Справа № 760/7739/17
Провадження № 1-кд/760/5/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Севастополь, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Преображенського районного суду м. Москви від 27.04.2016 за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,
ВСТАНОВИВ:
Заступник директора Департаменту - начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_5 звернулась до суду з письмовим клопотанням в порядку ст. 602 КПК України про приведення вироку Преображенського районного суду м. Москви від 27.04.2016 у відповідність з законодавством України, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначено про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника, виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.
Засуджений ОСОБА_4 , як вбачається з внесеного клопотання, відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 17 УФСВП Росії по Республіці Мордовія». Матеріали клопотання містять заяву засудженого про переведення його для подальшого відбування покарання на територію України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання заявника, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення, просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
За вироком Преображенського районного суду м. Москви від 27.04.2016 ОСОБА_4 , в точно не встановлений час, але не пізніше 02.12.2015 вчинив замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 27.04.2016, при цьому зараховано в строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 04.12.2015 по 27.04.2016.
Відповідно до законодавства України відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: «незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини».
Крім того, необхідно врахувати ту обставину, що злочин не було доведено до кінця, з причин, які не залежали від волі особи, а, отже, необхідно застосувати ч. 2 ст. 15 КК України: «Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі».
Отже, дії ОСОБА_4 відповідно до Кримінального кодексу України необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.
Згідно з ч. 4 ст. 610 КК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Окрім положень ч. 4 ст. 610 КК України, суд при визначені засудженому ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, згідно яких за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Також, враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове додаткове покарання, оскільки за вироком суду Російської Федерації таке покарання ОСОБА_4 не призначалось. При цьому підлягають застосуванню положення ст. 69 КК України.
На підставі викладеного, керуючись Конвенцією «Про передачу засуджених осіб» від 21.03.1983, ст. ст. 602, 603, 610 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати та виконати на території України вирок Преображенського районного суду м. Москви від 27.04.2016 у відповідності із законодавством України, яким громадянин України ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 та ч. 2 ст. 69 КК України до покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Зарахувати ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 04 грудня 2015 року по 27 квітня 2016 року включно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 27 квітня 2016 року. В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати відбутий строк покарання в Російській Федерації.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її проголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено клопотання та прокурором.
Суддя ОСОБА_1