Справа № 461/1315/17
Провадження № 1-кс/461/1186/17
УХВАЛА
16.03.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника - ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :
заявник звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 31 травня 2016 року про закриття кримінального провадження №00003 від 12.01.2016 року та від 16.02.2016 року, матеріали кримінального провадження скерувати для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування внесеної скарги, покликається на те, що старший слідчий відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_7 розглянувши матеріали кримінального провадження №00003 від 12.01.2016 року та від 16.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 194, ч.1 ст. 367 КК України 31 травня 2016 року виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні кожен окремо, скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просять скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні, скаргу заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена законно, слідчим було об`єктивно з`ясовано усі обставини справи. Просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки вважає її безпідставною.

Вивчивши скаргу, заслухавши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження №00003, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що 31 травня 2016 року слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального №00003 від 12.01.2016 року та від 16.02.2016 року, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Дубенського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 194, ч.1 ст. 367 КК України /а.с.4-14/.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Судом встановлено, що слідчим не в повній мірі досліджено та надано правову оцінку всім обставинам справи та доказам, зокрема, в частині щодо об`єктивної сторони злочинів, передбачених ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 194, ч.1 ст. 367 КК України.

Окрім того, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови слідчий слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 розглянувши матеріали кримінального провадження №00003 від 12.01.2016 року та від 16.02.2016 року у резолютивній частині постанови, зазначив, що закриттю підлягає кримінальне провадження № 0000024 від 22.02.2016 року, тобто невірно вказав номер кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю, оскаржувану постанову неповною, передчасною, такою, що винесена з порушенням норм КПК України, а тому таку слід скасувати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити, скасувати постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 31 травня 2016 року про закриття кримінального провадження №00003 від 12.01.2016 року та від 16.02.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 194, ч.1 ст. 367 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 31 травня 2016 року про закриття кримінального провадження №00003 від 12.01.2016 року та від 16.02.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 194, ч.1 ст. 367 КК України.

Матеріали кримінального провадження №00003 скерувати в прокуратуру Львівської області для відновлення слідства.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1