Справа № 627/137/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2016 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплунівка, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, інваліда 3-ї групи, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.04.2012 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 23.11.2015 року на не відбутий строк 9 місяців та 8 днів, за що судимість не знята на не погашена,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимий, останній раз 05.04.2012 року Краснокутським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4-х років та 6 місяців позбавлення волі, який 23.11.2015 року звільнився з місць позбавлення волі на не відбутий строк 9 місяців та 8 днів, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий злочин при таких обставинах.
19.12.2015 року приблизно о 12.00 год., ОСОБА_5 зайшов до подвір`я домоволодіння, де проживає ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив, що з будинку вийшла мешканка домоволодіння ОСОБА_6 , яку він бажав привітати зі святом. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у останнього виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі зазначеного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 один удар лівою рукою стислою у кулак в область обличчя. Продовжуючи свої дії ОСОБА_5 ухопив обома руками за верхній одяг ОСОБА_6 та з силою відштовхнув від себе, в наслідок чого остання упала на землю, а він наніс два удари ногою по лівій нижній кінцівці та грудній клітині.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 спричинено, тілесні ушкодження у вигляді: синців і садна в області обличчя, синців в області лівої нижньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1-КК/16 від 15.01.2016 року є легкими тілесними ушкодженнями.
Також, 03.06.2016 року близько 13 год. не маючи постійного джерела доходів, заздалегідь знаючи, що на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , маються металеві речі, у останнього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи мету незаконного збагачення, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що на території домоволодіння нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 зайшов на подвір`я вищевказаного домоволодіння через хвіртку, яка знаходиться з тильної сторони домоволодіння, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:
- 2 металеві труби діаметром 10см., довжиною 300см. кожна вартістю 351 грн. за 1шт. на загальну суму 702 грн.
Після цього ОСОБА_5 покинув територію домоволодіння та обернув викрадене майно, а саме металеві труби на свою користь і розпорядився ними за своїм розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 29 від 09.06.2016 року на суму 702 гривні.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Захисник в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання цивільного позову в повному обсязі та про слухання кримінального провадження у її відсутність. Також наполягала на обранні обвинуваченому суворої міри покарання.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі та вказала, що до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій матеріального характеру вона не має.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілих.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження;

- ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину та особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, маючого незадовільну характеристику, так як був замічений в крадіжці особистого майна громадян та хуліганстві, про що свідчить довідка виконавчого комітету Каплунівської сільської ради Краснокутського району, Харківської області.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також той факт, що обвинуваченим збитки потерпілій ОСОБА_6 не відшкодовані, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у межах санкцій ч.1 ст.125, ч. 3 ст.185 КК Україниу виді позбавлення волі з відбуванням покарання в місцях, визначених органами кримінально-виконавчої системи. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків в розмірі 478 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Суд, враховуючи вимоги п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4 (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно ППВС України №1 від 27 лютого 2009 року), згідно яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховує суд стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, які стали наслідком протиправної, винної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд задовольняє позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 в повному обсязі.

По справі судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.185 КК Українита призначити йому покарання за цим законом:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в місцях, визначених органами кримінально виконавчої системи.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_5 до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання згідно вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 12.01.2012 року у виді 9 (дев"яти) місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев"ять) місяців з відбуванням покарання в місцях, визначених органами кримінально виконавчої системи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Речові докази, а саме:

- металеву трубу, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , передати власнику ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1