УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання у кримінальному провадженні № 0000862 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження № 0000862 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України надійшло в провадження Дніпровського районного суду.
В судовому засіданні було розглянуто питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого у межах 60- ти діб, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні.
Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачуються, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 15 років.
Аналізуючи посилання сторони захисту та обвинуваченого та те, що вина ОСОБА_4 грунтується на припущеннях, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Також, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, суд, враховуючи те, що слідчим суддею було встановлено при обранні запобіжного заходу, що ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та, на цей час, дане судове рішення слідчого судді є чиним, не піддаючи останнє сумніву та не порушуючи принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року), що є одним із основних аспектів принципу верховенства права, вважає, що у цій справі, об`єктивні обставини встановлені слідчим суддею та, на цей час, не спростовані в ході судового розгляду, враховуючи не проведення, на цьому етапі, допиту всіх свідків, потерпілої, та не дослідження матеріалів, свідчать про обґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він міг вчинити дані правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України.

При цьому, додаткових характеризуючих даних на обвинуваченого, які б не були відомими слідчому судді при обранні запобіжного заходу надано не було, як на момент обрання цього запобіжного заходу, так і на на цей час, він має ті ж самі анкетні та характеризуючі його особистість дані.

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому у межах 60 - ти діб, а саме по 16.02.2016 року включно.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 176-178, 183, 199, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити у межах шістдесяти діб, а саме до 16.02.2016 року (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: