Справа № 703/818/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
- за ч.1 ст.263, ч.1,2 ст. 309 КК України ,
у с т а н о в и в :
Буряк, в невстановлені слідством час, місті та особи, без передбаченого законом дозволу, придбав 4 мінометні міни та 22 предмети, схожі на 23-мм снаряди часів Великої Вітчизняної війни, які незаконно зберігав на території свого будинковолодіння по АДРЕСА_1 , де 29 квітня 2016 року відбувся несанкціонований вибух.
Згідно висновку експерта №5/21 від 6 березня 2017 року, вилучені металеві уламки (осколки) на місці вибуху та осколки, які були вилучені після знищення 4-х предметів, схожих на 50-мм мінометні міни та 22 предметів, схожих на 23-мм снаряди, вирогідніше всього є осколками 50-мм мінометних мін німецького виробництва та 23-мм снаряда радянського виробництва часів Другої Світової війни і відносяться до боєприпасів.
Він же, в невстановлені слідством час, місці та особи у серпні 2015 року, незаконно, без мети збуту, придбав рослини коноплі, які переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де, висушивши і подрібнивши їх, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс (марихуана), зберігав його там без мети збуту.
Він же, повторно, в невстановлені слідством час, місці та особи у вересні 2015 року, незаконно, без мети збуту, придбав рослини коноплі, які переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де, висушивши і подрібнивши їх, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс (марихуана) та зберігав його там без мети збуту, аж до вилучення 27,36г (висушена) цього наркотичного засобу, близько 8 год. 15 грудня 2016 року працівниками поліції.
16 березня 2017 року до суду на затвердження надійшла, укладена 14 березня 2017 року прокурором у кримінальному проваджені прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , угода про визнання винуватості, згідно якої сторони погоджуються на призначення останньому покарання:
- за ч.1 ст. 263 КК України 5 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 309 КК України 4 роки позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання 5 років позбавлення волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, з 3- річним іспитовим строком та покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вислухавши підозрюваного, який просить затвердити вказану угоду, та прокурора, який згідний на її затвердження, суд вважає, що така угода підлягає затвердженню з наступних підстав:
Злочини, вчинені ОСОБА_5 (ч. 1, ч.2 ст. 309 та ч. 1 ст. 263 КК України), відносяться, відповідно, до середньої тяжкості та до категорії тяжких, його дії слідством за цими статтями кваліфіковані правильно.
При укладенні угоди її сторонами враховані ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, його особу, який характеризуються позитивно, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність тяжкого захворювання.
Покарання сторонами визначене в межах ч.1 ст. 263 та ч.1, ч.2 ст. 309 КК України.
Перед затвердженням угоди суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє права, надані йому Законом, наслідки укладання та затвердження угоди, характер обвинувачення і обов`язок прокурора доводити кожну обставину щодо кримінального правопорушення, визначений ними вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Суд також переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе угоду затвердити.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370,469,471,473-475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити, укладену між прокурором та обвинуваченим, угоду від 14 березня 2017 року про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст. 263, ч.1, ч.2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 263 КК України 5 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 309 КК України 4 роки позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 - річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати його:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення
Головуючий: ОСОБА_1