КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 532/967/17
Провадження № 1-кп/534/161/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

здійснивши підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №90000382, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в :
В порядку статті 291 КПК України до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

16 червня 2017 року під час досудового розслідування між підозрюваною ОСОБА_5 та прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, із змісту якої вбачається, що підозрювана ОСОБА_5 беззастережно визнала свою вину у тому, що в середині травня 2017 року на сміттізвалищі вона знайшла схожу на пістолет саморобну, нестандартну, дульнозарядну вогнепальну зброю із ґнотовим запаленням, яку умисно незаконно придбала та зберігала за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

13 червня 2017 року згадану вогнепальну зброю було вилучено співробітниками поліції в ході проведення обшуку.

Згідно обвинувального акту та зазначеної угоди дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як вона умисно вчинила придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час підготовчого судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 заявила, що визнає себе винною повністю та прохала суд затвердити угоду про визнання винуватості. З приводу інкримінованого їй кримінального правопорушення пояснила, що знайдений нею на сміттізвалищі предмет, був зовні схожий на саморобний іграшковий пістолет, тому вона взяла його гратися своїм малолітнім онукам. Про те, що цей предмет може бути зброєю вона навіть не припускала, умислу на придбання та зберігання вогнепальної зброї не мала.

Відповідно до ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості серед інших обставин зазначається про беззастережне визнання підозрюваним/обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому під беззастережним визнанням винуватості підозрюваним/обвинуваченим слід розуміти безумовне (повне) визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Проте, із змісту зазначених вище пояснень обвинуваченої ОСОБА_5 вбачається, що остання погодилася на укладення угоди про визнання винуватості, не розуміючи характеру обвинувачення та фактично не визнаючи своєї винуватості, стверджуючи, що умислу на придбання та зберігання вогнепальної зброї вона не мала.

Диспозиція ч.1 ст.263 КК України передбачає кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу -
З суб`єктивної сторони цей злочин може бути вчинений тільки з прямим умислом.

Відповідно до вимог п.3 ч.4 ст.474 КПК України, при здійсненні судового провадження на підставі угоди визнання обвинуваченим своє винуватості є обов`язковою умовою для затвердження угоди про визнання винуватості.

Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_5 в суді не визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, адвокат ОСОБА_4 , яку призначено для здійснення захисту Регіональним центром з надання безоплатної правової допомоги у Полтавській області, на це увагу не звернула, а навпаки, діючи всупереч інтересам підзахисної, прохала суд про затвердження зазначеної угоди.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, що відповідно до п.4 ч.7 ст.474 КПК України є безумовною підставою для відмови в затвердженні такої угоди.

Враховуючи, що зазначеної угоди між підозрюваною та прокурором досягнуто під час досудового розслідування, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування, як це передбачено п.1 ч.3 ст.314 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Відмовити в затвердженні угоди, укладеної 16 червня 2017 року між ОСОБА_5 та прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - повернути прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1