Справа № 170/177/17
Провадження № 1-кп/159/132/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м.Ковель кримінальне провадження №0000023 про обвинуваченння
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бужанка, Іваничівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця та громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, не військовозобов`язаного, інваліда ІІІ-ї групи загального захворювання, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 скоїв умисне вбивство ОСОБА_10 при перевищенні меж необхідної оборони за наступних обставин.

29.01.2017 року близько 02.30.год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні кухні за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який раптово виник на грунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час, як останній підходив до обвинуваченого, викрикуючи вголос нецензурні слова, ОСОБА_7 , будучи особою похилого віку та інвалідом 3-ї групи, не маючи однієї ноги, і, відповідно, будучи обмежений у можливості вільного пересування, підставно побоюючись за своє життя та здоров`я, оскільки перед цим ОСОБА_10 заподіяв обвинуваченому удар табуретом по голові, від чого такий табурет розламався, а ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження, не співмірявши захист із ступенем небезпечності скоєного ОСОБА_10 посягання, перевищив межі необхідної оборони та, розуміючи, що посягання з боку ОСОБА_10 можна було припинити заподіянням менш тяжкої шкоди нападаючому, взяв з шухляди столу кухонного ножа та утримуючи його в правій руці, умисно наніс ним один удар в ліву частину грудної клітки ОСОБА_10 , чим заподіяв явно надмірну шкоду останньому у виді однієї проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, в четвертому міжребер`ї по пригрудинній лінії, яка проникає в ліву грудну порожнину з ушкодженням лівого шлуночка серця, що ускладнилось крововиливами в ліву плевральну порожнину та серцеву сорочку, що призвело до тампонади серця згустком крові, зупинки серця, набряку легень і головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 на місці події.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав частково та показав суду наступне. 29.01.2017 року близько 22 години до нього в будинок прийшла ОСОБА_11 , з якою вони разом випили горілки, а через нетривалий проміжок часу до нього в будинок прийшли співмешканець ОСОБА_11 ОСОБА_12 та її син ОСОБА_10 . Останній частково полагодив мобільний телефон ОСОБА_7 на його прохання, вони поспілкувались, і оскільки вже було пізно близько 01.30.год. ночі, - він попросив гостей розходитись по домівках. ОСОБА_10 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вже прийшовши до обвинуваченого випившим, просив дати йому без грошей одну літру горілки, а коли він йому відмовив, той розізлився, розмахував руками і взявши до рук табурет, вдарив ним обвинуваченого по голові. Від такого удару табурет розламався об голову обвинуваченого, а з голови ОСОБА_7 пішла кров. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 намагались заспокоїти ОСОБА_10 , однак, той дуже «розійшовся», кричав та став йти в напрямку до нього. Він бачив, що ОСОБА_10 дуже збуджений і з загрозливим виглядом та щось голосно викрикуючи, «рветься» в його бік, тоді як він є інвалідом та не має однієї ноги, обмежений у можливості вільно пересуватися і в будинку знаходився на той момент без протеза до ноги, а ОСОБА_10 був здоровим молодим чоловіком значно сильнішим за нього. Крім того, приміщення кухні, де вони усі знаходились, є дуже малим та вільного простору майже не було, він дуже злякався та не мав можливості вийти в іншу кімнату, яка, крім того, не має дверей. Боячись за власне життя і здоров`я, він дістав з шухляди столу біля якого сидів кухонного ножа, після чого ліг на диванний куточок біля кухонного столу, утримуючи в руках ніж, так як не міг вийти з-за столу чи в іншу кімнату. ОСОБА_10 продовжував щось кричати та «рвався» до нього, однак, його матір - ОСОБА_6 стала між ними і намагалась утримувати свого сина, а ОСОБА_12 у цей час вийшов з будинку надвір. Він не знає, чи бачив ОСОБА_10 ножа в його руках, однак, коли той відштовхнув свою матір ОСОБА_6 , яка перед тим стояла між ними, то сам наштирхнувся на ніж, якого обвинувачений саме тримав в руках лезом від себе для самозахисту від неправомірних дій потерпілого. Він побачив, що ніж увійшов у ліву частину грудної клітки ОСОБА_10 , від чого той осів на підлогу. ОСОБА_6 почала кричати і намагалась надати сину першу допомогу, однак, той вже не рухався. Він сказав потерпілій викликати поліцію і швидку медичну допомогу, яка по приїзді надала також медичну допомогу і йому самому, зашивши рану на голові.