Справа № 214/1540/17
1-кп/214/440/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000247 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого:
- 30.05.2001 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 206 ч. 2, 141 ч. 2, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;
- 05.12.2002 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 1, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 185 ч. 4, 69, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 14.04.2008 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч. 4, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;
- 23.04.2009 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 286 ч. 2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково з місць позбавлення волі 15.08.2012 на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2012 з не відбутим покаранням 7 місяців 13 днів;
який проживає та зареєстрований за адресою:, АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 15.01.2017 діючи повторно, в період часу з 18.00 до 21.00 годин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 за запрошенням її володільця ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обертання його на свою користь, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Lenovo A6000», вартістю 2000 гривень; сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_1 , яка для потерпілого не має матеріальної цінності; сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка для потерпілого не має матеріальної цінності; та картку пам`яті об`ємом 16 Гб, яка для потерпілого не має матеріальної цінності, після чого ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 2000 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 15.01.2017 він приїхав додому до потерпілого ОСОБА_7 та разом відпочивали. Після чого він узяв зі столу мобільний телефон потерпілого «Леново» та пішов з ним додому. На теперішній час мобільний телефон він повернув. Щиро розкаюється у скоєному.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину та знаходження на утриманні малолітньої дитини (Т. 1 а.с. 35).

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 1 а.с. 38).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т. 1 а.с. 37), раніше судимого (Т. 1 а.с. 40-41), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т. 1 а.с. 38-39), на утриманні має малолітню дитину (Т. 1 а.с. 35).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1(один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази - мобільний телефон «Lenovo A6000» , який знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися ним на власний розсуд (Т. 1 а.с. 21).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1