УХВАЛА
судового засідання
20 квітня 2017 рокуСправа №451/613/15-к
Провадження № 1-кп/451/13/17
Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
захисника-адвоката ОСОБА_4
законного представника потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
представника Радехівського РВ з питань пробації ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
09 серпня 2016 року із апеляційного суду Львівської області в адресу суду надійшли матеріали судового провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України та 16.08.2016 року автоматизованою системою документообігу суду такі визначено і передано судді ОСОБА_1 ..
Згідно даних ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 року, вирок Радехівського районного суду від 01.06.2016 року скасовано та призначено новий судовий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.
Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 19.08.2016 року підготовче судове засідання було призначене на 26.08.2016 року, однак таке неодноразово відкладалося та із відповідних підстав, також оголошувалися перерви.
Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання, яке підтримане його захисником, про повернення обвинувального акту прокурору.
Обґрунтовуючи підстави повернення обвинувального акта прокурору, захисник та обвинувачений виклали свої пояснення аналогічно, зазначеним у письмовому зверненні (т.2 а.с.117-118).
Сторона кримінального провадження з боку обвинувачення стосовно повернення обвинувального акта, із наведенням відповідних обґрунтувань, заперечили.
Окрім цього, прокурор наголосив, що обґрунтовуючи свої вимоги, сторона захисту робить висновки та посилання на матеріали, зібрані органом досудового розслідування і такі на даній стадії судового провадження, залишаються не дослідженими.
Вислухавши обґрунтування сторін стовно заявленого клопотання про повернення прокурору обвинувального акта, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.
Згідно вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2016 року, згідно положень пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
У даному випадку суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Проаналізувавши зміст обвинувального акта (т.1 а.с.1-4), суд вважає, що обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), розмір процесуальних витрат тощо, викладено чітко і конкретно.
Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З огляду на це, конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_9 не викликає сумнівів.
Слід також наголосити, що докази, на які посилається сторона захисту у своєму клопотанні (медичні дані), на даному етапі судом не досліджені, відтак після ознайомлення із ними та із врахуванням думки сторін стовно таких, суд не позбавлений можливості усунути протиріччя, якщо такі є, у висновку експерта та даних медичної документації.
Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_9 є неконкретним, відповідно, суд приходить до переконання, що направлені до суду прокурором обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідають вимогам ст.291 КПК України, а тому у задоволенні клопотання належить відмовити.
Окрім цього, захисник-адвокат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч.5 ст.314 КПК України клопотав про надання доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь і дана позиція сторони кореспондує із змістом ст.314-1 КПК України, відтак прохання підлягає до задоволення.
Потерпілою подано цивільний позов, відповідно до вимог якого, ОСОБА_5 просить визнати її цивільним позивачем, ОСОБА_6 її законним представником, ОСОБА_7 представником її, як цивільного позивача, стягнути із ОСОБА_9 в її користь 100000 гривень моральної шкоди, накласти арешт на рухоме і нерухоме майно обвинуваченого та відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі.
Суд вважає за необхідне наголосити потерпілій, що в розумінні вимог ст.61 КПК України вона набуває прав та обов`язків цивільного позивача з моменту подання позовної заяви до суду.
Крім цього, відповідно до змісту коментованої статті, а також вимог ст.ст.58,59 цього Кодексу, не вимагається прийняття додаткового процесуального рішення стосовно визнання її цивільним позивачем, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - її представниками.
Також, на думку суду, без прийняття відповідного рішення слід залишити вимогу позивача щодо накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідача ОСОБА_9 , оскільки таке прохання подане в супереч вимогам ст.ст.171,314 КПК України.
У розумінні вимог ст.128 КПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір», із врахуванням важкого матеріального становища позивача, суд вважає за можливе відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі.
Таким чином, суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду вважає, що підстав для закриття провадження, прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.
Дане кримінальне провадження підсудне Радехівському районному суду Львівської області.
Учасники кримінального провадження не заперечують щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду та необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, суд завершує підготовку до судового розгляду.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного судового провадження до судового розгляду.
Керуючись ст.ст.110,128,291,314-316,369,372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору, відмовити.
Судовий розгляд провести суддею одноособово, з обов`язковою участю прокурора Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 ..
Надати доручення представнику Радехівського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України у термін до 03.05.2017 року скласти та скерувати до суду досудову доповідь стовно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Відстрочити ОСОБА_5 сплату судового збору в розмірі 1600 гривень до ухвалення судового рішення у справі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_1