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому діяння доведена частково показами самого обвинуваченого, потерпілої, свідків, експертів, дослідженими письмовими та речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 показала суду про те, що 29.01.2017 року ввечері вона зайшла в гості до ОСОБА_7 , вони випили горілки, поспілкувались, після чого до будинку обвинуваченого прийшли також її син ОСОБА_10 та її знайомий ОСОБА_12 , які теж випили трохи спиртного, поспілкувались, та її син полагодив мобільний телефон ОСОБА_7 на прохання останнього. Після цього ОСОБА_7 сказав, щоб вони йшли додому, а її син попросив у нього один літр горілки без грошей, на що обвинувачений відмовив. ОСОБА_10 розізлився, став кричати до обвинуваченого, і останній ударив його в око «ціпком», за допомогою якого пересувався по будинку, оскільки у нього відсутня одна нога. Від такого удару в її сина пішла кров на обличчі та утворилось почервоніння біля ока і вони допомогли промити йому око. Через нетривалий проміжок часу її син продовжував щось голосно викрикувати та вдарив обвинуваченого табуретом по голові, від чого табурет розламався, а в ОСОБА_7 пішла кров з голови. Далі обвинувачений, залишаючись біля кухонного столика, дістав з шухляди столу кухонного ножа і, утримуючи його в руках, розмахував ним, а вона намагалась стримати свого сина, який «рвався» до ОСОБА_7 і стала між ними. ОСОБА_12 у цей час саме вийшов з будинку і вони залишались на кухні утрьох, коли син її відштовхнув від себе, і рушив у напрямку до обвинуваченого, а той наніс ОСОБА_10 один удар ножем у серце, від чого її син «осів» на підлогу. Вона намагалась надати сину першу допомогу, однак, той не виказував ознак життя. Вони викликали швидку медичну допомогу, яка лише зафіксувала смерть ОСОБА_10 . Показала також, що не чула, щоб під час конфлікту, який виник між її сином та обвинуваченим, син висловлював в адресу ОСОБА_7 якій погрози, однак, чула, як вони виражались в адресу один одного нецензурними словами та показала, що дійсно її син був здоровим молодим чоловіком і більшим від обвинуваченого та їй важко було стримати його, коли син «рвався» до ОСОБА_7 , який того дня знаходився у себе удома без протезу і міг пересуватися лише за допомогою «ціпка» або тримаючись однією рукою за меблі. Показала, що не очікувала того, що її син нанесе удар табуретом по голові обвинуваченому і вона намагалась утримати сина від такого удару, однак, не змогла, оскільки ОСОБА_10 був здоровим і сильнішим за них. Вважає, що ОСОБА_7 взяв до рук ножа, щоб захиститись від її сина, який того вечора був у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, «рвався» до ОСОБА_7 і прийшов до будинку обвинуваченого вже випивший. Показала, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, завдані збитки їй відшкодовані повністю. Разом з тим, потерпіла настоює на суворому покаранні обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_12 показав суду про те, що 29.01.2017 року ввечері він разом з ОСОБА_10 прийшли до будинку ОСОБА_7 , де вже знаходилась ОСОБА_6 . Вони разом посиділи, трохи випили, ОСОБА_10 зробив якісь налаштування в мобільному телефоні обвинуваченого на прохання останнього, вони ще якийсь час посиділи, спілкувались, після чого ОСОБА_10 попросив у ОСОБА_7 одну літру горілки в борг, однак, той відмовив. Між ними виник конфлікт, ОСОБА_10 почав виражатись нецензурними словами в адресу обвинуваченого, йдучи в його бік щось голосно викрикував, і обвинувачений ударив його в око «ціпком», за допомогою якого пересувався по хаті. ОСОБА_10 промив око водою і його матір йому допомагала. Через нетривалий проміжок часу ОСОБА_10 знову продовжуючи щось голосно викрикувати, «рвався» до ОСОБА_7 , а він разом з ОСОБА_6 намагались стримати ОСОБА_10 , однак, не могли його стримати, оскільки загиблий був здоровим молодим чоловіком і значно сильнішим від них та відштовхнувши його та свою матір далі «рвався» до обвинуваченого. Після того, як ОСОБА_10 його відштовхнув, він вийшов з будинку і не бачив наступних подій та самого вбивства ОСОБА_10 . Почувши крики з будинку та повернувшись у будинок, побачив, що ОСОБА_10 лежав на підлозі в кухні, а ОСОБА_6 знаходилась поряд з ним і намагалась надати йому першу допомогу. Також побачив, що на підлозі в кухні лежав розломаний табурет, який до цього стояв цілий, а сам ОСОБА_7 сидів за столом і у нього з голови стікала кров, поряд з ним на столі лежав кухонний ніж і обвинувачений повторював «що ж я наробив». Він зрозумів, що ОСОБА_10 убито і що це зробив ОСОБА_7 , після чого вони викликали швидку медичну допомогу та поліцію. Показав також, що не бачив, як ОСОБА_10 вдарив табуретом по голові ОСОБА_7 і в попередніх своїх показах в суді розказав про це неправдиво. На правдивості даних показів настоює. Показав також, що того дня ОСОБА_7 , який має лише одну ногу, був без протеза та пересувався по хаті, тримаючись рукою за меблі, при цьому, приміщення кухні, де розгортались вище описувані події, є малим за розмірами, і обвинуваченому не було куди втікти від загиблого, з яким у них виник конфлікт. Також показав, що під час конфлікту йому та ОСОБА_6 не вдалось заспокоїти ОСОБА_10 , оскільки останній дуже розізлився за те, що ОСОБА_7 не дав йому горілки, при цьому, загиблий був значно сильнішим від них усіх і вони не могли його стримати. Показав, що ні загиблий, ні обвинувачений не були конфліктними людьми і до моменту виникнення конфлікту за горілку між ними були гарні взаємовідносини.

