АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/842/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

06 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року, призначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 визначено з 21.07.2015, із зарахуванням на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Судом у вироку вирішені питання щодо речових доказів та судових витрат.

Не погодившись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні 27 січня 2017 року подав апеляційну скаргу.
Матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 надійшли до суду апеляційної інстанції 03 лютого 2017 року.

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора, вважаю, що вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Так, за змістом положень ч. 2 ст. 396 КПК України апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

Особа, що подає апеляційну скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що потягло за собою, як зазначає прокурор, невідповідність призначеного покарання як фактичним обставинам, так і особі обвинуваченого, вважаючи, що вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, просить цей вирок скасувати лише в частині покарання, а в решті залишити без змін, ухвалити новий вирок, яким засудити та призначити ОСОБА_4 покарання: за злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; за злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, з урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 05.09.2015, остаточне покарання визначити ОСОБА_4 у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі.

Між тим, прохання апелянта щодо скасування вироку суду першої інстанції лише в частині призначеного покарання з постановленням в цій частині нового вироку, яким прокурор пропонує визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів з призначенням відповідного покарання, за які він судом не засуджувався, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону та доводами апеляційної скарги на підтвердження такої позиції, апеляційна скарга взагалі не містить обґрунтування в частині запропонованої прокурором правової кваліфікації дій обвинуваченого за кожен злочин окремо - за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, не дивлячись на те, що за вироком суду першої інстанції ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а кримінально-правова кваліфікація його діянь за обвинувальними актами була визначена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

За наявності таких істотних суперечностей між доводами та проханням апелянта, слід визнати апеляційну скаргу прокурора такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Враховуючи, що зазначене перешкоджає розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, то апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху з наданням йому семиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_4 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва -

доповідач по справі ОСОБА_2