АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1410/17 Номер провадження 11-сс/786/175/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
володільців майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційні скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2017 року

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_13 у кримінальному провадженні №0000023 від 23.09.2016 року із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 109 КК України та накладено арешт на грошові кошти у розмірі 1120000 (один мільйон сто двадцять тисяч) гривень, які було вилучено 01.02.2017 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 22.02.2017 року у будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 .

В поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_8 прохає ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його вилучено. Клопотання про арешт вилученого майна слідчим подано 01.03.2017 року, а тому вказаний строк пропущено, а також не було надано суду документів, які підтверджують право власності на те майно, що підлягає арешту.

Крім того, вказав, що судом не було враховано того, що він має статус свідка, а не підозрюваного чи обвинуваченого, а тому арешт вилученого у нього та його родини майна є протиправним, оскільки суперечить ст. 170 КПК України

Крім того, зазначив, що значна частина вилученого майна належить ОСОБА_9 (батьку), ОСОБА_11 (матері), ОСОБА_10 (брату) та ОСОБА_12 (невістці) яка є підприємцем, а тому вилучення майна паралізувало роботу останньої, так як вилучені всі оборотні кошти,в тому числі зі сплати податків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 просять скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2017 року. свої вимоги обґрунтовують тим, що під час обшуку та вилучення за адресою АДРЕСА_1 були вилучені грошові кошти, які належать на праві власності ОСОБА_9 у сумі 456 469,60 грн., ОСОБА_10 - 390 000 грн., ОСОБА_12 - 270000 грн., що підтверджується відповідними документами.

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду з клопотанням в якому просили поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2017 року, оскільки про те що справа розглядалась в суді їм стало відомо зі слів ОСОБА_8 26.03.2017 року, а тому вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та володільці майна, з урахуванням змісту ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.05.2017 року, уточнили свої апеляційні вимоги та прохали скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді, а саме на решту грошових коштів, належних сім`ї ОСОБА_14 : ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 на суму 460 000 гривень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , володільців майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Оскільки клопотання про накладення арешту на майно розглядалося слідчим суддею без виклику ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про існування ухвали про арешт майна їм стало відомо зі слів ОСОБА_8 та достеменно не відомо коли ними отримана копія ухвали слідчого судді - колегія суддів вважає, що апелянтами не пропущений строк на апеляційне оскарження, а тому немає необхідності його поновлювати.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням Управління Служби безпеки України а Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 23.09.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.109 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, що з 2015 року по теперішній час невстановлені особи, члени Громадського руху «Український вибір - Право народу», інших громадських організацій, гуманітарних груп, окремих територіальних громад, створених на території Полтавської області, в порушення статей 2, 5, 6, 132 та 133 Конституції України, Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про затвердження Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР» від 12.03.1981 р., Законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про Державний кордон України» та інших нормативних актів, шляхом створення так званих «народних органів місцевого самоврядування, місцевих громад», незаконно присвоюють владні повноваження органів влади та місцевого самоврядування, вчиняють дії з метою захоплення державної влади в Україні.

Встановлено, що в м. Лубни Полтавської області функціонує так звана «територіальна громада м. Лубни», «уповноваженим у справах» якої є ОСОБА_8 .. Під час проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 встановлено та вилучені документи щодо діяльності так званої «територіальної громади м. Лубни», у тому числі «свідоцтва народного підприємця» та інші документи, які свідчать про безпосередню участь ОСОБА_8 у протиправній діяльності так званої «територіальної громади м. Лубни».
У ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 1120000 грн.

01.03.2017 року постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 1120000 грн. визнано речовим доказом у кримінальному 0000023 від 23.09.2016 року.

02.03.2017 року старший слідчий в ОВС СВ Управління СБУ в Полтавській області за погодження з прокурором ОСОБА_15 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням, в якому з метою збереження речового доказу прохав накласти арешт на грошові кошти у розмірі 1120000 (один мільйон сто двадцять тисяч) гривень, які було вилучено 01.02.2017 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 22.02.2017 року у будинку ОСОБА_8 , за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на грошові кошти у розмірі 1120000 (один мільйон сто двадцять тисяч) гривень, які було вилучено 01.02.2017 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. ,Полтави від 22.02.2017 року у будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 .

Ухвалюючи таке рішення слідчий суддя вказав, що вилучені грошові кошти можуть мати значення для справи, оскільки можуть бути набуті злочинним шляхом, отримані за рахунок доходів від вчиненого кримінального правопорушення.

Окрім цього, зазначив, що у судовому засіданні ОСОБА_8 не надав слідчому судді переконливих доказів щодо джерела отримання ним грошових коштів. Сам факт зайняття підприємницькою діяльністю останнім, а також близькими його особами не може свідчити про їх законне отримання, оскільки не надано доказів щодо походження цих грошових коштів.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. В ньому повинно бути зазначено підстави, мету, відповідне обґрунтування арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду. Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

В даному випадку вимоги КПК слідчим та слідчим суддею додержані, а тому твердження апелянтів стосовно порушення вказаних строків є безпідставними.

В той же час доводи апелянтів стосовно відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на вилучені грошові кошти колегія суддів вважає слушними.

Так, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.05.2017 року частково скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2017 року на вилучені 01.03.2017 року під час проведення обшуку по АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 660000 грн. та повернуто їх власникам, а саме ОСОБА_10 390 000 грн. та ОСОБА_12 270000 грн.. І хоча, цією ж ухвалою ОСОБА_9 було відмовлено в скасуванні арешту на решту суми вилучених 01.03.2017 року грошових коштів, колегія суддів вважає встановленим фактом твердження апелянтів щодо зберігання за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спільних грошових коштів родини ОСОБА_14 .

Відповідно до вимог КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна, з метою прийняття законного та справедливого рішення повинен з`ясувати правову підставу для арешту такого майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норми закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000023 від 23.09.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.109 КК України, повідомлення про підозру будь-якій особі в даному провадженні не вручалось та наразі вирішується питання щодо перекваліфікації кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя в повній мірі не дотримався вимог ст.173 КПК України та передчасно дійшов висновку щодо доведення слідчим необхідності такого арешту, а також щодо наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Натомість, дослідивши матеріали долучені до клопотання слідчого про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає непереконливими доводи слідчого щодо необхідності накладення арешту на вилучені грошові кошти, що (як зазначено в клопотанні) нібито належать лише ОСОБА_8 , є доказом та знаряддям злочину, набуті злочинним шляхом та отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину (а.с.1,2), оскільки дослідженими матеріалами ці доводи об`єктивно не підтверджуються.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що у слідчого судді не було підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені грошові кошти. Відтак, апеляційні вимоги підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна на грошові кошти вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 407, 422 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2017 року задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06.03.2017 року - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_13 про накладення арешту на грошові кошти вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18