Свідок ОСОБА_13 показала суду про те, що в ніч з 28 на 29 січня 2017 року вона заступила на чергування в складі бригади швидкої медичної допомоги і близько 02.40.год до них поступив виклик від працівників поліції про те, що в селі Хрипськ Шацького району є чоловік з ножовим пораненням. Вони приїхали за викликом у вказаний населений пункт і в будинку за адресою АДРЕСА_1 виявили тіло молодого чоловіка без ознак життя, який лежав на підлозі в кухні вказаного будинку, а в області серця у нього було ножове поранення. Вона візуально оглянула труп, однак, інших ушкоджень на тілі загиблого не виявила. На її запитання що трапилось, ОСОБА_7 пояснював, що загиблий прийшов до нього додому уже в нетверезому стані, між ними виник конфлікт і саме загиблий вдарив його табуретом по голові, а він від нього захищався. При цьому, на лівій ділянці голови ОСОБА_7 було тілесне ушкодження, вона у зв`язку з цим надавала йому медичну допомогу, а на підлозі в кухні вона бачила поломаний табурет. Показала, що в будинку також були присутні матір загиблого та ще один чоловік, і обоє вони були з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини і їх поведінка вказували на це.

Такі покази потерпілої ОСОБА_6 підтверджують покази обвинуваченого про те, що незадовго до того, як ОСОБА_7 дістав з шухляди кухонного столу кухонного ножа, потерпілий ОСОБА_10 наніс обвинуваченому удар табуретом по голові, від чого табурет розламався, а ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження в голову і, відповідно, мав підстави побоюватись за своє життя та здоров`я. Крім того, потерпіла ОСОБА_6 безпосередньо показала суду про те, що ОСОБА_7 дістав та утримував в руках кухонного ножа для самозахисту від ОСОБА_10 , оскільки її син був молодшим та фізично сильнішим за обвинуваченого і в той вечір поводився агресивно(«розійшовся»), не отримавши від обвинуваченого спиртного, яке він просив у нього. При цьому, суд враховує, що утримуючи в руках згаданого кухонного ножа, ОСОБА_7 не рухався в напрямку ОСОБА_10 та залишався біля кухонного столу, оскільки не мав можливості покинути місце події через обмежений простір кухні та через те, що він є інвалідом та не має однієї ноги, і, відповідно, обмежений у можливості вільно пересуватись, і саме ОСОБА_10 «рвався», як показали суду потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_12 , до обвинуваченого, щось голосно викрикуючи, а вони намагались його стримати.

Вказані обставини підтверджені і протоколами слідчих експериментів від 21.03.2017 року, проведених за участю свідка ОСОБА_12 та за участю свідка (на той час) ОСОБА_6 , в ході яких як потерпіла, так і свідок, кожен, зокрема, розказали та показали про події, які мали місце 29.01.2017 року в будинку АДРЕСА_1 , - що відображено на оптичних носіях інформації, які були досліджені судом у ході судового розгляду даного кримінального провадження (а.с.159-161, 162-164).

