Справа № 542/1742/16-к
Провадження № 1-кп/542/50/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000645 від 18.11.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Янівка Климовичського району Могильовської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Близько восьми років тому ОСОБА_4 виявив під час перебування на похоронах батька у житлі останнього в м. Кривий Ріг вибухову речовину, порох, яка там зберігалася. При цьому, не будучи власником зброї та достовірно знаючи, що порох є вибуховою речовиною, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне придбання, зберігання даної вибухової речовини, без передбачуваного законом дозволу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 узяв вибухову речовину, яку приніс до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де тривалий час незаконно зберігав у житлі.
18.11.2016 року близько 9:50 години під час проведення санкціонованого обшуку житла з господарськими будівлями за ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області в присутності учасників обшуку, де проживає без реєстрації ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речовину, яка згідно висновку вибухотехнічної експертизи № 167 від 23.11.2016 року являється вибуховою речовиною на основі одноосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху загальною масою 6 кг 519 г.
29 листопада 2016 року між прокурором Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому відповідно до статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Як встановлено з даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 у виді трьох років позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

В силу статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є активне сприяння в розкритті злочину, щире каяття.

В силу статті 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого, який підтримав думку прокурора, адвоката, та вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, суд вважає за необхідне винести у провадженні вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.

Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з підсудного.
Вирішуючи питання речових доказів, суд ураховує вимоги ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 листопада 2016 року по кримінальному провадженні № 0000645.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи в розмірі 1100 грн. 50 коп. на користь держави.

Речові докази два спецпакети за № 1721919, № 3209625 з вибуховою речовиною на основі пороху, що передані на зберігання до кімнати речових доказів при Новосанжарському ВП ГУНП Полтавської області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)
Відповідає оригіналу
Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1