двоє хлопців, один з яких ОСОБА_6 підійшов з запитанням «Що сталося?», на що дівчата поскаржилися, що він нібито вдарив вагітну дівчину, через що ОСОБА_16 почав бити його руками. Він вивернувся і вдарив ОСОБА_6 перочинним ножем в живіт. Вказаний ніж він мав при собі, як засіб зачистки дротів та постійно використовував у роботі. Через незручне взуття він роззувся та почав тікати, а вся компанія побігла за ним. Догнав його потерпілий ОСОБА_17 , розвернув до себе лицем за плече і вдарив його в обличчя, на що він наніс потерпілому ОСОБА_18 удар тим самим ножем у бік, від чого той відійшов в сторону, а всі інші продовжили його ( ОСОБА_19 ) бити. ОСОБА_20 нанесла йому удар пляшкою від пива по голові. Вину свою не визнає. Вказує на вчинені ним дії з нанесених тілесних ушкоджень як необхідну оборону, а будь-яких хуліганських дій не допускав.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим вона не знайома. 22 серпня 2015 року близько 00-30 години вона з дівчатами поверталась додому. По дорозі до них підійшов ОСОБА_4 , який був у нетверезому стані та почав до них чіплятись, висувати претензії. Він погрожував їм неприємностями через викрадений у нього телефон, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою. Між ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений штовхнув її. Після того, як ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_21 , то він дістав ніж та коли підійшли потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , почав розмахувати цим ножем. Потерпілий ОСОБА_6 запитав про причину сварки, на що ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 ножем та почав тікати. ОСОБА_6 осів на землю. Після чого, дівчата крикнули ОСОБА_7 , що в Бугайова ніж і необхідно його затримати. Після чого ОСОБА_7 побіг за ОСОБА_4 та під час бійки між ними, обвинувачений поранив потерпілого. ОСОБА_10 вдарила обвинуваченого пляшкою по голові, після чого ОСОБА_7 відібрав ніж.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 21 серпня 2015 року близько 00-00 години повертався додому з ОСОБА_6 . Між школою та клубом вони побачили дівчат, які голосно з кимсь спілкувались. Першим до дівчат підійшов потерпілий ОСОБА_6 . Що сталося між ОСОБА_6 та обвинуваченим він не бачив. Йому дівчата крикнули, щоб він зупинив ОСОБА_4 , який тікав. Коли він наздогнав обвинуваченого, то тільки тоді помітив, що у нього в руках ніж, після чого наніс ОСОБА_4 декілька ударів руками в різні частини тіла та забрав ніж, який в подальшому віддав лікарю швидкої допомоги. В ході бійки ОСОБА_4 встиг нанести йому декілька ударів ножем. Він не бачив хто саме наносив удари ОСОБА_4 , але бачив на ньому сліди крові. Свідки викликали швидку допомогу, та близько 00-40 години його, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 привезли до дільничної лікарні.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_8 його родичка, з обвинуваченим не знайомий. В ніч з 21 на 22 серпня 2015 року він йшов додому з ОСОБА_7 . Між школою та клубом вони побачили чотирьох дівчат, які кричали на ОСОБА_4 , йшли на нього, а він відступав, в цей час голосно сварилися з використанням нецензурної лайки. Коли він ОСОБА_6 підійшов до них, щоб з`ясувати що трапилось, ОСОБА_7 залишився розмовляти з іншими односельцями, які знаходились неподалік від дівчат. В цей час обвинувачений ОСОБА_4 кинувся на нього та відразу почав наносити йому удари ножем, від чого він присів, а обвинувачений почав тікати. Він закричав ОСОБА_7 , що у обвинуваченого ніж та щоб він його затримав. Він отримав удар у живіт та грудну клітину, а також був поранений лікоть. Хтось викликав швидку. Оскільки, лікарня знаходилась поруч, він за допомогою дівчат пішов до лікарні самотужки.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 22 серпня 2015 року близько 00-00 години вона разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 поверталися додому. По дорозі вони зустріли обвинуваченого, між яким та ОСОБА_8 виник конфлікт. Потім хтось із дівчат викрикнув, що у ОСОБА_4 ніж, але вона особисто його не бачила. Як отримали тілесні ушкодження потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_22 також бачила. Їй особисто обвинувачений не погрожував. Точніше обставин подій не пам`ятає за сплином часу.
Свідок ОСОБА_23 пояснила, що приятелює з ОСОБА_7 . Вночі 22 серпня він їй зателефонував і сказав, що його поранено. Оскільки вона не могла в такий пізній час вийти з дому, то зателефонувала ОСОБА_24 і попрохала його допомогти ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона з обвинуваченим особисто не знайома. 21 серпня 2015 року повертаючись з бару додому разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 побачили ОСОБА_4 , який підійшов до них, був у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно, запитував про ОСОБА_15 . Вона розмовляла в цей час по телефону із матір`ю, коли підійшла до всіх, то побачила сварку, під час якої ОСОБА_19 штовхнув ОСОБА_25 легко у плече. На що дівчата почали його штовхати, та в цей час до них підійшли ОСОБА_6 і ОСОБА_22 . Під час їх наближення до ОСОБА_4 , той розмахував перед ними ножем горизонтально. ОСОБА_16 запитав про причину конфлікту, після чого ОСОБА_19 наніс ОСОБА_16 один удар ножем та почав тікати, а ОСОБА_22 наздогнав його та почав наносити удари руками в лице. ОСОБА_4 в свою чергу наніс ОСОБА_22 удар ножем в спину.
Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він 22.08.2015 р. знаходився неподалік на дитячому майданчику, коли почув крики, підбіг до гурту і побачив ОСОБА_6 з ножовим пораненням і кров`ю на сорочці. Як пояснив йому ОСОБА_6 ці поранення нанесені йому ножем обвинуваченим. Відразу побіг за каретою швидкої допомоги.
Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що працює водієм швидкої. 22.08.2015 року був на чергуванні. На відділення швидкої прийшов ОСОБА_26 та повідомив про ножове поранення ОСОБА_22 . Вони разом з ОСОБА_28 , на автомобілі швидкої допомоги направилися шукати ОСОБА_7 . По дорозі зустріли ОСОБА_4 , який переходив дорогу. Зупинилися, та ОСОБА_28 попередив його про наявність у обвинуваченого ножа. Після чого запропонував ОСОБА_4 повільно підійти до машини. Тим часом до них підійшов поранений ОСОБА_29 , та між ним і ОСОБА_4 почалася бійка, в якій також брали участь невстановлені особи. Після чого їх розняли, і ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повезли до лікарні в керованому ним автомобілі швидкої допомоги.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що він працює фельдшером на швидкій. 22 серпня 2015 року вночі до швидкої прийшов ОСОБА_31 , в супроводі двох дівчат. ОСОБА_6 мав ножеві поранення в області живота та грудної клітини. В цей же час йому повідомили, про ножеві поранення ОСОБА_7 , але точне місце його перебування не зазначили. На що він дав вказівку водієві швидкої допомоги розшукати ОСОБА_7 та привезти до відділення швидкої. ОСОБА_7 привезли пізніше. ОСОБА_4 він бачив цієї ж ночі у дворі швидкої з саднами на обличчі. Разом з водієм на кареті швидкої допомоги транспортував обох поранених до Жовтневої ЦРЛ. Після повернення отримав виклик дільничного з опорного пункту міліції про надання першої медичної допомоги ОСОБА_4 . Коли він побачив ОСОБА_4 , на обличчі та голові останнього були свіжі гематоми. Лице, та волосиста частина голови були у крові. При цьому пошкоджень було більше, ніж ОСОБА_4 мав під коли він бачив обвинуваченого раніше на підстанції швидкої.
Зі змісту наданих суду письмових доказів слідує наступне.
Час та місце вищевказаних подій підтверджуються змістом протоколу огляду місця події від 22.08.2015 року з фототаблицями, згідно з яких оглянута ділянка дороги, що розташована по АДРЕСА_2 (а.с. 109-117 т. 1). Під час огляду біля пішохідного переходу виявлені на асфальті плями бурого кольору. Біля дорожнього знаку, через дорожню смугу в бік будинку № 16 по вул. Ювіленйній смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області виявлений та вилучений чоловічий гумовий тапок чорного кольору 41 розміру, біля нього волога серветка з плямами бурого кольору. Також під час огляду виявлений та вилучений фрагмент скляної пляшки.
Згідно рапорту помічника начальника-оперативного чергового Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області до відділення ЖЦРЛ з тілесними ушкодженнями доставлено ОСОБА_6 (а.с. 108 т. 1).
Згідно заяви потерпілого ОСОБА_6 від 22.08.2015 року, 21.08.2015 року близько 23-40 год. в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Ювіленій, біля Первомайської ЗОШ, невідомим чоловіком йому нанесені тілесні ушкодження (а.с. 118 т. 1).
