Справа №639/1183/17-к
1-кс/639/326/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Харків
встановив :
В ході досудового слідства по кримінальному провадженню, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року, за клопотанням слідчого СВ РЗСТ СУ ГУ НП в Харківській області були продовжені строки тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 26 лютого 2017 року.
24 лютого 2017 року, в підготовчому судовому засіданні Харківського районного суду Харківської області по кримінальній справі № 635/993/17-к, ухвалою суду, за клопотанням прокурора, були продовжені строки тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 24 квітня 2017 року.
Адвокат посилається на те, що вказана вище ухвала суду не містить даних про порядок та строк набрання нею законної сили, що не відповідає вимогам ст.532 КПК України та за таких обставин вважає, що в разі застосування загальних правил, ухвала суду про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою набирає законної сили після спливу строку на її апеляційне оскарження, або після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції в разі подання апеляційної скарги.
27 лютого 2017 року на зазначену вище ухвалу суду стороною захисту подана апеляційна скарга.
Крім того, резолютивна частина ухвали суду першої інстанції від 24.02.2017 року містить ряд недоліків, а саме: в останній невірно вказана назва установи, в який під вартою утримується ОСОБА_4 ; судом при вирішенні клопотання прокурора, в ухвалі не визначений розмір застави щодо обвинуваченого, а також не зазначено порядок і строки набрання ухвалою законної сили.
Також, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, подано до суду з порушенням строків встановлених процесуальним законодавством, обвинуваченому та стороні захисту не вручена копія клопотання, чим порушено право обвинуваченого на захист. Прокурором в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження існування ризиків визначених ст.177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Адвокат вважає, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року сплинув 26.02.2017 року, а ухвала Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2017 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою не набрала законної сили.
За таких обставин сторона захисту вважає, що має місце грубе порушення прав обвинуваченого на свободу та на захист, що імовірно призвело до постановлення Харківським районним судом Харківської області завідомо неправосудного рішення, а саме винесення ухвали по кримінальному провадженню від 24.02.2017 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, у зв`язку з чим просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти, оскільки останній утримується у ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» без судового рішення, яке набрало законної сили.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , підтримали вимоги скарги посилаючись на зазначені вище обставини.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував посилаючись на її необґрунтованість.
Представник адміністрації ДУ «ХУВП №27» в судове засідання не з`явилась про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду копію судового рішення, на підставі якого ОСОБА_4 утримується під вартою та заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечує посилаючись на безпідставність зазначених в ній вимог.
Суд, вислухавши пояснення осіб учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надану адміністрацією Харківської установи виконання покарань №27 копію рішення суду з матеріалів особової справиобвинуваченого ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.
При розгляді справи суд виходить з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, відповідно до яких, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
В процесі досудового слідства по кримінальному провадженню, ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м. Харкова строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 був продовжений, в останнє ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року до 26.02.2017 року, без визначення застави.
24 лютого 2017 року, в підготовчому судовому засіданні Харківського районного суду Харківської області по кримінальній справі № 635/993/17-к, ухвалою суду, за клопотанням прокурора, було продовжено строки тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 24 квітня 2017 року.
У задоволенні клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.
Резолютивна частина ухвали містить посилання на те, що така оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
27.02.2017 року адвокатом ОСОБА_5 до апеляційного суду Харківської області подана апеляційна скарга на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2017 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Відповідно до ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом та відповідно до вимог ст.392 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Згідно з ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2017 року, на теперішній час стосовно обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст.314 КПК України.
Дані про зміну або скасування запобіжного заходу матеріали особової справи ОСОБА_4 не містять, при розгляді скарги не надано таке рішення і учасниками процесу.
Таким чином, на теперішній час підстав для звільнення обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_4 з - під варти не вбачається.
Щодо решти тверджень сторони захисту про невідповідність рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою вимогам кримінально процесуального законодавства та практиці Європейського Суду з Прав Людини, вирішення таких питань та надання оцінки відповідності рішення суду вимогам закону, не відноситься до компетенції слідчого судді районного суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Повний текст ухвали буде складений та оголошений 03.03.2017 року о 14-00 год.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1