Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9466/17
Провадження № № 1-кп/758/592/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2017 Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/592/17 (справа №758/9466/17), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування № 0002781, за підозрою:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тагілоні, Гальського району, Республіка Грузія, громадянина Республіки Грузія, одруженого, дітей не має, працюючого не офіційно продавцем квітів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер картки платника податків не отримував, Посвідка на право проживання в Україні НОМЕР_1 видана органом №1801 Державної міграційної служби України, раніше не судимого: у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26.06.2017 року, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебував за адресою: м. Київ, вул. В.Хвойки 15/15/6, де помітив припаркований автомобіль «Пежо 407», д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 та у цей час у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_6 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, металевим стержнем, що знаходився в його руці, розбив скло правих передніх дверцят автомобіля «Пежо 407», д.н.з. НОМЕР_2 , та через утворений отвір відкрив двері та проник до салону, звідки таємно викрав чоловічу сумку, яка належить ОСОБА_5 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 530 гривень, технічний паспорт на автомобіль «Пежо 407», д.н.з. НОМЕР_2 , посвідчення водія, оформлене на ім`я ОСОБА_5 , медична документація, оформлена на ім`я ОСОБА_5 ..
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 530 гривень.
13 липня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468,469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з даною угодою потерпілий та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України. ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за вчинений злочин та отримана згода на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .
Сторони узгодили покарання підозрюваному ОСОБА_6 у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. Зет. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер підозри, щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_6 , цілком розуміють права підозрюваного, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що ОСОБА_6 своїми навмисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Окрім цього, оскільки викрадені кошти підлягають поверненню потерпілому, спеціальна конфіскація до ОСОБА_6 не застосовується.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 13 липня 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 липня 2017 року покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази:
шкіряну сумку, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Подільського Управляння ГУ НП у місті Києві, повернути потерпілому ОСОБА_5 ; П`ятсот тридцять гривень, які зберігаються в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського контролю ГУ НП у місті Києві по квитанції №103477 від 18 липня 2017 року, повернути потерпілому ОСОБА_5 ; Рукавички чорного кольору, металеве сверло, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Подільського Управляння ГУ НП у місті Києві, знищити.
Скасувати арешт накладений слідчим суддею Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_7 30 червня 2017 року на автомобіль марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_3 та повернути його законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1