Так, під час слідчих експериментів потерпіла та свідок, кожен, зокрема, підтвердили про те, що в будинок до обвинуваченого загиблий ОСОБА_10 прийшов уже будучи в стані алкогольного сп`яніння та просив у ОСОБА_7 ще спиртного без грошей, на що отримав відмову від обвинуваченого, після чого став поводитися агресивно і обвинувачений наніс умисно один удар «ціпком» в обличчя ОСОБА_10 , пошкодивши останньому під оком. Так само потерпіла і свідок ОСОБА_12 під час слідчих експериментів, проведених з кожним із них, показували про те, що вони обоє намагались стримати ОСОБА_10 , який «рвався» до обвинуваченого, а той, будучи обмежений в можливості вільно пересуватись через те, що не має однієї ноги та простір приміщення кухні і місце розташування учасників події не давав можливості обвинуваченому вийти з кухні.

Крім того, як убачається з вище згаданого протоколу слідчого експерименту від 21.03.2017 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , остання показувала також про те, що її син, розізлившись на обвинуваченого, узяв табурет, який стояв на кухні та наніс ним удар по голові ОСОБА_7 , від чого табурет розламався, а з голови ОСОБА_7 пішла кров і саме після цього обвинувачений вийняв з шухляди столу кухонного ножа та утримував його в правій руці, залишаючись біля кухонного столу, де він постійно і знаходився. Під час такого експерименту потерпіла ОСОБА_6 показувала також, що знаходилась позаду свого сина, коли той, щось викрикуючи, «рвався» до обвинуваченого, а вона намагалась стримати сина, однак, він її відштовхнув. При цьому, потерпіла показувала про те, що обвинувачений у цей момент розмахував ножем та поранив їй руку.

Факт виявлення у потерпілої ОСОБА_6 29.01.2017 року тілесного ушкодження рани правого плеча відображено в записах медичної картки амбулаторного хворого, про що зазначено в описовій частині висновку експерта від 03.03.2017 року №29 і таке тілесне ушкодження експертом віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.с.167). Разом з тим, як убачається із згаданого висновку, експерт не встановив чи є така рана колото-різаною і від дії якого предмету вона могла утворитись, оскільки в медичній документації відсутній опис самої рани, а, відтак, діагноз ургентного хірурга, який оглядав потерпілу, про те, що рана є колото-різаною, вважає необгрунтованим (а.с.167).

Суд також враховує і те, що в ході допиту потерпілої ОСОБА_6 в суді, остання показувала, що утримуючи сина від можливих наслідків його агресивної поведінки відносно ОСОБА_7 , вона знаходилась між ним та обвинуваченим у той момент, коли ОСОБА_10 «рвався» до обвинуваченого, що суперечить показам потерпілої, відображеним на оптичному носії інформації, де викладено, як під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показувала про те, що знаходилась позаду свого сина ОСОБА_10 , утримуючи останнього, коли той «рвався» до ОСОБА_7 , однак, син її відштовхнув і рушив у напрямку обвинуваченого, який у цей час тримав у руці ножа.

Відтак, отримання потерпілою ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження у вигляді колото-різаної рани правого плеча саме в результаті нанесення такої рани обвинуваченим ОСОБА_7 за допомогою кухонного ножа, якого останній утримував у руці і за вище описуваних обставин, не підтверджено об`єктивними доказами у справі. Крім того, вище зазначене знаходиться за межами пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Разом з тим, послідовними та не змінними залишаються покази потерпілої ОСОБА_6 в тій частині, що вона стримувала свого сина, який був агресивно налаштований, (утримуючи його фізично), коли останній «рвався» до ОСОБА_7 і такі покази потерпілої в цій частині повністю співпадають з показами обвинуваченого в цій частині та не суперечать іншим доказам у справі. Вище загадане, на думку суду, вказує на те, що з боку загиблого продовжувала мати місце агресія та активні протиправні дії відносно обвинуваченого під час конфлікту, тоді, як останній не вчиняв активних дій щодо потерпілого та продовжував знаходитись біля кухонного столу на м`якому куточку.

Згідно протоколу огляду місця події, проведеного 29.01.2017 року за адресою АДРЕСА_1 в приміщенні кухні вказаного помешкання на підлозі було виявлено труп ОСОБА_10 і на тілі загиблого в районі грудної клітки зліва було виявлено колоту рану розміром 2,0х0,7см. Також на відстані 3 см. від вказаної рани було виявлено пошкодження верхнього шару шкіри з нерівними краями. Під час огляду місця події на підлозі в кухні будинку було також виявлено частини розломаного дерев`яного табурета, а на столі розбиту тарілку та ніж зі слідами, схожими на кров, яким, ймовірно, було нанесено тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_10 (а.с.68-81).

Крім вище наведених показів обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_6 і досліджених судом письмових доказів, які наведені вище, факт завдання потерпілим ОСОБА_10 удару табуретом по голові обвинуваченому ОСОБА_7 та заподіяння останньому внаслідок такого удару тілесного ушкодження голови об`єктивно підтверджено і висновком експерта №32 від 13.03.2017 року. Так, згідно вказаного висновку експерта, у ОСОБА_7 у тім`яній ділянці голови справа була виявлена забійна лінійна рана 4,0х0,5 см покрита згустками крові (побутова травма) і така рана відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.с.151-152).

Такі докази в своїй сукупності підтверджують покази обвинуваченого та потерпілої про те, що незадовго перед заподіянням обвинуваченим ОСОБА_7 смерті потерпілому ОСОБА_10 , саме останній наніс удар табуретом по голові обвинуваченому, від чого табурет розламався, а сам ОСОБА_7 отримав травму голови, що, в свою чергу, вказує на те, що ОСОБА_7 , будучи особою похилого віку (1946 р.н.), інвалідом третьої групи та особою з суттєвою фізичною вадою (відсутність однієї ноги), мав реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я і захищатися від нападу ОСОБА_10 , з яким у нього того вечора виник конфлікт, оскільки ОСОБА_10 продовжував свої протиправні дії щодо обвинуваченого в момент заподіяння останнім смерті потерпілому, агресивно поводячись щодо обвинуваченого та намагаючись заподіяти шкоду останньому. При цьому, суд враховує, що від такої агресивної поведінки та протиправних дій потерпілого відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_10 намагалась утримати його матір ОСОБА_6 , яка фізично утримувала сина від його протиправних дій щодо ОСОБА_7 безпосередньо перед заподіянням смерті обвинуваченим потерпілому.

При проведенні огляду трупа ОСОБА_10 29.01.2017 року на тілі загиблого було виявлено такі ж тілесні ушкодження, які відмічені і у вище згаданому протоколі огляду місця події, а також садно під лівим оком (протокол огляду трупа від 29.01.2017 року, а.с.82-84), - що підтверджує покази потерпілої та свідка ОСОБА_12 про те, що під час конфлікту, який виник між потерпілим і обвинуваченим у вказаний період часу, останній, наніс удар «ціпком», за допомогою якого він пересувався, в обличчя в область лівого ока загиблому ОСОБА_10 , оскільки перед цим між ними виник конфлікт через те, що обвинувачений відмовився дати спиртне ОСОБА_10 . Згідно цього ж протоколу огляду на трупі ОСОБА_10 було виявлено одну рану у вигляді порізу на поверхні грудної клітки (а.с.82).

Згідно висновку №10 судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_10 було виявлено одну проникаючу колото-різану рану передньої поверхні грудної клітки зліва, в четвертому міжребіррі по пригрудинній лінії, яка проникає в ліву грудну порожнину з ушкодженням лівого шлуночка серця, яка утворилась внаслідок однієї дії твердого колючо-ріжучого предмету, яким могло бути лезо клинка ножа, незадовго до часу настання його смерті і стосовно живої особи носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Між даними тілесними ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_10 існує прямий причинний зв`язок. При дослідженні ранового каналу від рани, яка розташована на передній поверхні грудної клітки зліва в четвертому міжребіррі по пригрудинній лінії, рановий канал проходить через шкіру, підшкіряну жирову клітковину, м`язи четвертого міжребірря зліва по середньоключичній лінії з частковим ушкодженням хрящової частини нижнього краю четвертого ребра, проникає в ліву грудну порожнину з ушкодженням серцевої сорочки та лівого шлуночка серця, сліпо закінчуючись в його порожнині, направлення ранового каналу спереду назад майже перпендикулярно длинніку тіла, в даному напрямку і діяла травмуюча сила і був нанесений удар. Під час спричинення даної рани ОСОБА_10 міг знаходитись як у вертикальному, так і в горизонтальному або близьких до них положенні тіла, лівою передньою поверхнею тулуба до діючого предмету, але конкретне розташування нападника і потерпілого під час спричинення ОСОБА_10 даного ушкодження, може бути встановлено слідчим шляхом (а.с.86-89). Крім того, у згаданому висновку експертом також відмічено на тілі трупа ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді синця в області лівого ока, яке утворилось незадовго до настання смерті потерпілого, ймовірно, від дії тупого предмету і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Також зазначено, що садно на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-го ребра між пригрудинною та середньо-ключичною лініями утворилось внаслідок дії твердого предмета з загостреною діючою поверхнею, яким міг бути кінчик леза клинка ножа, незадовго до настання смерті потерпілого і стосовно живої особи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.89).

