АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 662/694/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/724/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 cт. 185 КК України
У Х В А Л А
іменем України
07 серпня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000171 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 червня 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 12.12.2012р. Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 04.03.2016 року за відбуттям покарання

засуджено: за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

Міра запобіжного заходу домашній арешт.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 04.03.2017 року близько 20.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник до будинку АДРЕСА_3 , який належить гр. ОСОБА_9 , звідки повторно, таємно викрав б/в ТВ-тюнера «ТКІМАХ» чорного кольору з пультом дистанційного управління, вартістю 500 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та суворість призначеного покарання. Стверджує, що він перебував на подвір`ї потерпілого, потім зайшов у будинок, де побачив тюнер, який викрав. Тому вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України. Призначаючи покарання, суд не врахував, що він добровільно відшкодував збитки, щиро розкаявся. З цих підстав просить змінити вирок суду першої інстанції, визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали свої апеляційні вимоги, просили змінити вирок та пом`якшити покарання, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав частково, та не заперечував той факт, що він вчинив крадіжку майна з будинку потерпілого, з яким разом в літній кухні розпивали спиртні. Коли побачив у житловому будинку тюнер, зайшов до будинку та забрав тюнер. У подальшому тюнер віддав ОСОБА_10 ..

Доводи ОСОБА_8 про те, що він не проникав до будинку, були предметом перевірки в судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження..

Потерпілий ОСОБА_9 показав, що він разом з ОСОБА_8 розпивали спиртні напої в його літній кухні. Двері будинку були закриті на навісний замок. Він заснув у літній кухні, а зранку прокинувся та виявив, що в житловому будинку хтось був, побачив вирвану скобу з двері будинку та виявив крадіжку тюнера з пультом.

Свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_8 приніс йому тюнер та сказав, що він може його забрати за 150 - 200 грн.. Наступного дня приїхали працівники поліції та забрали тюнер.

Свідок ОСОБА_11 - донька потерпілого показала, що батько їй повідомив про викрадення тюнера і що у нього був ОСОБА_8 .. Спочатку ОСОБА_8 заперечував свою причетність до крадіжки, а коли приїхали працівники міліції, то він зізнався, що вкрав тюнер.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він був присутнім при слідчому експерименті, у ході проведення якого ОСОБА_8 пояснив та показав, як він відкрив замок, зайшов у будинок, взяв тюнер, поклав його за пазуху й вийшов. Також ОСОБА_8 розповів, що він був п`яний, бо пив разом з потерпілим.

Зазначені показання потерпілого та свідків узгоджуються з даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 04.03.2017 року за фактом крадіжки майна з будинку потерпілого, у протоколі огляду предмета від 05.03.2017 року - тюнера, що належить потерпілому, у протоколі слідчого експерименту від 17.03.2017 року та доданими до нього фототаблицями про обставини проникнення ОСОБА_8 до будинку потерпілого та викрадення його майна, висновком експерта від 10.03.2017 року про вартість майна.

Сам обвинувачений ОСОБА_8 на слідчому експерименті особисто підтвердив факт проникнення до будинку потерпілого шляхом відкриття замка на вхідній двері, показав, як відкрив замок, зайшов до будинку, звідки викрав тюнер.

Тобто, обвинувачений підтвердив факт вчинення ним активних протиправних дій, поєднаних з проникненням до житла.

Колегія суддів вважає, що зібрані та досліджені докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, які в своїй сукупності викривають обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.

Отже, сукупність наведених у вироку доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, свідчать про те, що ОСОБА_8 таємно викрав чуже майно, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України

У зв`язку із чим, доводи обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є такими, що суперечать встановленим обставинам справи.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч.3 на ч.2 ст. 185 КК України, як про це ставиться питання апелянтом, колегія суддів не знаходить.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Що ж до доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про його особу, що він за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, має не зняту та непогашену судимість, обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, і з урахуванням цих конкретних обставин справи та даних про особу винного, суд обґрунтовано дійшов висновку, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його суворість, як про це стверджує апелянт, немає.

Ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, як такі, що пом`якшують покарання, зокрема, добровільне відшкодування шкоди, щире каяття, то вони не підтверджуються матеріалами справи, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілому працівниками поліції, а не обвинуваченим, який визнав себе винним лише після розкриття вчиненого ним злочину працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи непогашену судимість за вчинення аналогічного корисливого злочину, звільнившись у 2016 році з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Тому підстав для пом`якшення покарання та зміни вироку в цій частині, як про це ставить питання обвинувачений, колегія суддів не знаходить.

Даних, які б свідчили про те, що в провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено, а тому вирок має бути залишений без зміни.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 червня 2017 року щодо нього - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 07 серпня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 07 серпня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2