УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/723/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено за безпідставністю.
Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, а тому застосування до нього пільги передбаченої ст.82 КК України на даний час є передчасним.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього положення ст.82 КК України.
Зазначає, що відмовляючи в задоволенні його заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції порушив його права, оскільки в судовому засіданні не повно було досліджено його особову справу.
Вказує, що за час відбуття покарання у Бердичівській ВК №70 працевлаштований на виробництві установи, приймає активну участь у самодіяльності, характеризується посередньо, приймає участь у реалізації програми диференційного виховного впливу. Стягнень не має, вину в скоєнні злочину визнає повністю.
Вважає, що своєю поведінкою та працею довів своє виправлення, а тому вважає висновки суду про відсутність підстав для застосування щодо нього більш м`якого покарання безпідставними.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
З ухвали суду вбачається, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким, діяв у відповідності до положень ст.82 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.
Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.01.2011 року, яким він засуджений за ч.1 ст.115, ст.71 КК України на 10 (десять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.
Ухвалою Суворовського районного суду від 16.02.2016 року ОСОБА_7 було зараховано час попереднього ув`язнення з 10.10.2010 року по 24.03.2011 року до строку відбування покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання - 10.10.2010 року, кінець строку - 28.06.2020 року.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину, в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.10.2010 року. Під час утримання в Чернігівському СІЗО характеризується посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 06.05.2011 року відбував покарання в Бердичівській ВК №70, де характеризувався негативно, допускав порушення вимог режиму тримання, за що 3 (три) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.
З 24.04.2013 року відбував покарання в Херсонській ВК №61, де характеризувався негативно, допустив 1 (одне) порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.
З 09.04.2016 року відбуває покарання в Бердичівській ВК №70.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 , виданої начальником ДУ «Бердичівська виправна колонія» від 21.03.2017р., останній за час відбування покарання характеризується посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень не має. Вину у скоєному злочині визнав частково. Позову не має. На даний час на виробництві колонії не працевлаштований. Уникає виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Відношення до представників адміністрації неоднозначне, у спілкуванні невідвертий. Приймає формальну участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Духовне відродження» та у самодіяльних організаціях засуджених, входить до складу освітньої секції відділення. Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом телефонних розмов. Під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.
Апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що під час розгляду його заяви в суді першої інстанції неповно було досліджено його особову справу та дані, що характеризують його особистість як засудженого, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції з достатньою повнотою були дослідженні дані про особу засудженого.
Висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, відповідають фактичним обставинам справи, які встановлено з урахуванням усіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що взяті до уваги при з`ясуванні особи засудженого, та ґрунтуються на сукупності ретельно досліджених, належним чином проаналізованих, оцінених та докладно наведених в ухвалі доказах.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року щодо нього - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: