ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 556/1744/15-к
Рядок статзвіту № 19

23.06.2017 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт.Володимирець кримінальне провадження №0000061 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, військовозобов`язаного, не працює, раніше судимого вироком Сарненського районного суду від 09.11.2012 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.296 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, з трьохрічним іспитовим строком; судимого 17.03.2017 року Володимирецьким районним судом за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; Вирок Сарненського районного суду від 9.11.2012 р. виконувати самостійно,

за ч.3 ст. 186 КК України,-

по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовозобов`язаного, не працює, судимого Кузнецовським міським судом 18.01.2016 року за ч.3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 4-х років позбавлення волі, без конфіскації майна; судимого Володимирецьким районним судом 17.03.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, ч.4 с.70 КК України до 4-х років позбавлення волі,

за ч.3 ст. 186 КК України,-

по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовозобов`язаного, не працює, не судимого,

за ч.3 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Органами досудового слідства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин:

25.01.2015 року, близько 1 год. 30 хв., в с. Великі Цепцевичі , Володимирецького району, Рівненської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , попередньо домовившись, протиправно проникли у житловий будинок ОСОБА_9 , після чого відкрито заволоділи її майном грошовими коштами в сумі 10000 грн. заподіявши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив, що 25.01.2015 року був з сім`єю в с. М.Жолудськ, у батьків дружини. Тому ніяких злочинів не вчиняв, просив його виправдати.

Обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину не визнав, відмовився надати показання, щодо кримінального правопорушення. Просив його виправдати.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав, і суду пояснив, що 25.01.2015 року, вони з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вечером їхали з роботи. Не пам`ятає, хто запропонував вчинити злочин. Зайшли у двір до ОСОБА_9 , постукали у двері. Потерпіла відкрила і брати ОСОБА_12 зайшли в будинок. Він же стояв на дворі, дивився чи ніхто не йде. Потім йому дали 4 тисячі гривень, точної суми не пам`ятає, і вони розійшлися. Гроші були у ОСОБА_13 . Не бачив чи ОСОБА_14 заходив у будинок.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 ствердив, що ОСОБА_9 його рідна сестра. Остання говорила, що її грабували двоє чоловіків, вона їх не знає.. Били її, а тому сказала де гроші. В сестри були синякі на обличчі, руках. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 померла.

Також судом були досліджені письмові докази надані стороною обвинувачення в підтвердження винуватості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні:

-Заява ОСОБА_5 , заява ОСОБА_6 про вчинення злочину;

-Проток огляду місця полії від 25.01.2015 р. території домогосподарства та житлового будинку ОСОБА_9 ;

-Протокол проведення слідчого експерименту від 17.09.2015 р., де підозрюваний ОСОБА_6 розповів, як вони з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 скоїли злочин. А саме, що в будинок ОСОБА_9 заходили брати ОСОБА_12 . Він стояв на дворі, дивився чи ніхто не йде. Взяли у потерпілої 15 тис. грн., йому дали 5 тис. грн..

У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 у своїх показаннях вказав, що не бачив і не міг бачити, які саме дії вчиняли обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 в будинку потерпілої, так як він туди не заходив. Таким чином ОСОБА_6 не був очевидцем відкритого заволодіння майном ОСОБА_9 .. А його твердження, що гроші, які йому передав ОСОБА_4 належали потерпілій, базуються виключно на його припущеннях, що він і підтвердив у судовому засіданні. При цьому останній називає різні суми грошей, які йому були передані.

Вище викладене свідчить про те, що визнавши свою вину обвинувачений ОСОБА_6 , в силу юридичної необізнаності, дав неправильну правову оцінку своїм діям та діям обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, а тому про обставини справи нічого повідомити не змогла.

Показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , допитаних у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, також викликають в суда обґрунтовані сумніви щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину.

Стороною обвинувачення для дослідження в судовому засіданні було надано як доказ, Протокол огляду місця події від 25.01.2015 р., який не містить інформації про вчинення обвинуваченими будь-яких протиправних дій.

Не бере суд до уваги, і надані стороною обвинувачення заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про вчинення злочину, оскільки вони написані останніми за відсутності захисників. При цьому судом враховано висловлену Європейським судом з прав людини (справа «Максименко проти України від 20.12.2011 р., заява №39488/07) виключно критичну правову позицію у частині ставлення до визнавальних показань, отриманих під примусом і за відсутності захисника.

Крім того, у Рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Луценко проти України» від 18.12.2008 року, заява №30663/04, суд зазначив, що для вирішення питання про те, чи відповідало використання зізнавальних показань вимогам справедливості, викладеним у п.1 статті 6 Конвенції, та справедливості процесу у цілому слід брати до уваги якість доказів, у тому числі чи не викликають обставини, за яких вони отримані, сумнівів у їх надійності й точності. Разом з тим достовірність доказів дуже сумнівна, якщо вони отримані з порушенням права не давати показань або не свідчити проти себе. Право не свідчити проти себе, зокрема, передбачає, що сторона обвинувачення у кримінальній справі намагається довести вину обвинуваченого, не наводячи доказів, отриманих усупереч волі останнього із застосуванням методів примусу або пригнічення.

Інші докази, якими б поза розумним сумнівом підтверджувалась вина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 стороною обвинувачення суду не надані.

А згідно ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04), суд при оціненні доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до ст.. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів с показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Суд, згідно ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ст.. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вимоги вказаних нормативних актів повністю відповідають вимогам ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які в силу приписів ст.9 КПК України є одним з джерел кримінального процесуального законодавства України.

Згідно з частиною 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дослідивши безпосередньо наведені вище докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення не було надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази, давши їм належну оцінку, приходить до висновку про необхідність виправданняобвинувачених на підставі п.2) ч.1 ст.373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведена вина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.
А у відповідності до п.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Враховуючи викладене, керуючисть ст.ст. 370 - 371, 373 - 374, 376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати не винуватим та виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 визнати не винуватим та виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

ОСОБА_6 визнати не винуватим та виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Прокурору, обвинуваченим, захисникам обвинувачених, потерпілому копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: