Справа №490/1917/17 24.03.2017

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою заінтересованої особи - ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року про накладення арешту.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Заінтересована особа - ОСОБА_5 , просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині арешту належного йому майна.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року клопотання слідчого Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області про арешт майна задоволено частково.
- на грошові кошти у вигляді купюр номіналом у 100 доларів США № HL69036821D, KH62396374A, номіналом по 200 грн. №№ КИ8016748, ЗГ9635778, ЕЦ 0475960; на паперовий конверт, в якому 3000 грн. з пояснювальною биркою; паперовий конверт з надписом «Доки», в якому 3600 доларів США; заколоті за допомогою скріпки 520 доларів США, до яких приколота паперова записка; 27 000 грн., які перев`язані резинкою білого кольору, на якій мається рукописний запис; 8000 грн. з фрагментом паперу з цифровим записом; аркуш паперу з рукописними записами: «03.03.17 ОСОБА_8 », до якого металевою скріпкою прикріплено грошові купюри у сумі 2500 грн.; аркуш паперу з рукописними записами: « ОСОБА_9 ШМП екз. 03.03.17», до якого металевою скріпкою прикріплено грошові кошти у сумі 2500 грн.; грошові кошти купюрами 1,2, 10, 20, 100, 200, 500 грн. у загальній сумі 3500 грн.; грошові кошти в сумі 10 рублів банку Росії; грошові кошти в сумі 165 доларів США, а також на мобільні телефони, чорнові записи, флеш-накопичувачі, квитанції, файли з документами, блокноти, вилучені згідно протоколів обшуку від 28.02.2017р. у приміщеннях 4 поверху будівлі 1-в/3 по АДРЕСА_1 ; в автомобілі марки «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 ; в офісному приміщенні АДРЕСА_2 ; за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 ; за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 .
Відмовлено у задоволенні клопотання про арешт:
- вилучених у ОСОБА_11 8 лазерних та дискових накопичувачів; футляру з печаткою ТОВ «ЦИКАДА-М»; 3572 доларів США; 250 євро; 17 657 грн.;
- вилучених за місцем мешкання ОСОБА_10 2035 доларів США; 3093 грн., що вилучені в робочому кабінеті;
- вилучених у ОСОБА_5 680 доларів США; 340 доларів США; 1700 грн.; 10 000 грн.; 350 доларів США; 102 грн.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_5 вважає ухвалу незаконною, оскільки відсутні підстави для арешту його майна.
Зазначає, що клопотання слідчим суддею розглянуто без надання можливості йому скористатися послугами адвоката та без врахування поданих ним заперечень.
На думку апелянта, працівники поліції сфальсифікували відомості про отримання ним неправомірної вигоди у розмірі 100 доларів США, та була провокація злочину. Під час обшуку його змусили вийти з машини, н/з НОМЕР_1 , а сам обшук проведений без його участі та без участі захисника.
За таких обставин, вважає, що йому могли підкинути 100 доларів США. Відеозйомка проводилася з перервами, змивів з його рук не зроблено.
Як вважає апелянт, не є обґрунтованою підозра у вчиненні ним злочину.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя зазначив, що вилучена документація, копії квитанцій, чорнові записи, мобільні телефони, чорнові записи в електронному вигляді на флеш-накопичувачах, грошові кошти, що передавалися ОСОБА_12 - по 100 доларів, вилучені у ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , а також 600 грн, що вилучені у ОСОБА_11 , конверти, резинки, папірці з надписами, грошові кошти у цих конвертах або з такими папірцями мають доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим на них необхідно накласти арешт. Інші вилучені грошові кошти та речі не мають доказового значення, у зв`язку із чим немає підстав для накладення на них арешту.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що на підставі ухвал слідчого судді проведені обшуки: у приміщеннях 4 поверху будівлі АДРЕСА_5 ; в автомобілі марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 ; в офісному приміщенні АДРЕСА_2 ; за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 ; за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 .
В ході проведення обшуків вилучено ряд речей, серед яких грошові кошти, документація, мобільні телефони, чорнові записи, флеш-накопичувачі та ін. У ОСОБА_5 вилучені грошові кошти та ряд речей (паперовий конверт, копії дипломів, заяву на видачу дипломів, мобільні телефони та ін.).
Враховуючи обставини кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти, що були у конверті, разом з папірцями та резинками з надписами, а також інші речі (блокнот, копії дипломів та ін.) можуть містити на собі сліди злочину. У зв`язку із цим є підстави вважати їх речовими доказами.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно могло використовуватися для вчинення злочину та містити у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Апеляційний суд вважає, що наявний ризик того, що вилучене майно може бути приховано, відчужено або знищено, що свідчить про наявність підстав для накладення арешту.
Хоча ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, про що зазначає апелянт, але це не є перешкодою для арешту майна, оскільки згідно вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі посилається на свою невинуватість, а саме вказує на те, що працівники поліції сфальсифікували відносно нього кримінальне провадження та діяли незаконно. Однак, слідчим суддею при розгляді клопотання про накладення арешту питання про винуватість особи не вирішується, а встановлюється лише наявність або відсутність підстав для накладення арешту. Тому, доводи апелянта не стосуються предмета даного апеляційного розгляду, а тому апеляційний суд їх не обговорює.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту, та є достатні підстави вважати, що вилучене у ОСОБА_5 майно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року про накладення арешту на майно - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3