АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1002/17 Справа № 203/411/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши 25 травня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження №0000023 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, малолітніх дітей на вихованні немає, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

повернуто прокурору, для приведення його у відповідність до закону.

В апеляції:
- прокурор, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого розгляду.

В обґрунтування вказує що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. В ухвалі суду від 12.04.2017 зазначено, що: «судом було направлено вимогу до Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4) щодо доставки обвинуваченого ОСОБА_8 в судове засідання, але останній був відсутній на призначену дату судового розгляду у зв`язку з тим, що він не утримується у вищевказаній установі». Проте, вивченням матеріалів по справі, встановлено відсутність будь-якої відповіді Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4) про відсутність обвинуваченого ОСОБА_8 у вказаній установі. Вказане не відповідає дійсності, оскільки тільки 29.03.2017 ОСОБА_8 був звільнений з під-варти, що підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2017. Таким чином під час проведення попередніх підготовчих судових засідань ОСОБА_8 дійсно перебував у Дніпропетровській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4).

Прокурор вказує, що судом не вжито всіх передбачених КПК України процесуальних заходів для забезпечення доставки обвинуваченого до суду та вчасного проведення судового розгляду.

Згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , повернув прокурору, мотивуючи тим, що під час досудового слідства місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 при направленні обвинувального акту до суду не встановлено, запобіжний захід щодо нього у даному кримінальному провадженні не обирався, а тому обвинувальний акт не містить обов`язкових анкетних даних обвинуваченого про місце проживання, а прийняті судом передбачені законом заходи для забезпечення його явки в підготовче судове засідання шляхом його викликів позитивних наслідків не дали, що позбавляє суд провести підготовче судове засідання у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства у встановлені розумні строки, забезпечивши обов`язкову участь обвинуваченого у судовому провадженні.

Вислухавши прокурора, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що принесена апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Ухвала районного суду, на яку принесено апеляцію, свідчить про те, що підставою для прийняття вказаного рішення слугували недоліки обвинувального акту, а саме, суд вказав на порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, зазначивши, що у даному обвинувальному акті достовірне місце проживання обвинуваченого зазначено неточно або помилково, що не відповідає даним матеріалам.

Однак зазначене суперечить і не відповідає матеріалам даного кримінального провадження.

Так, згідно цього обвинувального акту обвинувачення пред`явлено ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і вказана його адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з наявної в матеріалах ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 січня 2017 року, та вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 березня 2017 року, місце проживання ОСОБА_8 є тим же самим, що зазначено і в цьому обвинувальному акті.

Жодних даних, які б свідчили про прийняття судом відповідних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом про належний виклик обвинуваченого до суду та належних доказів того, що за вказана адреса в обвинувальному акті щодо місця проживання обвинуваченого є помилковою чи неточною, відсутні, а тому і посилання суду на ці обставини як на підставу невідповідності обвинувального акту вказаним вимогам закону є безпідставним.

Наявність довідок секретаря судового засідання про відкладення справи у зв`язку з не здійсненням конвоєм доставки обвинуваченого і ухвали суду від 23.03.2017 року про організацію проведення судового засідання в режимі відеоконференції само по собі не може слугувати доказом прийняття судом належного повідомлення і виклику обвинуваченого, оскільки відсутні будь-які докази фактичного направлення і отримання, як ухвали суду про проведення відео конференції, так і вимог суду до установи про доставку обвинуваченого, а тому є безпідставним і посилання суду на направлення судом вимоги до Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4) на доставку обвинуваченого та не виконання вимоги суду з причин того, що він там не утримується, такі обставини матеріалами справи не підтверджені.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відсутність обвинуваченого на дату розгляду справи у суді з причин фактичного неприйняття судом усіх відповідних заходів щодо належного виклику обвинуваченого до суду не є підставою для повернення обвинувального акту.

А тому, враховуючи вказані обставини, колегія суддів не може вважати обґрунтованим рішення суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у цій частині не відповідає вимогам закону.

Таким чином, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає надуманими і такими, що не відповідають нормам п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

З таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, а підстави для повернення обвинувального акту формальними і такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України було повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 для приведення його у відповідність до вимог закону скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

25 травня 2017 року