Згідно заяви ОСОБА_30 від 22.01.2015 року співробітникам поліції добровільно видано розкладний ніж, що був вилучений у потерпілого (а.с. 119).
Зі змісту рапорту помічника начальника-оперативного чергового Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області повідомлено про надходження ОСОБА_7 до приймального відділення ЖЦРЛ з тілесними ушкодженнями (а.с. 125 т. 1).
Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 від 22.08.2015 року, 21.08.2015 року близько 23-50 год. в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Ювілейній, біля Первомайської ЗОШ, невідомим йому завдані тілесні ушкодження (а.с. 126-127 т. 1).
Добровільно видані потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 їх натільні речі - футболки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 187 т. 1) та передані на зберігання до камери схову Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 188).
Згідно з висновком експерта № 215 від 18.09.2015 р. тілесні ушкодження ОСОБА_6 у виді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, колото-різані рани грудної клітини і правого ліктьового суглобу могли утворитися від дії колото-ріжучого предмета (не виключно, що ножа) незадовго до моменту госпіталізації та не виключно, що при обставинах, вказаних у постанові. Вказані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. В момент спричинення ушкоджень взаєморозташування потерпілого та нападника змінювалось (а.с. 181-182).
Згідно з висновком експерта № 214 від 18.09.2015 р. тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді колото-різаних ран грудної клітини та поперекового відділу, які могли утворитися від дії колото-ріжучого предмета (не виключно, що ножа) незадовго до моменту госпіталізації та не виключно, що при обставинах, вказаних у постанові. Вказані ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В момент спричинення ушкоджень взаєморозташування потерпілого та нападника змінювалось (а.с. 184-185 т. 1).
Зі змісту протоколів проведення слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останні на місці показали та пояснили обставини нанесення ОСОБА_4 їм тілесних ушкоджень (а.с. 189-193, 194-198 т. 1) та диском до нього (а.с. 218 т. 1).
Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 у спричиненні ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України.
Також суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_6 умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.
Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого, що він діяв у межах необхідної оборони, оскільки ця оборона має бути співмірною та своєчасною. В судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений перший наніс удар ножем ОСОБА_6 , який був голіруч, що не заперечував обвинувачений.
Твердження обвинуваченого, що він злякався за своє життя та здоров`я в зв`язку з тим, що за ним бігла група молоді з метою завдати йому шкоди, не знайшло свого підтвердження під час судового засідання. Як було встановлено в судовому засіданні його наздоганяв лише потерпілий ОСОБА_7 , після того як почув про нанесені ОСОБА_4 тілесні ушкодження ОСОБА_16 .
Також суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого щодо наявності в його діях складу злочину, передбаченого статтею 123 КК України, оскільки диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, заподіяного у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Як було встановлено в ході судового слідства обвинувачений з потерпілими раніше знайомий не був, потерпілі щодо нього протизаконного насильства не застосовували або тяжкої образи не спричиняли.
Тяжкі тілесні ушкодження обвинувачений наніс потерпілому ОСОБА_6 відразу після його наближення із запитанням про причину конфлікту. Тобто будь-яких дій, що свідчили б про наміри потерпілого ОСОБА_6 щодо вчинення протизаконних дій відносно обвинуваченого, судом не встановлено.
Щодо посилань ОСОБА_4 на спричинення йому тілесних ушкоджень потерпілими та свідками, та через це спричинені ним дії щодо самооборони та нанесення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в стані сильного душевного хвилювання, то згідно висновку експерта № 1275 від 24.09.2015 року у ОСОБА_4 мали місце легкі тілесні ушкодження, у виді ран, саден в області голови та обличчя, синців поперекової області з права та зліва, а також синців передньої поверхні правого колінного суглобу, спричинених від дії тупих твердих предметів, то в ході судового слідства встановлено, що під час того як ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_4 між ними виникла бійка, а саме ОСОБА_7 наніс обвинуваченому декілька ударів рукою в область обличчя.
Окрім того, з пояснень свідка ОСОБА_30 фельдшера швидкої, ОСОБА_4 він бачив в ніч вищевказаних подій у дворі швидкої вперше, з саднами на обличчі. Пізніше, цієї ж ночі, він надавав ОСОБА_4 медичну допомогу, при цьому останній мав більш серйозні тілесні пошкодження, що напередодні.
Щодо висунутого обвинувачення за ч.4 ст. 296 КК України, то зі змісту обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 22 серпня 2015 року близько 00-30 години обвинувачений ОСОБА_4 , повертаючись додому з бару ПП «Бєлік», де розпивав спиртні напої, проходячи по вул. Ювілейній в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, побачив групу дівчат, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з якими він раніше знайомий не був та жодних стосунків не підтримував.