Як пояснив суду експерт ОСОБА_14 , удар ножем у груди, який спричинив смерть потерпілого ОСОБА_10 міг бути результатом як удару ножем в груди, так і результатом удару грудної клітки потерпілого об ніж і саме це він мав на увазі, складаючи згаданий вище висновок. Також, згідно пояснень експерта ОСОБА_14 , він не міг однозначно встановити від чого утворилось садно на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-го ребра між пригрудинною та середньо-ключичною лініями потерпілого тому і вказав, що він вважає, що це могло бути результатом дотику леза ножа.

Інкримінуючи ОСОБА_7 умисне заподіяння смерті ОСОБА_10 за вказаних в обвинувальному акті обставин, стороною обвинувачення інкриміновано також і заподіяння обвинуваченим тілесного ушкодження потерпілому у вигляді садна на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції п`ятого ребра між пригрудинною та середньо-ключичною лініями, яке, відповідно до згаданого вище висновку експерта віднесено до легких тілесних ушкоджень. Правової кваліфікації таким діям обвинуваченого (за ст.125 КК України) органом досудового розслідування надано не було і суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення (ст.115 КК України).

Даючи оцінку здобутим під час досудового розслідування доказам щодо виявленого на тілі загиблого ОСОБА_10 легкого тілесного ушкодження у вигляді садна на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-го ребра між пригрудинною та середньо-ключичною лініями, суд враховує те, що в межах даного кримінального провадження не здобуто достатньо належних і допустимими доказів на підтвердження того, що таке тілесне ушкодження було заподіяне обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 в ході заподіяння смерті останньому.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №10-а від 22.03.2017 року, садно на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-го ребра між пригрудинною та середньо-ключичною лініями утворилось при контакті з виступаючою або загостреною поверхнею предмета, дія предмета була спрямована зверху до низу, що не виключає можливість спричинення даного садна загостреною частиною кінчика клинка ножа при нанесенні ним удару зверху донизу (а.с.165-166).

Разом з тим, відповідно до згаданого вище висновку судово-медичної експертизи №10 встановлено, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 стала одна колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки зліва, проникаюча в ліву грудну порожнину з ушкодженням лівого шлуночка серця, яка ускладнилась крововиливами в ліву плевральну порожнину та в серцеву сорочку, що призвело до тампонади серця згустком крові, зупинки серця, набряку легень та головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 (а.с.89), - що, в сукупності з іншими дослідженими судом доказами у даному кримінальному провадженні, підтверджує факт заподіяння ОСОБА_7 смерті потерпілому ОСОБА_10 шляхом заподіяння однієї колото-різаної рани кухонним ножем, якого обвинувачений утримував у руці.

Факт заподіяння потерпілому одного колото-різаного пошкодження спереду зліва в область грудної клітки підтверджено і висновком експерта №21-МК, згідно якого на досліджених експертом спортивній кофті, футболці потерпілого ОСОБА_10 виявлено по одному колото-різаному пошкодженню спереду зліва і такі пошкодження могли утворитися від одноразової дії плаского колото-ріжучого предмета типу клинка ножа з лезом і обушком, причому, максимальна ширина клинка в межах його поринання не менше 2,0 см, обушок з ребрами не менше 2,0 см і тілесне ушкодження, виявлене на тілі потерпілого ОСОБА_10 могло бути нанесено наданим на експертизу ножем (а.с.138-146).

Як підтвердила в суді експерт ОСОБА_15 , саме нанесення однієї колото-різаної рани в область лівої частини грудної клітки загиблого ОСОБА_10 вона мала на увазі, зазначаючи у п.1.2.висновку №21-МК про те, що на кожній із досліджених нею предметів одягу потерпілого було виявлено по одному колото-різаному пошкодженню спереду зліва, - як на футболці, так і на спортивній кофті та сорочці загиблого. Крім того, як пояснила експерт, синець на лівій частині грудної клітки зліва у потерпілого не є наслідком окремого удару і міг утворитись від дотикання обушка ножа до тіла потерпілого у вказаному місці під час витягування кухонного ножа, який є не рівним за своєю формою, - про що вказано у згаданому висновку, - що також підтверджує встановлений вище факт заподіяння обвинуваченим лише одного(а не двох) удару ножем у тіло потерпілого ОСОБА_10 .

Відповідно до згаданого вище висновку судово-медичної експертизи №10, в крові загиблого ОСОБА_10 було виявлено етиловий спирт в кількості 3,16%, - про що зазначено в дослідницькій частині висновку (а.с.88), - що підтверджує покази обвинуваченого в тій частині, що в ході описуваних подій ОСОБА_10 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, що могло вплинути на його агресивну поведінку.

