№ 1-кп/755/103/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНА
21 жовтня 2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2010 року за ч. 1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненої 05 липня 2013 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває дане провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважала за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту заперечувала проти продовження дії запобіжного заходу враховуючи не доведення обставин передбачених п.п. 1-3 ч .1 ст. 194, 199 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що запобіжний захід обвинуваченій у вигляді тримання під вартою було обрано, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України та даних про її особу, яка ухилялась від суду та не з`являлась в судові засідання, з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

В подальшому, судовим рішенням обвинуваченій запобіжний захід продовжено до 28 жовтня 2016 року.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Додаткових характеризуючих даних на обвинувачену, які б були не відомими суду при обранні запобіжного заходу надано не було так, як на момент обрання їй запобіжного заходу, так і на цей час, вона має ті ж саме анкетні та характеризуючі данні.

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходять за межі розумних строків, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінуються, кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого злочину, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити у межах двох місяців, а саме по 16 грудня 2016 року включно.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на час розгляду справи в суді, але не більше двох місяців, по 16 грудня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: