печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , його захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 від 27.02.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 426-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочинів, -

В С Т А Н О В И В :

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 від 27.02.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 426-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочинів.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи, порушення його процесуальних прав потерпілого, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства та усталеної практики Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим необґрунтовано та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Слідчий про місце, день і час судового розгляду повідомлявся належним чином, не з`явився неодноразово, слідчий суддя на підставі ст. 306 КПК України визнав можливим провести розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його захисників в обґрунтування доводів та вимог скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали до доповнення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 21.03.2016 до отоларингологічного відділення Національного військово клінічного медичного центру МО України «Головний військово клінічний госпіталь» за направленням військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , прибув солдат ОСОБА_7 і повідомив працівникам шпиталю про спричинення йому травми правого вуха унаслідок удару долонею лівої руки зі сторони командира роти 2 польового вузла тропосферного зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_8 . За наслідками огляду ОСОБА_7 діагностовано посттравматичну перфорацію барабанної перетинки правого вуха і останнього було госпіталізовано.

05.04.2016 після стаціонарного лікування ОСОБА_7 був виписаний зі шпиталю та направлений до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проте ухилився від подальшого проходження військової служби.

27.05.2016 ОСОБА_7 був виявлений працівниками правоохоронних органів та направлений до військової прокуратури Дарницького гарнізону, де йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Того ж дня ОСОБА_7 було направлено до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

28.05.2016 близько 08.00 год. у приміщенні для вмивання 2 польового вузла тропосферного зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 у ОСОБА_7 стався судомний напад, під час якого останній впав спиною назад на підлогу з бетонним покриттям з висоти власного тіла, отримавши траву голови.

Того ж дня, близько 11.00 год., ОСОБА_7 доставлено до приймального відділення шпиталю, де йому встановлено діагноз: пошкодження головного мозку важкого ступеню у вигляді забиття з численними крововиливами та набряком головного мозку, із порушенням свідомості по типу коми 2 ступеню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20.31 год., не приходячи до тями, ОСОБА_7 у результаті зазначеної травми помер.

28.03.2016 військовою прокуратурою Дарницького гарнізону розпочато кримінальне провадження № 0000031 за фактом застосування нестатутних заходів впливу старшим лейтенантом ОСОБА_8 до підлеглого солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_7 , унаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді посттравматичної перфорації барабанної перетинки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 426-1 КК України.

01.06.2016 військовою прокуратурою Дарницького гарнізону розпочато кримінальне провадження № 0000097 за фактом заподіяння тілесних ушкоджень солдату за призовом під час мобілізації ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 426-1 КК України.

03.06.2016 кримінальні провадження № 0000031 та № 0000097 розслідування по яким у порядку ч.5 ст. 36 КПК України, доручено слідчим слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України, об`єднані в одне провадження, за № 0000031.

01.06.2016 Печерським Управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розпочато кримінальне провадження № 0003851 за фактом загибелі ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке 12.07.2016 було об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000031.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 від 27.02.2017 об`єднане кримінальне провадження № 0000031 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 426-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.11 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Матеріали кримінального провадження та зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

В основу рішення про закриття кримінального провадження слідчим покладено твердження, що смерть потерпілого ОСОБА_7 настала виключно в результаті його дій і окрім нього до її заподіяння ніхто не причетний.

Слідчий, зокрема, зазначив, що окрім показань самого ОСОБА_7 , який спочатку повідомив про отримання травми вуха внаслідок удару об борт автомобіля, а потім змінив свої пояснення, повідомивши, що вказану травму йому заподіяв ОСОБА_8 шляхом нанесення удару рукою, інших фактичних даних, які б могли підтвердити обставини протиправних дій ОСОБА_8 , немає.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, і на зазначені обставини посилається скаржник, що в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, які 21.03.2016 виконували господарські роботи разом з ОСОБА_7 , та могли б підтвердити або простувати факт отримання ним удару вухом чи головою об борт вантажного автомобіля.

При цьому, слідчим не було детально допитано свідка ОСОБА_9 , який в поясненнях зазначав, що ОСОБА_7 йому повідомив, що отримав травму від удару ст.л-н ОСОБА_8 (т.1 а.с.65).

Не встановлено і не допитано ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які з пояснень ОСОБА_7 чули як ст.л-нт ОСОБА_8 надавав наказ ст.с-ту Трояну Станіславу зачинити його у підвалі, і який його відводив до підвалу, та самого ОСОБА_12 також не допитано (т.1 а.с. 91-92).

Детально не допитано свідка к-на ОСОБА_13 по питанню з якого автомобіля падав ОСОБА_7 , де цей автомобіль знаходився з якої висоти він падав, як падав, і т.інш. (т.1 а.с. 97-100).

Детально не допитано свідка м-ра ОСОБА_14 , який проводив службове розслідування, по питанню об який борт та якого автомобіля вдарився головою ОСОБА_7 , де цей автомобіль знаходився, що це за автомобіль, як саме він вдарився, якою частиною голови, який був борт автомобіля, тощо (т.1 а.с.101-104).

Детально не допитано свідка п/п-ка ОСОБА_15 по питанню з якого автомобіля падав ОСОБА_7 , де цей автомобіль знаходився, що це за автомобіль, з якої висоти він падав, як падав, як вдарився, і т.інш. (т.1 а.с.105-108).

Не встановлено та не допитано осіб, які 21.03.2016 року були в казармі, біля казарми, виконували господарські роботи та бачили, як ОСОБА_7 було зачинено в підвальному приміщенні казарми.

Шляхом допиту медичних працівників Київського військового шпиталю, а найголовніше шляхом проведення відповідних медичних досліджень, не надано відповідь на питання, чи могли тілесні ушкодження у вигляді посттравматичної перформації барабанної перетинки правого вуха бути отримані ОСОБА_7 внаслідок необережного удару ним головою об борт автомобіля.

Відповідно до висновку експерта № 1534 від 02.08.2016, при поступленні ОСОБА_7 в ГВКГ 28.05.2016 йому виконано МСКТ, за результатами якого встановлено, що у нього мав місце переломи зовнішньої стінки правої щелепної пазухи, даху правої орбіти в медіальному відділі без зміщення кісткових фрагментів, кісток носу та носової перегородки. Якщо взяти за основу версію органу досудового розслідування, відповідно до якої 28.05.2016 внаслідок судоми ОСОБА_7 впав спиною назад на підлогу з бетонним покриттям з висоти власного тіла, отримавши траву голови, то залишається не з`ясованою природа виявлених в нього тілесних ушкоджень, про які зазначено у висновку експерта № 1534 від 02.08.2016.

При цьому, слідчим не прийняті до уваги покази свідка ОСОБА_16 (т.1 а.с. 270-272), свідка ОСОБА_17 (т.3 а.с. 71-72), свідка ОСОБА_18 (т.3 а.с.76-79), свідка ОСОБА_19 (т.3 а.с.94-95), які прямо вказували на те, що стосовно ОСОБА_7 застосовувалось психологічне насилля зі сторони ОСОБА_9 , а зі сторони Дар ОСОБА_20 також фізичне насилля, що саме останній наніс ОСОБА_7 удар у вухо, та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді посттравматичної перфорації барабанної перетинки справа.

За таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 від 27.02.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 426-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочинів - скасувати та зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1