АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7324/16-к Номер провадження 11-сс/786/637/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
судді Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_3 стосовно Ухвали колегії Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 22 грудня 2016 року
29 грудня 2016 року м. Полтава
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області постановила ухвалу від 29 грудня 2016 року, якою апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури залишила без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без зміни, якою останньому застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків:
1. Заборони ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Надано право працівникам ІВП та слідчому СВ ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , з`являтися в житло підозрюваного ОСОБА_5 з метою контролю за його поведінкою та за необхідності вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
3. Зобов`язано відділення поліції №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Стосовно такого судового рішення висловлюю окрему думку на підставі ст. 375 КПК України.
У принесеній апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Свої вимоги прокурор обґрунтував тим, що слідчий суддя при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в ухвалі про них не зазначив, а саме таких ризиків підозрюваний може впливати на потерпілу через бабусю потерпілої ОСОБА_7 , з якою разом проживає підозрюваний, свідків у даному кримінальному провадженні; усвідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду шляхом зміни місця проживання та переїзду в іншу місцевість. Крім того слідчий суддя не врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, особу підозрюваного, який ніде офіційно не працює, не має офіційного заробітку, тобто не має джерела доходу для забезпечення свого проживання, стан здоров`я підозрюваного та його вік не перешкоджає обранню запобіжного заходу тримання під вартою.
Під час розгляду справи в апеляційній інстанції прокурор просила задовольнити апеляційну скаргу. Одночасно прокурор, пояснила, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не може запобігти доведеним ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він застосований за місцем проживання бабусі потерпілої ОСОБА_7 з якою проживає підозрюваний, злочин у вчиненні якого висунуто підозру ОСОБА_5 вчинено за місцем мешкання малолітньої потерпілої та її матері, підозрюваний проживає поряд з ними і йому відомий графік життя останніх, що не виключає того, що він може продовжувати вчиняти аналогічні злочини. Щодо посилання в клопотанні і апеляційній скарзі наявності ризику вчинення нових злочинів, оскільки підозрюваний не працює, через це немає заробітку, джерела доходу для забезпечення свого існування і це може спонукати його до вчинення нових аналогічних злочинів прокурор пояснила опискою і просила не враховувати при прийнятті рішення, як обґрунтування ризику вчинення нових злочинів; підозрюваний та його захисник, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення слідчого судді просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
У ході досудового розслідування встановлено, що 20.12.2016 точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 здійснив фізичне та інтелектуальне розбещення малолітньої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
20.12.2016 о 20.30 год . ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбаченим цим Кодексом.
Ухвала слідчого судді місцевого суду не містить: посилання на відсутність чи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, аналізу вагомих доказів, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри, повного аналізу даних про особу підозрюваного, що не відповідає приписам ст. 178 КПК України і свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів не оцінив всі ці обставини в сукупності, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, який є тяжким злочином і у разі визнання останнього винуватим за вказаною статтею йому загрожує покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

Такими доказами є дані, які містяться у протоколі огляду цифрового носія та перегляду інформації котра міститься на ньому від 21.12.2016, відповідно до яких зафіксовано місце вчинення злочину і спосіб його вчинення ОСОБА_5 , показання: потерпілої ОСОБА_8 , яка підтвердила вчинення ОСОБА_5 щодо неї злочину і розповіла у який спосіб він його вчинив. Одночасно потерпіла повідомила, що восени 2016 року вона перебувала у своєї бабусі, яка проживає однією сім`єю з підозрюваним і останній роздягнувся до нижньої білизни, гладив її по нозі та руці, а коли зайшла бабуся припинив ці дії; законного представника потерпілої ОСОБА_9 , яка є матір`ю малолітньої потерпілої, свідка ОСОБА_10 , який є батьком малолітньої потерпілої, які підтвердили вчинення злочину щодо їхньої малолітньої дочки ОСОБА_5 , що проживає з бабусею потерпілої і самого підозрюваного, який не заперечує своєї винуватості у вчиненні злочину щодо малолітньої особи за обставин викладених у висунутій йому підозрі.

Також під час апеляційного перегляду встановлено і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На це вказує те, що підозрюваний не працює, розлучився у 2012 році і у 2014 році зареєстровано шлюб із ОСОБА_11 (баба малолітньої потерпілої), у суді апеляційної інстанції останній стверджував, що між ним і його доньками склалися неприязні стосунки через поділ майна і одна із них - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 29.05.2014 звернулася із заявою до правоохоронних органів про вчинення ним щодо неї злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України (зґвалтування), все це вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, підозрюваний проживає з бабою малолітньої потерпілої поряд з останньою і йому відомий графік життя малолітньої потерпілої, її батьків та їхньої другої малолітньої дочки, свого житла підозрюваний не має. Саме через це застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неприпустимим.

З огляду на викладене вище вважаю, що рішення слідчого судді є незаконним, необґрунтованим через це апеляційна скарга прокурора підлягала задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого і застосуванням до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_3