АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1518/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Павлограді Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до наданих органом слідства матеріалів, ОСОБА_6 16 січня 2004 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не стежить та його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, шляхом розбиття балконного скла за допомогою руки проник через балконне вікно у квартиру АДРЕСА_3 , де з кухонної кімнати вказаної квартири таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , а саме: пляшку шампанського «Крим» вартістю 9 гривень 00 копійок; пляшку вина «Лідія» вартістю 8 гривень 00 копійок; аудіо магнітолу марки «Голд стар» вартістю 500 гривень 00 копійок. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 517 гривень 00 копійок.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та викраденим

майном розпорядився на власний розсуд.

19.01.2004 року слідчим відділом Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу № 35041078 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Постановою слідчого від 26.01.2004 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Постановою слідчого від 28.01.2004 ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 183 КК України.

11.02.2004 року в порядку ст. 22 КПК України кримінальну справу щодо ОСОБА_6 було направлено прокурору міста Павлограда для затвердження обвинувального висновку та направлення справи до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

05.04.2004 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено в розшук та змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою, а кримінальна справа була призупинена на підставі п. 1 ст. 206 КПК України.

26.12.2013 року постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження повернуто у Павлоградську міську прокуратуру для організації додаткового розслідування.

08.02.2014 року матеріали кримінальної справи № 35041078 внесені до ЄРДР за № 0000326 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути задоволеним, оскільки не обґрунтовано та належним чином не вмотивовано необхідність застосування саме виняткового запобіжного заходу та неможливість застосування більш м`якого заходу, при наявності підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та відсутності невідбутого покарання. Також суд врахував положення ст. 49 КК України.

Зазначив, що правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування у даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає вказану ухвалу незаконною, оскільки суд не врахував той ризик, що підозрюваний залишить місце проживання, втілився у діях ОСОБА_6 , коли він у 2004 році залишив територію України, перебуваючи під підпискою про невиїзд, чим протидіяв судовому провадженню на протязі більше ніж 12 років. Крім того, підозрюваним вчинений тяжкий злочин, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який просив доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора залишити без задоволення, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Натомість, слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу взагалі не обґрунтував його та належним чином не вмотивував необхідність застосування саме виняткового запобіжного заходу та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурором також не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що застосований стосовно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не порушує, покладені на нього слідчим суддею обов`язки виконує, оскільки кожного дня з понеділка по п`ятницю з 9.00 до 10 години перебуває у слідчого.

Колегією суддів встановлено, що підозрюваний не перебуває в шлюбі, офіційно не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрюється у вчиненні злочину 16 січня 2004 року, 05 квітня 2004 року був оголошений в розшук. З листа прокуратури м.Павлограда від 20 жовтня 2005 року вбачається, що підозрюваний з 15 серпня 2005 року був арештований на території РФ, що виключає його ухилення від органів досудового розслідування та суду, а в серпні 2016 року був звільнений з місць позбавлення волі.

Крім того підозрюваний зазначив, що слідчий призначив експертизу з індексації вартості завданого збитку потерпілій на теперішній час з метою з?ясування можливості закриття кримінального провадження та очікує на її результати.

Колегія суддів вважає, що за вищезазначених обставин слідчий суддя правомірно застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, також ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: