Порядковий № 1-кп/756/806/16
У Х В А Л А
Іменем України
24 листопада 2016 року колегія суддів Оболонського районного суду м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши у приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту по обвинуваченню

ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, та

ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2016 року Оболонському районному суду м. Києва визначена підсудність обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту.

Адвокат ОСОБА_6 , який захищає інтереси ОСОБА_9 , просив повернути обвинувальний акт прокурору, у зв`язку із невідповідністю акту вимогам ст. 291 КПК України. Обґрунтовуючи свою позицію захисником вказано про відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, у якому, на його думку, викладене повідомлення про підозру.

Крім того, обвинувальний акт не містить всі обставини, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_9 , зокрема відсутня інформація про наявність у неї неповнолітньої дитини.

Також захисником звернута увага на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, яким є зазначення у розділі ІІ переліку процесуальних дій, проведених у ході досудового розслідування, незважаючи на те, що відповідно до назви розділу, у ньому мають бути зазначені прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення, що свідчить про невідповідність реєстру вимогам ст. 109 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 , щодо повернення обвинувального акту прокурору, у свою чергу повідомив, що підставами для повернення на його думку є те, що обвинувальний акт побудований на показах свідка ОСОБА_9 , яка у подальшому отримала статус підозрюваної, що призвело до недопустимості доказів, на яких побудований обвинувальний акт. Крім того, адвокатом вказано про однобічність проведення досудового розслідування, відсутність доказів перебування обвинуваченого ОСОБА_8 у місті Утрехт Королівства Нідерланди, де за версією слідства, останнім були придбані психотропні та наркотичні речовини з метою збуту та контрабанди. Також, захисником зазначено про включення до обвинувального акту епізоду збуту ОСОБА_8 свідку ОСОБА_10 особливо небезпечної речовини МДМА, незважаючи на те, що вказаний свідок перебуває у розшуку, що унеможливлює його допит у судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_9 у вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду, обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисника.

З`ясувавши позиції учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт із реєстром матеріалів досудового розслідування, колегія дійшла наступного висновку.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України. Згідно із ч. 2 зазначеної норми закону, обвинувальний акт має містити такі відомості : найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого; анкетні відомості потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.

З урахуванням вказаних вище вимог закону, колегія приходить до висновку, що обставини, про які зазначив адвокат ОСОБА_7 , не є підставами для повернення обвинувального акту, крім того вони не можуть бути перевірені в ході підготовчого судового провадження у межах якого, суд вирішує лише питання, пов`язані із призначенням справи до судового розгляду. Рішення до допустимість доказів, відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, приймається судом або під час їх оцінки у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, або, у разі їх очевидної недопустимості, під час судового розгляду. Враховуючи предмет підготовчого судового засідання, суд вважає хибною позицію адвоката ОСОБА_7 , який на даній стадії судового провадження вдався до розмірковування стосовно обґрунтованості висунутого ОСОБА_8 обвинувачення.

Також суд не може погодитися із позицією захисника ОСОБА_6 про відсутність формулювання обвинувачення, оскільки дане твердження суперечить дослідженому колегією обвинувального акту, який містить визначені законом складові, у тому числі і ті, про відсутність яких було заявлено.

Проте, дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів приходить до висновку про необхідність його повернення прокурору з огляду на наступне.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

При цьому обвинувачення, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме у межах висунутого обвинувачення здійснюється судових розгляд.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 були вчинені дії, направлені на контрабанду наркотичного засобу, психотропної речовини у великих розмірах та особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах. Зі змісту обвинувального акту убачається, що ОСОБА_9 24.05.2016 року, перебуваючи у м. Утрахт Королівства Нідерландів, отримала від ОСОБА_8 з метою подальшого переміщення через митний кордон на територію України незаконно придбані останнім наркотичний засіб кокаїн, психотропні речовини амфетамін та МДМА.

У подальшому 30.05.2016 року під час проходження митного контролю співробітниками прикордонної та митної служби спільно зі співробітниками ГУ БКОЗ СБУ був зупинений автомобіль марки «Міцубіші Лансер» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 . Того ж дня у період часу з 12 години 40 хвилин до 15 години співробітниками правоохоронних органів було вилучено з багажного відділення вказаного вище автомобіля з чемодану ОСОБА_9 поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, зі вмістом кокаїну, що була раніше отримана останньою у ОСОБА_8 . Під час даного огляду під кладкою чемодану ОСОБА_9 також був виявлений згорток з поліетиленового пакету із кристалоподібної речовиною білого кольору, зі вмістом амфетаміну. Також в ході огляду, у чемодані ОСОБА_9 у кишені її кофти виявлені 4 зіп-пакетики із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містили особливо небезпечну психотропну речовину МДМА.

Таким чином, предметом контрабанди, тобто переміщення ОСОБА_9 через митний кордон України із приховуванням від митного контролю того дня були наркотичні засоби та психотропні речовини.

Але незважаючи на те, що дана дія охоплювалася єдиним умислом, була вчинена однією й тією ж особою, орган досудового розслідування виклав фактичні обставини тричі, чим створив ілюзію множинності злочинних епізодів.

Також формулювання обвинувачення ОСОБА_9 по кожному предмету контрабанди викладено окремо, що призвело до штучного збільшення обсягу обвинувачення.

При цьому, враховуючи питання, що відповідно до вимог закону можуть бути вирішенні під час підготовчого судового засідання, суд не оцінює правильність кваліфікації дій обвинуваченої за вищевказаними епізодами.

Фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому дій та формулювання обвинувачення так само викладені аналогічним чином.

Зазначені обставини на переконання колегії суддів свідчить про неконкретність обвинувачення викладеного в обвинувальному акті.

При цьому суд виходить з того, що обвинувальний акт має відповідати не лише формальним ознакам, зазначеним у ст. 291 КПК України, а й іншим вимогам кримінального процесуального закону, зі змісту яких випливає, що формулювання обвинувачення повинно бути зрозумілим, конкретним і логічним.

Неконкретність обвинувачення порушує право особи на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та є у подальшому підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повертає обвинувальний акт прокурору у зв`язку із невідповідністю акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 291, 314 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення.

Судді :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3