Провадження №11-кп/772/469/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянула 07 лютого 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0005669 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , самого обвинуваченого та прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.10.2003 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 08.11.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.186, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі; 20.03.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання перебування в установі попереднього ув`язнення з 22.07.2016 року до вступу вироку у законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

За участю прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
В апеляційній скарзі прокурора міститься прохання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання із-за його м`якості, посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що потягло його невідповідність тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просив змінити вирок суду, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.2 ст.186 КК України на ст.185 КК України із застосуванням до покарання норм ст.75 КК України, визнавши дії обвинуваченого закінченим замахом на крадіжку.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 також просиd перекваліфікувати його дії з ст.186 КК України на ст.185 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що 22.07.2016 року близько 16:30год, перебуваючи по вул. Гладкова,3 в м. Вінниці, біля приміщення філії Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва помітив велосипед чорно-помаранчевого кольору торгової марки «Ocean» моделі «X-ice DX 24», належний ОСОБА_9 , який залишив неповнолітній ОСОБА_10 , біля входу зазначеного приміщення. В подальшому у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння даним майном ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_6 , керуючись жагою до наживи та протиправного збагачення, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 , діючи повторно, підійшов до вказаного велосипеду та усвідомлюючи, що його дії можуть стати помітними для інших осіб, сів на даний велосипед з метою вчинення його подальшого викрадення та розпочав рух на ньому. У цей час неповнолітній ОСОБА_10 вибіг із зазначеного приміщення бібліотеки з метою зупинити протиправні дії ОСОБА_6 , незважаючи на що, останній продовжив свій злочинний умисел та відкрито заволодів велосипедом марки «Ocean» моделі «X-ice DX 24», покинувши місце вчинення злочину з викраденим майном.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2071/16-21 від 03.08.2016 року вартість велосипеду торгової марки «Ocean» моделі «X-ice DX 24» становила 2 916,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на вищевказану суму.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого і його захисника, підтримавших доводи своїх апеляційних скарг; прокурора, який заперечив проти їх задоволення та просив задовільнити їхні апеляційні вимоги, дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Обвинувачений не заперечував факт заволодіння велосипедом, проте стверджував, що робив це таємно, а після того як свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 догнали його і стали погрожувати розправою, кинув велосипед і намагався втекти.

Проте, суд обґрунтовано не повірив показам обвинуваченого, який в суді першої інстанції давав інші пояснення, що хотів покататись на велосипеді, після чого повернути власнику та законно суд не кваліфікував дії ОСОБА_6 за ст.185 КК України, як крадіжка. За свідченнями неповнолітнього ОСОБА_10 , після того як він побачив через вікно бібліотеки викрадення обвинуваченим його велосипеда, одразу вибіг на вулицю і став кричати вдогін зупинитись, на що ОСОБА_6 не реагував, продовжував їхати далі.

За свідченнями ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вони були очевидцями як ОСОБА_6 взяв припаркований велосипед і став рухатись на ньому.

Коли хлопчик вибіг із бібліотеки і став кричати до ОСОБА_6 зупинитись, на що той не реагував, вони завели свій автомобіль, в якому вони сиділи і поїхали за обвинуваченим, сигналили і кричали віддати велосипед, на що ОСОБА_6 не звертав уваги аж до тих пір поки вони не під`їхали до нього впритул і відкритими дверима не зупинили велосипед, із якого обвинувачений впав, а піднявшись, побіг від них.

Із зазначеного слідує, що ОСОБА_6 , втікаючи на велосипеді, усвідомлював, що для осіб, які його переслідували, він вчиняє відкриті дії, але ігноруючи це, продовжив їх вчиняти.

Верховний Суд України своєю постановою №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти приватної власності» роз`яснив, що дії, розпочаті як крадіжка, але після виявлення потерпілим чи іншими особами продовжувались з метою заволодіння майном, розцінюються як грабіж.

Саме на зазначені роз`яснення містяться обґрунтовані посилання у вироку.

Щодо кваліфікації по замаху на крадіжку, на що є необґрунтовані посилання у апеляційній скарзі захисника, то грабіж вважається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість ним розпорядитись, що ОСОБА_6 зробив і в даному випадку.

За наявності обставин зазначених у вироку, при призначенні покарання, в тому числі і обтяжуючої рецидиву злочину, суд обрав ОСОБА_6 покарання відповідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів та таке, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора і призначення більш суворого покарання апеляційний суд також не вбачає.

Враховуючи, що висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а призначення покарання відповідає тяжкості скоєного, особі винного і обставинам, що обтяжують і пом`якшують покарання, підстав до зміни чи скасування вироку суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 414, 420 КПК України апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , самого обвинуваченого та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців із дня її оголошення, а обвинуваченим із дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: