Справа № 161/3776/17
Провадження № 1-кп/161/308/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002704 від 19 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, не працює, на утриманні малолітня дитина, інвалід 2 групи-син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повною загальною середньою освітою, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України на 6 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 05 червня 2016 року, близько 10 год. 30 хв., перебуваючи неподалік ТЦ "Слон", що по вул. Кравчука, буд. 23 у м. Луцьку Волинської області, діючи з прямим умислом та корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_6 , під приводом зателефонувати, не маючи наміру повертати мобільний телефон, незаконно заволодів мобільним телефоном марки "Sony Experia Acro S", вартістю 13000 грн., в якому знаходилась флеш-картка, об`ємом 32 Гб, вартістю 600 грн., сім-картка мобільного оператора "МТС Україна", яка матеріальної цінності не становить, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 13600 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинених повторно, та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, вартості майна, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 05 червня 2016 року, близько 10 год. 30 хв., перебуваючи неподалік ТЦ "Слон", що по вул. Кравчука у м. Луцьку, взяв мобільний телефон у ОСОБА_6 , під приводом зателефонувати, не маючи наміру його повертати. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, вказуючи, що добровільно відшкодував шкоду потерпілому.
19 травня 2017 року під час судового розгляду між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, примирився із потерпілим, а також відшкодував заподіяну йому шкоду та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 призначається покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Потерпілий та обвинувачений в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, захисник її підтримав, прокурор заперечував.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_6 наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що примирився із потерпілим, добровільно відшкодував завдані йому збитки та погодився на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення йому узгодженого покарання за ч. 2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_3 , в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення, а саме, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення на період досудового розслідування та участі у судовому розгляді, на підставі відповідних увал суду, тобто з 24 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року включно, з 24 березня 2017 року до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 19 травня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002704 від 19 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць, зарахувавши у строк покарання, відбуте частково покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2016 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 19 травня 2017 року, тобто з дня постановлення вироку, зарахувавши йому в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення, а саме, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення на період досудового розслідування та участі у судовому розгляді, тобто з 24 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року включно, з 24 березня 2017 року до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1