№ 336/ 4343 /16 к
Пр. 1 кп/ 336/350 /16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .
12 грудня 2016 р.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України , освіта н/середня , не одруженого , не працюючого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою
АДРЕСА_1 скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, суд-
В С Т А Н О В И В :
У відповідності до Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17.-03.2014 р.. № 607/2014 « Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації .
На виконання зазначеного Указу , 01. серпня 2014 р. ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією Бердянським РВК Запорізької області. .
У цей день наказом командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду старшого радіотелеграфіста 8 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного дивізіону НОМЕР_2 окремої артилерійської бригади у військовій частині НОМЕР_1 .
У цей же день, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на всі види забезпечення.
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , ст 1,4, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України був забов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України , віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки , берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою , про все сталося з військослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові , за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців , за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.
01 грудня 2014 р. солдат ОСОБА_4 самовільно залишив частину польової пошти НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_2 з метою ухилитися від військової служби.
17.09.2015 р. солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України та зізнався у вчинені злочину.
. Водночас , діючи на порушення вищезазначених статутних вимог, солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби, 01 грудня 2014 р. залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення на службу та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби до 17 вересня 2015 р.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив, що на час проходження служби у нього загострилась хвороба, а також захворіла бабуся, він просив свого безпосереднього начальника відпустити його на три дня, але йому було відмовлено, після чого він покинув частину. Весь час знаходився дома, працював та доглядав за бабусею На теперішній час розкаюється в скоєнні даного правопорушення.
Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися.
При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
У вчиненому злочині обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, суспільно-небезпечних наслідків від його дій не настало.
Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.
З урахуванням згаданих обставин, а також даних про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання , розкаявся, суд вбачає всі підстави для призначення йому самого м`якого виду покарання в межах санкції частини статті звинувачення у вигляді звільнення від відбування покарання з випробуванням , що ,на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відомостей про речові докази суду не надано.
Процесуальних витрат в провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ст. 408 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.
У порядку ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
У порядку ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати на межі України на постійне проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити особисте забов`язання.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1 .