Справа № 629/1469/17
Номер провадження 1-кп/629/250/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002759 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гур`їв, Казахстан, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 22.10.1996 року Лозівським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 140 до 7 років позбавлення волі;

- 21.05.2004 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 31.04.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 до 3 років позбавлення волі;

- 31.10.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.06.2011 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 384 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.06.2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений, маючи не зняту та не погашену судимість за скоєння корисних злочинів, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинений при наступних обставинах:

ОСОБА_3 12 жовтня 2016 року о 10-00 години, знаходився біля будинку № 20 по вул. Дубровській в м. Лозова, Харківської області за кермом автомобіля марки ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 та почав рухатися заднім ходом. Діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, у порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб», ОСОБА_3 , не переконався в безпеці руху заднім ходом та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка проходила біля вищевказаного будинку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, які за ступенем тяжкості є середньої тяжкості тілесним ушкодженням.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині, активно сприяв розкриттю злочину. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 12 жовтня 2016 року о 10-00 години, знаходився біля будинку № 20 по вул. Дубровській в м. Лозова, Харківської області за кермом автомобіля марки ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 та почав рухатися заднім ходом, не переконався в безпеці руху заднім ходом та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка проходила біля вищевказаного будинку. В результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2009 року, раніше перебував з приводу залежності від опіоїдів, хронічними захворюваннями не страждає, на військовому обліку не перебуває, не одружений, має середню спеціальну освіту, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів та відшкодування шкоди потерпілій.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочинів до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_6 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та піддати його покаранню у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_3 згідно зберігальної розписки, залишити у останнього.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1