Діючи з хуліганських мотивів, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до дівчат та, використовуючи надуманий привід, почав висловлюватись в їх адресу нецензурною лексикою. Усвідомлюючи свої фізіологічні переваги над вказаними дівчатами, діючи з особливим цинізмом, бажаючи самовиразитися в очах присутніх, штовхнув потерпілу ОСОБА_8 , яка мала явні ознаки вагітності. Від поштовху остання ледве не впала. Не припиняючи своїх протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_4 , дістав розкладний ніж, яким став розмахувати перед ОСОБА_8 .
В цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходились поруч, спробували припинити протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 та відштовхнули його від ОСОБА_8 . Але обвинувачений, ігноруючи норми моральності, грубо порушуючи громадський порядок, став поводити себе більш агресивніше та продовжив голосно висловлюватись грубою нецензурною лайкою в адресу присутніх та розмахувати ножем.
Вказані дії обвинуваченого кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії та із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верхового суду України від 22.12.2010 року № 10 «Про практику у судових справах про хуліганство» (п.3, п. 4) при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Тобто, відповідно до диспозиції ст.296 КК України, кримінально караним хуліганством є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
При цьому, з`ясуванню підлягають спрямованість умислу обвинуваченого, мотиви, цілі, обставини учинення ним кримінально караних дій (п. 4 вищевказаної Постанови).
Так, об`єктом злочину у даному випадку є громадський порядок.
Як встановлено в ході судового слідства, до потерпілої ОСОБА_25 та її подруг ОСОБА_4 підійшов з наміром з`ясувати можливе місце перебування ОСОБА_13 , про що також слідує з пояснень потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 . Як вказує ОСОБА_4 , ОСОБА_15 він розшукував через можливість перебування у неї його мобільного телефону, що був викрадений напередодні.
З вказаного приводу між обвинуваченим та ОСОБА_8 виникла обопільна сварка, та через що інші дівчата, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 почали «наступати» на нього, а ОСОБА_4 сторонився він них, що підтвердили в судовому засіданні також потерпілі ОСОБА_22 та ОСОБА_16 .
Судом встановлено, що ОСОБА_4 громадського порядку не порушував, потерплої не ображав та безпричинно до неї не чіплявся.
Будь-які дії, що свідчили б про умисел ОСОБА_4 на скоєння хуліганських дій, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, судом не встановлено.
Щодо застосування останнім ножа, як твердження обвинувачення про вчинені ОСОБА_4 хуліганські дії, то в ході судового слідства з показів свідка ОСОБА_12 з`ясовано, що ОСОБА_4 розмахував ножем горизонтально без спрямованості до конкретної особи, лише коли до них стали наближатись ОСОБА_16 та ОСОБА_22 .
Як зазначив ОСОБА_4 він розцінив ОСОБА_16 та ОСОБА_22 як осіб, що мають намір спричинити йому тілесні ушкодження, втім встановлені обставини вищевказаних подій не надавала ОСОБА_4 реальних підстав для таких висновків.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що взагалі не бачила, аби обвинувачений розмахував перед потерпілою ОСОБА_8 ножем.
Щодо змісту протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , під час якого остання показала та пояснила як ОСОБА_4 дістав ніж та почав погрожувати ним потерпілій ОСОБА_8 , де саме розпочалася бійка між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та де саме ОСОБА_4 наносив останнім ножеві удари (а.с. 139-140 т. 1) та фото таблицею до нього (а.с. 235-239 т. 1), то суду не надалось можливим особисто дослідити покази вказаного свідка, як то визначено положеннями ст. 7 КПК України, щодо безпосереднього дослідження показань, оскільки явка даної особи до суду забезпечена не була.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , остання показала та пояснила на місці як ОСОБА_4 дістав ніж та почав погрожувати ним потерпілій ОСОБА_8 , де саме розпочалася бійка між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та де саме ОСОБА_4 наносив останнім ножеві удари (а.с. 139-140 т. 1) та фото таблицею до нього (а.с. 141-143 т. 1).
Втім, в судовому засіданні, під час допиту свідок ОСОБА_12 пояснила, що під час конфлікту розмовляла по телефону із матір`ю, коли підійшла до всіх, то побачила сварку, під час якої ОСОБА_19 штовхнув ОСОБА_25 легко у плече, на що дівчата почали його штовхати, та в цей час до них підійшли ОСОБА_6 і ОСОБА_22 , і лише при їх наближенні ОСОБА_19 розмахував перед ними ножем горизонтально.
