Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/205/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто з 28.04.2017 року по 26.06.2017 року з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням, погодженим з прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначив, що о 3 березня 2017 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходився на території ринку «Айзберг», який розташований на вулиці Козацькій міста Олександрія в цей час до нього підійшов раніше йому знайомий ОСОБА_12 . В ході бесіди між ними на ґрунті раптових неприязних відносин виник конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , наніс один цілеспрямований удар ножем в область черева останнього. В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_12 , згідно висновку експерта № 161 від 27 квітня 2017 року тілесні ушкодження у виді: рана передньої черевної стінки зліва, яка проникає у черевну порожнину, з ушкодженням шлунку і сальнику, гемоперитонеум (150 мл кров`янистого вмісту у черевній порожнині), що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з 28.04.2017 року по 26.06.2017 року та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; - повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання; - не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Також, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, за який відповідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК України передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вину свою не визнає, не працює, має постійне місце проживання, не одружений, дітей не має.

Крім того, під час розгляду клопотання було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку, про доцільність обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , не погоджуючись з прийнятим рішенням, просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду від 28.04.2017 року та постановити нову, якою відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування вимог, посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» вказує на незаконність ухвали слідчого судді.

Також зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний добровільно виконував покладені на нього обов`язки, жодного разу до нього не застосувалися передбачені законом заходи примусу. Окрім цього, протягом усього часу досудового розслідування останній не переховувався від органів досудового розслідування та суду, не спотворював будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, не впливав незаконно на інших учасників справи, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняв інших кримінальних правопорушень.

Вважає, що докази про вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за своїм характером є припущенням.

Крім того стверджує, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце роботи займається підприємницькою діяльності на території Олександрійського центрального ринку разом зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_14 , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, проживає разом з матір`ю, що на думку апелянта свідчить про міцність соціальних зв`язків.

У зв`язку з чим, на думку апелянта, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованим, оскільки відсутні будь які умови та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, як підстави для застосування такого суворого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати і постановити нову, якою відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіркою матеріалів клопотання, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, слідчий суддя в ухвалі хоча і не вказав, але належно врахував, що дана підозра підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 04.03.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2017 року за участю ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.03.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 03.03.2017 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 04.03.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2017 року за участю ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 04.03.2017 року; висновком експерта № 161 від 27.04.2017 року; протоком проведення слідчого експерименту від 24.04.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_12 .

Оцінюючи докази, які додані до клопотання в їх сукупності, колегія суддів вважає, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що докази, які обґрунтовують підозру його підзахисного, за своїм характером є припущенням, є безпідставними.

Водночас, колегія суддів зазначає, що зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідує, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Оцінка доказів, які підтверджують винуватість чи невинуватість підозрюваного у вчиненні злочину, які будуть покладені в основу обвинувального вироку чи навпаки виправдувального вироку, також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 згідно з ст. 368 КПК України є предметом судового розгляду по суті.

При цьому слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією частини даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Разом з тим, слідчим суддею районного суд обґрунтовано взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не одружений, дітей не має, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, тобто існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, тяжкого кримінального правопорушення внаслідок якого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження. Окрім цього, слід зазначити, що по даному кримінальному провадженні проводиться досудове слідство і на даний час необхідно провести ряд слідчих дій, в тому числі виявлення та допит свідків, а тому у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню з метою схилити до зміни показань на свою користь.

Водночас, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею правильно встановлено, що прокурором та слідчим не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки будь яких даних на підтвердження даного ризику стороною обвинувачення не надано та також зважаючи на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою місця його проживання строком на 2 місяці, та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується апеляційних вимог захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, то вони не можуть бути задоволені, так як запобіжний захід - особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце роботи займається підприємницькою діяльності на території Олександрійського центрального ринку разом зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_14 , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, проживаю разом з матір`ю, що на думку апелянта свідчить про міцність соціальних зв`язків, на переконання колегії суддів, жодним чином не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та не можуть бути підставами для зміни міри запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2017 року, якого задоволено клопотання слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 28.04.2017 року по 26.06.2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4