Провадження № 1-кс/168/5/17
Справа № 168/24/17
У Х В А Л А
16.01.2017 року смт.Стара Вижівка
13.01.2016 р. ОСОБА_3 подав до суду скаргу, в якій просить скасувати вказану вище постанову, посилаючись на те, що вона прийнята слідчим передчасно, в тексті постанови є розбіжності в зазначені дати прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, помилки в номері кримінального провадження, слідчий безпідставно зменшив розмір завданих скаржнику збитків, не зібрав доказів, зокрема: не допитав усіх осіб, що причетні до злочину і можуть дати пояснення про обставини його вчинення, не встановив осіб, причетних до цього, не встановив спосіб вчинення злочину. Крім того, слідчий своєчасно не надіслав йому копію оскаржуваної постанови, що свідчить про порушення слідчим процесуальних норм.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав і додатково пояснив, що вважає рішення слідчого помилковим, а саме те, що слідчий передчасно закрив провадження в справі, не з`ясувавши у чиїй власності перебуває земельна ділянка, по якій пролягає його кабель. Також скаржник пояснив, що бачив як ОСОБА_6 і ОСОБА_7 викопали траншею, де проходить цей кабель, зробив їм зауваження, повідомивши, щоб не чіпали кабель, оскільки матимуть проблеми, звернувся до депутатів селищної ради, однак ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не звернули на його зауваження уваги, викопали кабель і закопали його в інше місце. Таким чином, частина кабеля в даний час знаходиться на території земельної ділянки, що перебуває в користуванні ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , до якої він не має доступу. Вважає, що останні не мали права викопувати його.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що в ході розслідування він встановив, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , виявивши на території належної їм земельної ділянки частину кабелю, що виступає з-під землі, і перешкоджає руху транспорту, звернулись до ПАТ «Волиньобленерго» з метою встановити власника цього кабеля. Не встановивши власника, звернулись в селищну раду із заявою про знахідку. Тому, оскільки кабель виявився знеструмленим, вирішили викопати траншею, і кінець цього кабелю заховати під землю, відвівши цей кабель таким чином вбік від місця проїзду транспорту. ОСОБА_3 робив їм зауваження, разом з тим, жодним чином не повідомляв про те, що це його власність. Цим кабелем вони не користуються і не користувались, крім того пояснили, що не знали кому саме кабель належить. Також готові надавати ОСОБА_3 доступ до нього і можливість користуватись ним, однак останній не звертався з таким проханням. Таким чином, встановлено, що складу злочину в їх діях немає. У ході розгляду провів необхідні слідчі дії, допитав свідків, потерпілого, надавав доручення про допит свідків учнів ліцею, однак їх допитати не вдалось. Помилку в даті внесення відомостей до ЄРДР і в сумі завданої шкоди вважає технічною помилкою. Копію постанови відіслав потерпілому, про що свідчить відповідний супровідний лист. Просить в задоволенні скарги відмовити.
Прокурор у судовому засіданні просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки зазначені в ній обставини не заслуговують на увагу. Зокрема, згідно витягом з ЄРДР доводиться той факт, що відомості до нього внесено саме 04.11.2016 р., а в тексті постанови допущено опечатку, про те, що з поважних причин не допитані учні Старовижівського ліцею підтверджується відповідним рапортом працівника поліції, доводи про те, що копія постанови не надсилалась скаржнику спростовуються наявним в матеріалах провадження супровідним листом на адресу ОСОБА_3 , а крім того, його право на оскарження постанови не порушено жодним чином, оскільки скаржник реалізував своє право на оскарження постанови шляхом звернення до суду. Щодо розміру шкоди, завданої злочином, то в ході розслідування її розмір може змінитись, разом з тим, він не впливає в даному випадку на правову кваліфікацію вчиненого. Просить відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників провадження і дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.
04.11.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до поліції з повідомленням про те, що в кінці вересня 2016 р. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та шість учнів ліцею викрали за адресою вул. Заводська, 58, смт. Стара Вижівка, чотирьохжильний кабель енергопостачання, марка і кількість невідома, вартість не відома.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
28.11.2016 р. слідчий виніс постанову про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю склад злочину.
Закриваючи провадження, слідчий виходив з того, що допитав як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і в ході їх допиту встановив, що на території подвір`я будинку, в якому останні проживають, а саме на тій частині, де їздить транспорт, ОСОБА_6 виявив електрокабель, що перебував на поверхні землі і таким чином, перешкоджав руху транспорту. З`ясувавши в ОСОБА_3 , що цей кабель не є його власністю, а в працівників філії ПАТ «Волиньобленерго», що кабель знеструмлений і також не є власністю цього підприємства, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 викопали траншею і проклали в неї частину кабеля, таким чином, відвівши його вбік, щоб кабель не перешкоджав руху транспорту. При цьому, кабеля вони не різали, не пошкоджували, у власних цілях не використовували, і в даний час кабель знаходиться на тому ж місці.
До матеріалів провадження, також долучено ряд документів:
-протокол огляду місця події, згідно з яким встановлено, що в ході даної слідчої дії ОСОБА_3 вказав на місце, де був закопаний кабель енергопостачання, якого викопали 8 невідомих йому осіб і закопали в інше місце;
-пояснення ОСОБА_3 , згідно з якими він повідомив, що робив зауваження, щоб ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не чіпали цей кабель і закопали його назад;
-рапорт про те, що встановити шість учнів Старовижівського ліцею, що допомагали ОСОБА_6 і ОСОБА_7 проводити ремонтні роботи не вдалось;
-пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ;
-протокол допиту потерпілого.
Як встановлено з цих документів і з пояснень в судовому засіданні ОСОБА_3 він, виявивши, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 викопують кабель енергопостачання, не повідомляв останнім, що цей кабель належить саме йому, у зв`язку із чим підтверджено їх доводи про те, що власник кабелю їм був не відомий, тому були підстави вважати це майно безхазяйним.
Разом з тим, ОСОБА_3 не заперечує, що знає де саме перебуває цей кабель, і те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ним не користуються в даний час, з проханнями викопати кабель до них не звертався, вважає, що вони повинні самі викопати кабель і повернути йому.
Згідно зі ст.185 КК викраденням є незаконне, безоплатне вилучення майна, поза волею власника, обов`язковою ознакою є матеріальна шкода, завдана внаслідок викрадення. Суб`єктивною стороною злочину є прямий умисел, обов`язковою суб`єктивною ознакою крадіжки є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, та корислива мета збагатитись самому або збагатити інших осіб за рахунок цього майна. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 належний потерпілому кабель не викрадали, а лише переклали його частину в бік, щоб не строював перешкод для проїзду транспорту, кабель в даний час лежить на вищевказаній території подвір`я будинку, належить ОСОБА_3 , при цьому кабель не пошкоджений, з огляду на що ОСОБА_3 не заподіяно будь-якої шкоди.
Таким чином, слід погодитись із висновком слідчого про те, що відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в діях ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а на підставі аналізу доказів слідчий прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі.
Зважаючи на такі обставини, є підстави для висновку, що досудове розслідування в кримінальному провадженні проведено повно і об`єктивно, а оскаржувана постанова винесена на підставі достатніх і допустимих доказів у відповідності із законом.
Посилання ОСОБА_3 на те, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови дата внесення заяви ОСОБА_3 до ЄРДР вказана 04.11.2015 р., а не 2016 р., а також на те, що неправильно вказаний номер кримінального провадження не свідчать про неправильність і неповноту досудового розслідування, оскільки допущено описки в тексті постанови.
Доводи ОСОБА_3 про те, що слідчий безпідставно зменшив вартість належного йому майна з 28 000 до 10 000 грн. не впливають на правильність кваліфікації злочину, оскільки за обставин, вказаних і встановлених у справі, складу злочину, передбаченого ст.185 КК, в діях ОСОБА_6 і ОСОБА_7 немає.
Доводи ОСОБА_3 про те, що висновок про відсутність складу злочину слідчий зробив передчасно і про необхідність додатково допитати свідків не заслуговують на увагу, оскільки встановлених слідчим обставин достатньо для вирішення питання про наявність чи відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК.
У матеріалах кримінального провадження є документ про те, що копія постанови слідчого надіслана потерпілому ОСОБА_3 , разом з тим, доказів про отримання ним цієї постанови немає. Зважаючи на це, скаргу слід вважати такою, що подана до суду своєчасно, із дотриманням процесуальних строків і такою, що підлягає судовому розгляду.
Відповідно до ст. 276 КПК України, у разі наявності достатньо зібраних доказів за результатами кримінального провадження слідчий зобов`язаний повідомити особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого особливою частиною КК України. За результатами зібраних в сукупності матеріалів досудового розслідування не було здобуто даних, для оголошення про підозру в вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
У ході розгляду скарги не здобуто доказів того, що під час винесення оскаржуваної постанови слідчим було порушено порядок збирання доказів і надання їм правової оцінки. Процесуальний порядок закриття провадження та підстави для його закриття дотримано.
Згідно з положеннями ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, про: скасування рішення слідчого; відмову у задоволенні скарги. А тому, вважаю, що скарга є безпідставною, оскаржувана постанова законною, у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України,
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.
Суддя ОСОБА_1