Крім того, у дослідницькій частині згаданого висновку судово-медичної експертизи №10 та у п.4 підсумків висновку експерта №21-МК встановлено, що смертельне тілесне ушкодження було завдано потерпілому з достатньою силою його спричинення(а.с.89,141), - що вказує на те, що такий удар ножем обвинувачений наніс умисно і з застосуванням власної фізичної сили, хоч і захищаючись від нападу потерпілого та, в свою чергу, спростовує покази обвинуваченого про те, що ОСОБА_10 сам «наштирхнувся» на ніж, коли, спіткнувшись, падав на нього, а він у цей час, лежачи на дивані біля столу, утримував у руках кухонного ножа та не наносив умисно удару ножем в груди потерпілому.

Відповідно до дослідницької частини висновку судово-медичної експертизи №32 від 13.03.2017 року, з медичних документів (медичної картки амбулаторного хворого) було установлено, що 09.00 год. при огляді ОСОБА_7 лікарями було виявлено слабкий запах алкоголю з ротової порожнини, при цьому, алкотест «Драгер» встановив 0,09% вмісту алкоголю в організмі обвинуваченого (а.с.190-191). Крім того, згідно акту медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння від 29.01.2017 року №31 підтверджено, що в обвинуваченого виявлено 0,09% вмісту алкоголю, що відповідає стану тверезості особи. Інших доказів у справі, які б вказували на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння суду не надано, а за вище згаданими показниками алкотесту, стан алкогольного сп`яніння у обвинуваченого на час скоєння злочину відсутній. Таким чином, таку обставину, як вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння суд виключає з обвинувачення за недоведеністю.

У ході огляду речових доказів 07.03.2017 року було оглянуто вилучений під час огляду місця події 29.01.2017 року кухонний ніж з плямами буро-коричневого кольору на лезові, довжина ножа становить 28 см., довжина леза становить 14,5 см, ширина біля основи 3,1 см, товщина обушка 0,2 см, кінець леза звужений і загострений. По лівій поверхні леза ножа починаючи від кінця вздовж обушка та на 1 см від ручки по ріжучому краю леза знаходяться переривчаті плями буро-коричневого кольору. На нижній поверхні ручки ножа в місці виходу леза знаходиться овальної форми пляма буро-коричневого кольору. Також в ході огляду було оглянуто частина пластикового руків`я сірого кольору неправильної циліндричної форми довжиною 12,2 см, діаметром 2,2 см, на верхній поверхні якого було виявлено пляму буро-коричневого кольору неправильної овальної форми, а також оглянуто металевий ціпок без слідів чи плям. Крім того, було оглянуто одяг, у який був одягнений ОСОБА_10 29.01.2017 року у момент заподіяння йому смерті, зі слідами пошкоджень та з бурими плямами, та одяг, у який був одягнений ОСОБА_7 29.01.2017 року під час скоєння інкримінованого останньому діяння, також зі слідами бурого кольору(а.с.106-120).

Як показав суду обвинувачений та підтвердила потерпіла ОСОБА_6 , вище описаного кухонного ножа ОСОБА_7 дістав з шухляди кухонного столу вже після того, як ОСОБА_10 наніс обвинуваченому удар табуретом по голові і між ними на той час уже існував конфлікт та ОСОБА_10 , голосно викрикуючи, «рвався» в напрямку до ОСОБА_7 , а потерпіла намагалась стримати сина, однак, не змогла, оскільки він її відштовхнув - що підтверджує покази обвинуваченого про те, що вказаного кухонного ножа він дістав саме для захисту від ОСОБА_10 та заздалегідь не готувався до умисного позбавлення життя потерпілого.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою похилого віку та особою, яка має суттєву фізичну ваду (відсутність ноги), а також ураховуючи обмежений простір приміщення, у якому відбувались усі вище описувані події та інтер`єр такого приміщення невеликий простір між кухонним столом і кухонним куточком, де знаходився обвинувачений, неможливість залишити вказане місце події, оскільки ОСОБА_10 знаходився зі сторони виходу від кухонного столу і ближче до вхідних дверей у будинок, а інша кімната, суміжна з кухнею не має дверей, які б можна було зачинити та уникнути продовження конфлікту, обвинувачений був об`єктивно обмежений у вільному пересуванні та швидкому реагуванні на неправомірні дії нападаючої особи потерпілого ОСОБА_10 , який за своїм фізичним станом був здоровим молодим чоловіком, а тому обвинувачений поступався своїми фізичними можливостями нападаючому і обвинувачений діяв у несприятливій для нього обстановці для захисту. У неправомірних діях нападаючого ОСОБА_10 мав місце напад щодо заподіяння невизначеної тяжкості тілесних ушкоджень обвинуваченому, оскільки ОСОБА_10 при здійсненні нападу на обвинуваченого хоча і не мав у руках сторонніх предметів, однак мав можливість та міг заподіяти шкоду ОСОБА_7 за допомогою власної фізичної сили, так як попередньо наніс удар по голові обвинуваченому табуретом, тоді як обвинувачений з метою самозахисту заподіяв потерпілому тяжку шкоду, оскільки смерть ОСОБА_10 була заподіяна в результаті умисного нанесення одного удару ножем в груди в область серця і така заподіяна обвинуваченим шкода не співмірна необхідному ступеню захисту від нападу потерпілого. У момент заподіяння посягання обвинувачений міг нанести удар потерпілому не ножем, а іншим предметом (ціпком, який знаходився поряд, або ж штовхнути кухонний столик на нападаючого), однак, обвинувачений обрав для себе найбільш доступний і зручний спосіб захисту для припинення посягання потерпілого в несприятливій для нього обстановці, за допомогою якого і скоїв злочин - кухонний ніж, - якого він не готував заздалегідь для заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, поскільки до цього ніж знаходився у постійному місці зберігання в шухляді кухонного столика біля якого і розгортались описувані події, та попередньо використувався обвинуваченим виключно для нарізання продуктів харчування.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №54 від 09.02.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 є осудним та з урахуванням рівня розвитку і індивідуально-психологічних, емоційних особливостей спроможний був правильно сприймати важливі по справі обставини, усвідомлювати значення своїх дій, регулювати свою поведінку та давати щодо цього вірні покази(а.с.147-149). Згідно акту №173 наркологічної експертизи від 15.03.2017 року ОСОБА_7 алкоголізмом не страждає (а.с.150).

Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 винен у вчиненні умисного вбивства, скоєного при перевищенні меж необхідної оборони, тобто, у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.118 КК України, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід перекваліфікувати з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинених проти життя та здоров`я особи, а також особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин кримінального провадження.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності (а.с.170) та повністю відшкодував завдану потерпілій майнову та моральну шкоду, - про що потерпіла ОСОБА_6 надала суду письмову розписку (а.с.193).

Обставини, які обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою похилого віку, інвалідом 3-ї групи та має суттєву фізичну ваду - ампутовану куксу лівого стегна на рівні середньої третини (а.с.37,47,168,169), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.44,45,175).

Також судом враховується те, що потерпіла ОСОБА_6 претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, оскільки майнова та моральна шкода їй відшкодована у повному об`ємі, - про що потерпіла підтвердила у поданій нею суду письмовій заяві (а.с.193), однак, потерпіла настоює на суворому покаранні обвинуваченого.

Суд ураховує і той факт, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення (злочин) відноситься до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи і наслідком таких протиправних дій обвинуваченого стало позбавлення життя іншої особи.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства і обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст.118 КК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільних позовів у межах даного кримінального провадження не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження щодо таких речових доказів.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили слід залишити попередню тримання під вартою.

Суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 увесь термін його попереднього ув`язнення (починаючи з моменту його затримання з 29.01.2017 року і по день постановлення вироку по 19.07.2017 року), відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При вирішенні даного питання суд ураховує положення згаданої норми Закону в редакції, яка діяла на час застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 30.01.2017 року (а.с.97-98) та на час продовження строку застосування такого запобіжного заходу 22.05.2017 року (а.с.192), а також ураховує положення ст.5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, згідно якої закон, який погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, із урахуванням чого, у даному випадку, судом не може бути застосовано Закон України №2046-УІІІ від 18.05.2017 року, який діє з 21.06.2017 року.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.118 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 10 (десять) місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання з 29.01.2017 року.
Зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 29.01.2017 року і по день постановлення вироку, тобто, по 19.07.2017 року включно, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, яка діяла на час застосування та продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Речові докази у кримінальному провадженні: кухонний ніж, змиви речовини бурого кольору, розбитий дерев`яний стільчик, змиви з обох рук обвинуваченого ОСОБА_7 , зразок крові ОСОБА_7 у сухому вигляді, пластикове руків`я від металевого ціпка та металевий ціпок, одяг, вилучений у обвинуваченого ОСОБА_7 футболку, сорочку, спортивну кофту, вилучений одяг ОСОБА_10 зимову куртку-бушлат, спортивну кофту синього кольору, футболку червоного кольору, сірі джинсові брюки, чорні шкарпетки, труси, пару взуття типу «берці», які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Шацького відділення поліції Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 у цей же строк з дня отримання ним копії вироку суду.

ГоловуючаОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3