Справа №336/7330/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора: ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005275 від 08.11.2016 року, які надійшли до суду із обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, особи без громадянства, українця, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, реєстрація за місцем проживання відсутня, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , утримується під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі, раніше засудженого:

- 21.02.2005 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 09.11.2005 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 186 ч.3 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений 19.03.2009 року умовно-достроково з Голопристанської ВК Херсонської області № 7 з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 19 днів;

- 06.06.2012 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 23.04.2013 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України, до позбавлення волі строком на 7 років 3 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано покарання, призначене вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.06.2012 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. 10.06.2016 року звільнений на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.06.2016 року з Оріхівської ВК Запорізької області №88 умовно-достроково, невідбутий строк становить 2 роки 3 місяці 16 днів,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимості за які не зняті і не погашені в установлений законом строк, будучи 10.06.2016 року умовно-достроково звільненим з Оріхівської виправної колонії №88 Запорізької області з невідбутим строком 2 роки 3 місяці 16 днів, на шлях виправлення і перевиховання не став, та знову скоїв корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 08.11.2016 року, приблизно о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись навпроти третього під`їзду будинку № 83 по вулиці Деповській в м. Запоріжжі, підбіг ззаду до ОСОБА_6 та, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, схопив правою рукою за ручку сумки ОСОБА_6 , намагаючись зірвати сумку з її плеча. Потерпіла намагалась припинити дії ОСОБА_4 та нанесла йому удар поліетиленовим пакетом з продуктами харчування в область тулуба. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, навмисно наніс один удар ногою в область правої ноги ОСОБА_6 , після якого потерпіла впала на землю. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна в області правого плеча, в області правого стегна, синці в області правого тазостегнового суглоба, в області правої гомілки, які згідно з висновком експерта ЗОБ СМЕ №4436 від 09.11.2016 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, тим самим застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом потерпілої, внаслідок застосованого до неї насильства, діючи умисно, схопив рукою ремінь сумки ОСОБА_6 та відірвав його, в результаті чого, відкрито викрав майно останньої, а саме: сумку коричневого кольору, яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності, в сумці знаходився гаманець коричневого кольору, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності, в якому містились грошові кошти в сумі 1303,00 грн. (купюри номіналом: 200 гривень 4 штуки, 100 гривень 4 штуки, 50 гривень 2 штуки, 1 гривня 3 штуки), а також водійське посвідчення на її ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мазда», серії НОМЕР_1 (ЯТС 437417), ключі у кількості 7 штук на металевому кільці, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності, а всього заволодів майном потерпілої на загальну суму 1303,00 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_4 зник з місця пригоди разом з викраденим майном, але неподалік був затриманий громадянином ОСОБА_7 , який почув поклик потерпілої про допомогу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини його вчинення, не оспорюючи фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у скоєному.

Так, ОСОБА_4 підтвердив, що при викладених у акті обставинах заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 біля будинку по вул.Деповській в м.Запоріжжі, де він підбіг ззаду до ОСОБА_6 та схопив рукою за ручку сумки, намагаючись зірвати сумку з її плеча. Потерпіла нанесла йому удар пакетом з продуктами харчування в область тулуба. Після чого, ОСОБА_4 наніс удар ногою в область правої ноги ОСОБА_6 , після якого потерпіла впала на землю. Побачивши це, ОСОБА_4 схопив рукою ремінь її сумки з наявними в ній речами, відірвав його, розпочав втечу з місця пригоди разом з викраденим майном, але неподалік був затриманий стороннім чоловіком.

Потерпіла ОСОБА_6 згідно з заявою просить розглянути кримінальне провадження за її відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання на розсуд суду.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених обставинах повністю доведена, а дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Встановлено, що цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлено, матеріальна шкода відшкодована їй в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Питання призначення покарання судом вирішується у відповідності до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, де поряд із кваліфікацією дій винуватої особи враховується й ряд інших чинників.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який згідно з ч.3 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, крім того, враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість обвинуваченого не знята та не погашена у встановленому законодавством порядку, оскільки кримінальне правопорушення скоєно до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду, а саме до спливу строку умовно-дострокового звільнення.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 до затримання не був працевлаштований, на обліку за станом здоров`я не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Крім того, зважаючи на те, що обвинувачений був засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.04.2013 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України, при цьому, 10.06.2016 року звільнений на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.06.2016 року з Оріхівської виправної колонії Запорізької області №88 умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 3 місяці 16 днів, під час якого скоїв новий злочин, покарання необхідно призначити за сукупністю вироків у відповідності до вимог ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін.

Також, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , оскільки у межах цього кримінального провадження до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання необхідно обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме з 08.11.2016 року.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.04.2013 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період, починаючи з 08 листопада 2016 року і до набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок перебігу строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - з 08 листопада 2016 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речовий доказ сумку з речами, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій, - залишити ОСОБА_6 за приналежністю.

Копію вироку учасники процесу мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1