АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/250/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
19 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, -
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартою до шести місяців, тобто до 16 лютого 2017 року включно, без визначення розміру застави щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ловеч, республіки Болгарія, болгарина, громадянина республіки Болгарія, працюючого водієм в одноосібному ТОВ «Цвєтан Цвєнков», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя, врахувавши обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а саме продовження проведення слідчих дій та відповідних судових експертиз, спрямованих на встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися і продовжують існувати, дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на порушення вимог процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 . з покладенням на нього обовязку носити електронний засіб контролю.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає, що слідчим суддею не обґрунтовано подальшу необхідність тримання ОСОБА_8 під вартою та вказує про відсутність існування у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Додає, що слідчим суддею в ухвалі необґрунтовано недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Також, захисник зазначає, що ті процесуальні дії, на необхідність проведення яких, послався слідчий, не виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, а посилання прокурора на необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою через відсутність висновку авто-технічної експертизи є необґрунтованим та свідчить про істотні порушення вимог КПК України.
Крім того, апелянт зазначає, що на користь можливого застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою свідчить те, що він раніше до відповідальності не притягався, не перебуває на диспансерному обліку у нарколога, перебування під вартою негативно впливає на стан його здоров`я, наявність позитивних характеристик, те, що ОСОБА_8 компенсує шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, має місце проживання в Україні, фінансово забезпечений, наявність соціальних зв`язків.
Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що слідчим суддею при вирішенні питання про продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою не враховано характер вчиненого кримінального правопорушення, яке хоч і має трагічні наслідки, проте характеризується необережною виною, як і не враховано можливість покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
У підсумку захисник вказує, що посилання слідчого судді, на те, що підозрюваний є громадянином іншої держави, як на підставу подальшого його утримання під вартою має дискримінаційну природу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
01.09.2016 року ОСОБА_8 затримано.в порядку ст. 208 КПК України.
02.09.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
03.09.2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
25.10.2016 року Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 4 місяців, тобто до 23.12.2016 року.
19.12.2016 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням з заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року дане клопотання задоволенота продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до шести місяців, тобто до 16 лютого 2017 року включно, без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що не оспорюється апелянтом в апеляційній скарзі.
Так, розглядаючи клопотання про продовження строку триманняОСОБА_8 під вартою, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що на даний час ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і продовжують існувати, а доводи апелянта їх не спростовують.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, інші дані про особу ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.
Враховуючи наведене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованості подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою, є непереконливими.
Крім того, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.
Крім того, посилання захисника на позитивну характеристику підозрюваного ОСОБА_8 , та те, що він раніше до відповідальності не притягався і не перебуває на диспансерному обліку у нарколога, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, про що йдеться в апеляційній скарзі.
Не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді і посилання адвоката на необґрунтованість тверджень прокурора про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою у зв`язку із відсутністю висновку авто-технічної експертизи, оскільки вони спростовуються клопотанням про продовження строку тримання особи під вартою та доданими до клопотання матеріалами.
Так, відповідно до змісту клопотання, завершити розслідування кримінального провадження не представляється можливим, оскільки органу досудового розслідування необхідно отримати висновки призначених судово-медичних експертиз щодо встановлення ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; після отримання висновків судово-медичних експертиз, визначитись з колом осіб, яким додатково вручити пам`ятки про права потерпілого та провести їх допит в якості потерпілих; отримати висновок призначеної судової авто технічної експертизи механізму дорожньо-транспортної пригоди; скласти в остаточній редакції повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , погодити з прокурором Генеральної прокуратури України; ознайомити потерпілих з матеріалами кримінального провадження і виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с.5,6).
Враховуючи наведене, слідчий суддя, приймаючи рішення пересвідчився у наявності обставин, які перешкоджають закінчити досудове розслідування і відсутність яких мала би бути підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Що стосується вимог апеляційної скарги захисника в частині того, що кримінальне правопорушення вчинене із необережності, то дані обставини не є предметом розгляду на даному етапі провадження, оскільки оцінка кваліфікації дій підозрюваного буде надана судом при розгляді справи по суті.
Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення і твердження захисника про те, що підставою для продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою стало те, що останній є громадянином іншої держави, оскільки слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховано дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі і його громадянство.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до шести місяців, тобто до 16 лютого 2017 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4