01.03.2017
Справа № 642/822/17
Провадження № 1кс/642/357/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000509 старшим слідчим СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1133», чорного кольору, із номерами IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ; сім-карту оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 за абонентським номером НОМЕР_4 , належні гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 від 18.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було встановлено, що 17 лютого 2017 року до Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в період часу з 17 годин. 00 хвилин до 21 годин 00 хвилин 17 лютого 2017 року невстановлена особа шляхом розбиття вікна на задній правій двері автомобілю марки «Mercedes-Benz» моделі «GLC 250 4 Matic», р.н. « НОМЕР_5 », який знаходився біля будинку №52 по вул.Клапцова м.Харкова, вчинила крадіжку майна з вказаного автомобілю.

18 лютого 2017 року СВ Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області, згідно чинного законодавства, за даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000509.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в період часу з 17.00 годин до 21.00 годин 17 лютого 2017 року, невстановлена особа з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття вікна на задній правій двері автомобілю марки «Mercedes-Benz» моделі «GLC 250 4 Matic», р.н. « НОМЕР_5 », який знаходився біля будинку №52 по вул.Клапцова м.Харкова, вчинила крадіжку сумки з особистими речами ОСОБА_5 з вказаного автомобілю, після чого зникла з місця події у невідомому напрямку.

Окрім того, в ході досудового розслідування, допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що 17 лютого 2017 року о 17 годині 00 хвилин вона на власному автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «GLC 250 4 Matic», р.н. « НОМЕР_5 » під`їхала та залишила автомобіль біля будинку за адресою: м.Харків, вул.Клапцова, 52, зачинивши при цьому вказаний автомобіль та увімкнувши систему сигналізації. Після чого, знаходячись в себе вдома за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 отримала повідомлення про спрацювання датчиків удару на належному їй автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «GLC 250 4 Matic», р.н. « НОМЕР_5 », після чого ОСОБА_5 повернулась до місця розташування вказаного автомобілю, де виявила, що на задній правій двері автомобілю розбите вікно та в салоні автомобілю відсутня сумка з особистими речами ОСОБА_5 .

Також в ході проведення досудового розслідування в якості свідка було допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що 17 лютого 2017 року близько 21.00 годин, він під`їхав на автомобілі до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та, зупинивши автомобіль біля вказаного домоволодіння, він помітив, що на автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «GLC 250 4 Matic», р.н. « НОМЕР_5 », який також був розташований біля вказаного домоволодіння, розбите вікно на задній правій двері, після чого ОСОБА_6 одразу повідомив про цей факт до правоохоронних органів.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування було отримано відеозапис з камер відеоспостереження, розташованих на фасаді будинку АДРЕСА_1 , на якому зафіксовано особу, яка вчинила вищеописаний злочин. Крім того, на відеозаписах зафіксовано як вказана особа на протязі 40 хвилин перебуває в районі місця скоєння злочину біля будинку №52 по вул.Клапцова м.Харкова, та у вказаний період зазначена особа здійснює телефонний дзвінок.

Враховуючи те, що під час вчинення кримінального правопорушення злочинець користувався послугами операторів телекомунікацій в ході проведення досудового розслідування залучався спеціаліст, яким за місцем розташування будинку АДРЕСА_1 було встановлено базові станції операторів мобільного зв`язку та 20.02.2017 року слідчим суддею Ленінського районного суду м.Харкова винесено ухвалу про тимчасовий доступ до інформації про з`єднання кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, які перебували у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів телекомунікації. В ході аналізу зазначеної інформації встановлено, що за місцем вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , під час вчинення злочину працювали наступні мобільні телефони, перебування яких у зоні дії покриття зазначених базових станцій не є характерним для даної ділянки місцевості: абонентські номери НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_4 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 . Після чого, 22.02.2017 року було отримано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова про тимчасовий доступ до документів, що містять інформацію про вищевказаних абонентів мобільного зв`язку та їх з`єднання та в ході аналізу зазначеної інформації було встановлено, що абонентський номер оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» - НОМЕР_4 , який безпосередньо під час вчинення злочину перебував у зоні дії покриття базових станцій операторів телекомунікацій за місцем вчинення злочину, працював у мобільному терміналі IMEI НОМЕР_32 , та 23.02.2017 слідчим суддею Ленінського районного суду м.Харкова винесено ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять інформацію про абонента мобільного зв`язку та його з`єднання з мобільним телефоном IMEI НОМЕР_32 . В ході аналізу зазначеної інформації за абонентським номером НОМЕР_4 та мобільним телефоном з IMEI НОМЕР_32 встановлено, що вказаним мобільним телефон користується гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав пояснення, що вказаний телефон за даними номером IMEI та абонентським номером належить безпосередньо йому. Крім того, ОСОБА_4 надав пояснення щодо обставин вчинення ним вищеописаного кримінального правопорушення та повністю визнав свою вину у вчиненні зазначеного злочину.

Після чого, 27 лютого 2017 року в приміщенні службового кабінету №42 Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області гр. ОСОБА_4 в ході проведення огляду місця події добровільно видав належний йому мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1133», чорного кольору, із номерами IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 за абонентським номером НОМЕР_4 , які в ході зазначеного огляду місця події було вилучено.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що зазначені мобільний телефон та сім-карта оператора мобільного зв`язку, належні гр. ОСОБА_4 , безпосередньо під час вчинення злочину перебували у зоні дії покриття базових станцій операторів телекомунікацій за місцем вчинення злочину, на теперішній в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що гр. ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення вищеописаного кримінального правопорушення, а вилучені мобільний телефон та сім-карта оператора мобільного зв`язку відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та у подальшому необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних дій

В судовому засіданні слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання з`явися, проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.
Вислухавши сторін кримінального провадження дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно ст.. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на наступне майно, вилучене в ході проведення огляду місця події у приміщенні службового кабінету №42 Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул. Малиновського, 1,: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1133», чорного кольору, із номерами IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ; сім-карту оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 за абонентським номером НОМЕР_4 , належні гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1