Інших доказів скоєння ОСОБА_4 хуліганських дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 суду не надано.
Щодо посилання сторони обвинувачення на обставини порушення ОСОБА_4 громадського порядку, що виразилося, як вказує обвинувачення, у безпричинному чіплянні до ОСОБА_8 , висловлювання на її адресу нецензурною лайкою, її грубого штовхання, опір особам, які припиняли його дії та застосування ножа, то такі дії ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження.
Як вже зазначено вище, ОСОБА_4 підійшов з наміром з`ясування місце перебування певної особи та його покази є послідовними і узгоджуються з іншими доказами, в тому числі поясненнями свідків та самої потерпілої ОСОБА_8 .
Щодо застосування нецензурної лексики, то як встановлено судом між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_32 і її подругами виникла обопільна сварка.
Стосовно штовхання вагітної, то вказане слідує лише з пояснень самої потерпілої ОСОБА_8 , а згідно пояснень свідка ОСОБА_33 штовхнув ОСОБА_25 легко у плече.
Стосовно застосування ножа, то про вказане судом описано вище.
Пред`явлене органами досудового слідства обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України ретельно досліджено і не знайшло свого підтвердження в суді.
З урахуванням наведеного, за ч.4 ст. 296 КК України, суд вважає необхідним ОСОБА_4 виправдати.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , в судовому засіданні не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання, в судовому засіданні є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини скоєння кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, в тому числі тяжкого злочину, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, а також дані про особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений позитивно характеризується за місцем роботи. Свідок ОСОБА_34 , що допитаний судом під час вирішення питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, охарактеризував обвинуваченого, як добросовісного працівника, неконфліктну особу.
На час постановлення вироку у даному кримінальному провадженні, покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва, відбув.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком, який передбачений санкцією частини 1 статті 121 КК України, частиною 2 статті 125 КК України з урахуванням правил ст. 70 КК України.
На підставі ст. 1206 ЦК України цивільні позови про відшкодування вартості понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення, заявлені прокурором, суд вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 1484,77 грн. та 1043,34 грн. витрати на лікування потерпілого ОСОБА_7 . А всього - у сумі 2528,11 грн, оскільки встановлено, що саме протиправними діями обвинуваченого здоров`ю потерпілих була завдана шкода.
Оскільки Жовтнева ЦРЛ, яка проводила лікування потерпілих, фінансується з бюджету Вітовського району Миколаївської області, то кошти за проведене лікування мають бути стягнені на користь останнього, розпорядником коштів якого є ГУДКУ Миколаївської області в особі фінансового відділу Вітовської районної державної адміністрації (а.с. 10-16).
Речовими доказами розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України.
Зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до вимог ст. 72 КК України, а саме з 22 серпня 2015 року по день його звільнення під час розгляду даного кримінального провадження з СІЗО м. Миколаєва 31 жовтня 2016 року.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 121 та частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання:
за частиною 1 статті 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
за частиною 2 статті 125 КК України у виді двох років обмеження волі.
За правилами ч. 1 ст.70, 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточно покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Зарахувати у відбутий строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 серпня 2015 року по 31 жовтня 2016 року.
Строк відбування покарання рахувати з фактичного дня приведення вироку до виконання затримання обвинуваченого.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За ч.4 ст. 296 КК України ОСОБА_4 виправдати.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази у справі: пакет № 1 з футболкою потерпілого ОСОБА_7 та пакет № 2 з футболкою потерпілого ОСОБА_6 - передати потерпілим, як власникам (а.с. 188 т. 1), а у разі невитребування - знищити;
упакування № 1 в якому знаходиться зразок крові на марлі ОСОБА_4 ; упакування № 2 зразок крові на марлі потерпілого ОСОБА_7 ; упакування № 3 зразок крові на марлі потерпілого ОСОБА_6 , упакування № 4 сипуча речовина і фрагмент речовини; № 5 сипуча речовина та фрагмент речовини; № 6 серветка з плямами бурого кольору; упакування № 8 запальничка; упакування № 9 металевий розкладний ніж та додаток марлеві нитки з речовиною для проведення ДНК; упакування № 10 осколки скляної пляшки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 215 т. 1) знищити;
упакування № 7 в якому знаходяться гумові капці (а.с. 215 т. 1) повернути обвинуваченому, а у разі невитребування знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1