У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"31" липня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 459-464 КПК України за заявою ОСОБА_2 , в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/11308/16-к,
в с т а н о в и в:
31.07.2017 у провадження цього місцевого суду надійшла вказана заява заявника про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді ОСОБА_3 від 13.07.2017, якою стороні обвинувачення було надано тимчасовий доступ до речей і документів особи в інтересах якої подане заявником цю заяву.
Як на підставу звернення до суду з відповідною заявою ОСОБА_2 посилається на положення ст.ст. 459-462 КПК України та обґрунтовує її тим, що під час розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчому судді ОСОБА_3 не було відомо про наявність інших обставин, які підтверджують неправомірність та безпідставність такого клопотання слідчого.
Вказана заява, у порядку ч. 1 ст. 464 КПК України, була передана судді ОСОБА_1 та перевіривши виконання вимог ст.ст. 459-464 вказаного Кодексу за цією заявою, приходжу до наступного.
По-перше, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Суд першої інстанції - районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження (п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Тобто, положення КПК України свідчать про те, що законодавець, маючи намір однією статтею чи частиною статті, Главою, Розділом урегулювати одночасно дві стадії кримінального провадження: досудове розслідування та судове провадження, вживає словосполучення «слідчий суддя, суд», а при врегулюванні однієї стадії судового провадження вживає лише словосполучення «суд».

Тому, у разі не вжиття законодавцем відповідного словосполучення «слідчий суддя, суд», застосовувати аналогію процесу для стадії досудового розслідування є неправильним.
Глава 34 - провадження за нововиявленими обставинами КПК України в своїй структурі не містить словосполучення «слідчий суддя, суд», у ній лише вказано «суд».

Як наслідок, говорити про те, що вказаною Главою регламентуються того чи іншого характеру повноваження саме слідчого судді передумов немає.

По-друге, відповідно до ч. 1 ст. 460 КПК України право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм кримінального процесуального закону, предметом перегляду за нововиявленими обставинами є виключно судове рішення, прийняте судом будь-якої інстанції. Крім того, враховуючи зміст терміну «учасники судового провадження», приходжу до висновку, що таке рішення приймається саме під час судового провадження.
Згідно п. 26 ч. 1 ст. 3 КПК України учасники судового провадження сторони кримінального провадження та інші особи за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження.
Судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України), яке не включає у себе стадію досудового розслідування (п. 5 ч. 1 ст. 3 вказаного Кодексу).
По-третє, частиною 1 статті 459 КПК України визначено, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Водночас, види судових рішень визначені положенням ст. 369 КПК України, відповідно до якої судове рішення може бути викладено у формі вироку або ухвали суду. Таким чином, ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому ст. 466 КПК України.
Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 110 КПК України, рішення слідчого судді віднесені до категорії процесуальних рішень, які приймаються під час досудового розслідування кримінального провадження.
Тобто, оскільки ухвали слідчого судді, на відміну від ухвал суду, постановляються під час досудового розслідування, а не під час судового провадження, вони не відповідають критерію стадії кримінального провадження, під час якого приймаються судові рішення, які можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Тотожного характеру є і позиція Апеляційного суду м. Києва з такого типу питання, яка відображена ним у справі № 761/40739/16-к (ухвала від 31.05.2017), і зводиться до того, що «в Главі 34 КПК України, яка визначає порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, можливості переглянути за нововиявленими обставинами рішення саме слідчого судді взагалі не передбачено. До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами саме суд, а не слідчий суддя, має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити нову ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення, тобто за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами рішення може винести тільки суд. Причому, згідно ч. 7 ст. 31 КПК України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами здійснює суд у такому кількісному складі, в якому вони були ухвалені (одноособово або колегіально), а це означає, що суд одноособово або колегіально не повноважний переглядати за нововиявленими обставинами рішення слідчого судді, оскільки, за змістом вказаної норми закону, переглядати рішення слідчого судді за нововиявленими обставинами мав би інший слідчий суддя того ж суду, що КПК України не передбачено».

Вказана думку суду апеляційної інстанції враховується суддею з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, враховуючи викладене, з огляду на те, що порядок перегляду ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами прямо не визначений КПК України, а суд не наділений процесуальними повноваженнями розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви осіб про перегляд за нововиявленими обставинами постановлених слідчим суддею ухвал, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для повернення заяви заявнику, адже відповідно ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

З положень ч. 3 ст. 429 КПК України, вбачається, що вона регламентує підстави повернення касаційної скарги.

За таких обставин, суд, на підставі ч. 3 ст. 464 КПК України, яка дає змогу при невідповідності заяви нормам ст. 462 КПК України застосувати тільки положення ч. 3 ст. 429 КПК України, без права посилання на норми інших частин даної статті Кодексу (зокрема правом залишення зави без руху, яке передбачене частиною 1 даної статті, бо визначає повноваження ВССУ), вважає за необхідне, повернути її заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 110, 369-372, 376, 429, 459-464 КПК України, суддя
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_2 , в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/11308/16-к, повернути заявнику разом із доданими до неї матеріалами.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
С у д д я : ОСОБА_1