Справа №127/189/16-к
Провадження №1-кп/127/450/16
07 грудня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі :
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з підстав наявності ризиків того, що обвинувачений, може продовжити ухилятися від явки до суду, переховуватися від правоохоронних органів, строком на 60 днів.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора з мотивів недоведеності прокурором існування ризиків для кримінального провадження та просив змінити на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив змінити вид запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання, оскільки його дружина важко хворіє та потребує допомоги.
Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Досліджуюючи матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою є винятковим заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, являється особою раніше судимою за злочин проти власності, в період непогашеної судимості вчинив новий злочин проти власності, умисно ухилявся від явки до суду в зв`язку із чим був оголошений в розшук, до затримання мав тимчасові заробітки, а тому суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є найбільш суворим в даному кримінальному провадженні, а достатнім для попередження ризиків для кримінального провадження ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 22.00 години до 06.00 години за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 днів, із покладенням обов`язків, визначених п.п. 1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-196,331 КПК України, суд,
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком 60 днів, звільнивши його із зали суду, тобто заборонити залишати місце постійного проживання у період з 22.00 до 06.00 години за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1,2, 3 ч.5 ст. 194 КПК України, прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обраховувати починаючи з 07.12.2016 року до 04.02.2017 року.
Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_4 .
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання начальнику Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області та прокурору Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 для контролю за виконанням.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: