Провадження № 1-кс/161/39/17
У Х В А Л А
про відмову у клопотанні про арешт майна

м. Луцьк 05 січня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , особи володільця-майна ОСОБА_4 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, зокрема, транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області розслідується кримінальне провадження №0000135 від 27.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

05 січня 2017 року гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 229 ч.2 КК України.

Оскільки, вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як використовувались як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, постановою слідчого від 24.10.2016 року визнаний речовим доказом у даній справі, а тому, на підставі ст.170-171 КПК України, звернувся до суду з даним клопотанням.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, які заперечували щодо арешту вищевказаного транспортного засобу, вважаючи його безпідставним, приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В витягу з ЄРДР №0000135 від 27.07.2016 року вбачається, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.229 ч.3 КК України.

Встановлено, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2016 слідчому СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , в межах розслідування кримінального провадження №№0000135, надано дозвіл на проведення обшуку в транспортному засобі марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2016 в частині клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 щодо накладення арешту на транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 відмовлено.

Однак, ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14.11.2016 ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2016 скасовано та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої накладено арешт на транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Разом з тим, відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2016, в порядку ст.174 КПК України, арешт накладений на транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 скасовано. Вказана ухвала набрала законної сили 07.12.2017.
Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2016 частково задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000135, процесуального керівника або слідчого зобов`язано повернути ОСОБА_7 автомобіль марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить останньому на праві приватної власності на відповідальне зберігання під письмову розписку. Вказана ухвала набрала законної сили 22.12.2016, однак на даний час не виконана ні процесуальним керівником ні слідчим з незрозумілих причин.
Слід зазначити про те, що вилучений транспортний засіб є речовими доказами у даному провадженні, у розумінні ст.98 КПК України, а відтак підлягають арешту не доведено ні матеріалами клопотання, ні безпосередньо в судовому засіданні.

Окрім того, згідно ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна під час обшуку повинно бути подане упродовж 48 годин після його вилучення.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таким чином, враховуючи, що питання накладення арешту на транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 вже неодноразово розглядалось по суті, як судом першої так і апеляційної інстанції, за наслідками розгляду яких прийняті кінцеві процесуальні рішення, відповідно, про скасування арешту та повернення вказаного автомобіля гр. ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, вказані ухвали Луцького міськрайонного суду від 07.12.2016 та 22.12.2016 на даний час набрали законної сили та ніким не скасовані, безпосередньо під час розгляду клопотання прокурором, на якого покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, не доведено правових підстав для накладення арешту на вищевказане майно, тому суд відмовляє в задоволенні даного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про арешт майна, зокрема, транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1