Справа № 526/916/17
Провадження № 1-кп/526/124/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката - ОСОБА_6

представника потерпілого Плішивецької сільської ради - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000323 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, працює СТОВ «Мрія», робітник,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, одруженого, працює СТОВ «Мрія», оператор машинного доїння,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

27 квітня 2017 року близько 23.30, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , попередньо домовившись вчинити таємне викрадення чужого майна, прибули до будівлі дитячого садка Плішивецької сільської ради, розташованого по вул. Соборній в с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області, а саме ОСОБА_4 на мотоциклі марки «МТ-10» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ПОУ до якого приєднано саморобний причіп, а ОСОБА_5 на автомобілі «ВАЗ 21099» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , до якого приєднано саморобний причіп.

Прибувши на місце, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, піднялись на дах будівлі дитячого садка, звідки демонтували 45 листів шестихвильового шиферу вартістю 43,54 грн кожен, які завантажили до причепів своїх транспортних засобів та покинули територію дитячого садка.

Частину викраденого майна, а саме 19 листів шиферу, ОСОБА_5 на причепі автомобіля відвіз до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де залишив зберігати на причепі.

Іншу частину викраденого майна, а саме 26 листів шиферу, ОСОБА_4 на причепі мотоцикла відвіз до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , де залишив його на зберіганні.

Таким чином, вказаною крадіжкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали територіальній громаді с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області матеріальні збитки на загальну суму 1959 грн 30 коп.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

30 травня 2017 року, між представником потерпілого юридичної особи Плішивецької сільської ради сільським головою ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні, укладена угода про примирення.

Згідно угоди, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченим за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700 гривень.

Підставами для обрання такої міри покарання, як зазначено в угоді, є наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинувачених, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що обвинувачені позитивно характеризуються, вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого юридичної особи ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену з обвинуваченими та просив її затвердити.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та підтвердили, що розуміють права, надані їм законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, який буде застосовано до них у разі затвердження угоди судом, відтак просять затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про примирення, укладена між представником потерпілого та обвинуваченими підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винними, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

При цьому судом встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також цілком розуміють те, що вони мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, а також мають права визначені пунктом першим ч. 5 ст. 474 КПК України і розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, та що вони цілком розуміють свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинувачених та представника потерпілого, які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого юридичної особи ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченим роз`яснені і їм зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 травня 2017 року, між представником потерпілого Плішивецької сільської ради Гадяцького району ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700 гривень, кожному.

Речові докази: мотоцикл марки «МТ-10» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ПОУ та саморобний одновісний причіп залишити ОСОБА_4 , автомобіль «ВАЗ 21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та саморобний одновісний причіп залишити ОСОБА_5 , 45 шестихвильових листів шиферу залишити Плішивецькій сільській раді.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1