АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/622/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.186 КК України
УХВАЛА
6 березня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного 25.09.2016 до ЄРДР за №0004472 щодо

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Топилки Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8 .

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004472 від 25.09.2016 за обвинуваченням щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України було повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції щодо про повернення обвинувального акту скасувати, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування своїх вимог вказує на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. Зазначає, що суд повернув обвинувальний акт безпідставно. Вимоги до обвинувального акту зазначені у ст.291 КПК України дотримані. Вважає що суд вказаною ухвалою порушує права обвинуваченого в частині вирішення справи в розумні строки.

За ухвалою суду, За матеріалами провадження, до суду надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту за участі сторін та інших учасників кримінального провадження, оскільки вважав, що дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт відповідав вимогам Кримінального процесуального кодексу України і підстави для його повернення прокурору або закриття були відсутні.
Крім того, прокурор зазначив, що в обвинувальному акту міститься технічна описка в році вчинення злочину. Пояснив, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочин скоєно саме в 2016 році, а не в 2015. Це підтверджується також тим, що відомості до ЄРДР внесені в день вчинення злочину 25.09.2016. Тому просив в обвинувальному акті вважати вірним рік вчинення злочину замість 2015 року - 2016 рік.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти призначення кримінального провадження до розгляду. Також заперечував проти клопотання прокурора, оскільки у суду не має повноважень на внесення виправлень до обвинувального акту. Просив обвинувальний акт повернути прокурору через те, що слідством не встановлені фактичні обставини злочину.
Обвинувачений в судовому засіданні повністю підтримав думку захисника.
Суд, приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору в ухвалі зазначив, що обвинувальний акт на теперішній час не відповідає вимогам КПК України. Невідповідність обвинувального акту виражалася у тому, що в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не встановлено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: дату вчинення злочину.
Суд не мав повноважень на внесення виправлення до обвинувального акту та не міг в підготовчому судовому засіданні шляхом перевірки обвинувального акту з додатками встановити точний рік вчинення злочину. Дата внесення відомостей до ЄРДР також не могла бути підтвердженням того, що злочин вчинено саме в 2016 році.
Суд вважав, що обвинувальний акт слід повернути прокурору саме в підготовчому засіданні, оскільки в подальшому, при визнанні обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення яке йому інкримінується та визначення порядку дослідження доказів на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд не зможе встановити дату вчинення злочину, що призведе до невірного та незаконного призначення покарання.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого і його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги і вважали ухвалу суду законною і обґрунтованою; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і наполягала на скасуванні ухвали суду першої інстанції як незаконної; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;.
В порушення вказаної норми закону в обвинувальному акті не було встановлено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: дата вчинення злочину. В обвинувальному акті було зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке було скроєно 25.09.2015, натомість з поясненнями сторін випливає що вказане кримінальне правопорушення було скоєно 25.09.2016, тобто в обвинувальному акті не правильно зазначено рік його скоєння.
Як правильно було зазначено в ухвалі, суд не мав повноважень на внесення виправлення до обвинувального акту, та не міг в підготовчому судовому засіданні шляхом перевірки обвинувального акту з додатками встановити точний рік вчинення злочину.
Доводи апелянта на предмет того, що ухвала суду порушує права особи в контексті ст.318 КПК України (розгляд обвинувачення в найкоротші строки) є необґрунтованими, адже сторона захисту наполягала на направленні вказаного обвинувального акту прокурору для усунення його недоліків.

Щодо посилання апелянта на положення ст.ст.337, 338 КПК України, слід зазначити, що підчас судового розгляду прокурор має повноваження змінювати обвинувачення з метою правової кваліфікації або обсягу обвинувачення в разі встановлення нових фактичних обставин. У вказаному ж випадку, фактичні обставини не є новими. За твердженням самого ж апелянта в обвинувальному акті допущена помилка. Окрім цього обвинувачення не змінюється щодо кваліфікації або обсягу обвинувачення. Відтак на переконання колегії суддів вказаний недолік обвинувального акту має бути усунений саме прокурором.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004472 від 25.09.2016 за обвинуваченням щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України було повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2, без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4