ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/4965/17

30.03.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальну справу за кримінальним провадженням № 0000669 від 23.02.2017 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
встановив :
ОСОБА_5 09.02.2017 року, приблизно о 17-00 годині, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Салют», що розташована за адресою: площа Чорнова в м.Херсон, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, умисно, шляхом обману ОСОБА_4 , що виразилось в повідомлені ОСОБА_4 неправдивих відомостей про необхідність здійснення телефонного дзвінку, побудив останнього передати йому свій мобільний телефон марки «Nokia», моделі «Lumia 920», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №759-МТ від 15.03.2017 станом на лютий 2017 року могла складати 1050,00 гривень, в результаті чого заволодів мобільним телефоном належним потерпілому та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену вище суму.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, пояснив, що побачив у потерпілого телефон, попросив начеб то щоб подзвонити і не повернув. В скоєному розкаюється. Просив затвердити угоду про примирення.
20.03.2017. у даному кримінальному проваджені між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 із власної ініціативи та домовленості, відповідно до положень ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, сторони угоди узгодили покарання за вчинений злочин у вигляді року позбавлення волі, звільнивши від призначеного покарання з випробуванням, призначивши штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення,
Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної. між потерпілим та підозрюваним відповідає вимогам ст.471 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Потерпілий також просив затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції статті, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.
Керуючись ст., 373, 374, 475 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні у кримінальному проваджені між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 20.03.2017 р.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 190 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 175,92 гривні.
Речові докази вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Херсонської області в 30-денний строк з дня його проголошення через Херсонський міський суд.

СуддяОСОБА_1