Справа № 129/209/17
Провадження по справі № 1-кп/129/164/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000011 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Гайсинського району, зареєстровано в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітня дитина, військовослужбовця, учасника бойових дій в зоні АТО, несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Установив:
Молодший сержант ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом на особливий період залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 призначений наказом її командира на посаду механіка 2-го взводу зв`язку центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку в/ч пп НОМЕР_1 , всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з мотиву образи на власну дружину та метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом на особливий період, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 28.12.2016 р. самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 10.01.2017 р. - дня прибуття до військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби в умовах особливого періоду.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що 28.12.2016 р. він, будучи солдатом військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_3 та приймає участь в проведенні антитерористичної операції, призначений наказом її командира на посаду стрільця регулювальника комендантського зводу військової частини пп НОМЕР_1 , знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, образився на власну дружину та вирішив ухилитися від військової служби, самовільно залишив територію військової частини та проводив час на власний розсуд, проживаючи в АДРЕСА_1 , і лише 10.01.2017 р. прибув до військової частини для проходження військової служби.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, наявність на утриманні малолітньої дитини та статусу учасника бойових дій.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400,00 грн.).

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області, крім обставин, визнаних ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя: