АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/726/17 Справа № 192/142/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року у задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції дійшов висновку про те, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить звільнити його умовно-достроково.

В обґрунтування своїх доводів засуджений посилається на те, що за час відбування покарання має 4 заохочення, а накладене стягнення погашено за строком давнини. Вказує, що з 2014 року навчався в ПТУ при СВК-21 та отримав спеціальність: муляр-штукатур, за що має заохочення. Зазначає, що до праці відноситься відповідально, робоче місце завжди знаходиться у належному стані, бере участь у суспільному житті відділення, приймає участь в програмах диференційованого виховання: «фізкультура та спорт», «підготовка до звільнення».

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти доводів засудженого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 станом на 22.06.2016 року відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2014 року.

Згідно з характеристикою на засудженого в установах виконання покарань за останньою судимістю перебуває з 06.06.2014 року. За період перебування в УВП № 3 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 21.08.2014 року. Працевлаштований на виробництві установи в ОГМ слюсарем. До праці ставиться добросовісно. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 4 рази, мав 1 стягнення, яке погашене за плином часу. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу за темою: «Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення». Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки (передачі) і бандеролі, мав 3 побачення та отримав 30 посилок. Свою вину у вчиненні злочину засуджений визнав та щиро кається.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції неправильно дійшов висновку про те, що в задоволенні подання необхідно відмовити мотивуючи це, в тому числі, тим, що 08.07.2016 року адміністрацією колонії відмовлено засудженому в направленні документів до суду щодо умовно-дострокового звільнення від покарання, як такому, що не довів своє виправлення, оскільки з моменту відмови адміністрації ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні останній отримав 3 заохочення: 28.09.2016 року, 18.11.2016 року та 20.01.2017 року.

Таким чином, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , оскільки останній, на переконання колегії суддів, на даний час довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, у зв`язку з чим доводи засудженого, викладені в апеляційній скарзі є такими, що заслуговують на увагу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року, якою відмовлено в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2014 року, на не відбутий термін 06 місяців 11 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: