АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4969/16-к Номер провадження 11-кп/786/176/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001566 від 22.06.2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2016 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016 року та остаточно призначене ОСОБА_8 покарання у виді трьох років одного місяцю позбавлення волі.

Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він прохає вирок суду щодо нього змінити та призначити йому більш м`яке покарання. На підтвердження своїх вимог обвинувачений зазначає, що вину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Крім того апелянт зазначив, що має дружину і малолітню дитину 6 років та є єдиним годувальником у сім`ї.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

Як встановив суд, 21.06.2016 року близько 16.36 год. ОСОБА_8 перебуваючи поряд з будинком, який розташований за адресою м. Полтава, вул. Соборності,60, з корисливою метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття скла автомобіля марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , ,таємно, повторно, викрав жіночу сумку вартістю 559,30 грн. та гроші в сумі 920 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1479,30 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення виходячи з такого.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_8 кваліфіковані судом за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За змістом ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вбачається зі змісту вироку, при визначенні виду та розміру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, особу винного який посередньо характеризується, який будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини вчинив новий злочин в період іспитового строку. В той же час, суд врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 та обставину, що його пом`якшує, а саме щире каяття. Належним чином обґрунтувавши своє рішення, суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що доводи апелянта про те, що він має на своєму утриманні дружину та малолітню дитину нічим об`єктивно не підтверджуються. За таких обставин, доводи апелянта щодо неврахування цих обставин при призначенні судом покарання є безпідставними. Натомість, зі змісту оскарженого вироку та копій інших, досліджених судом, копій вироків щодо ОСОБА_8 вбачається, що він не одружений та не має утриманців.
З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання відповідає вимогам статей 50,65 КК України та не вбачає підстав для його пом`якшення.
Оскільки злочин був вчинений ОСОБА_8 під час звільнення від відбування з випробуванням покарання у виді трьох років позбавлення волі, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016 року - остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 правильно призначено на підставі ст.71 КК України.
При цьому, враховуючи, що за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань суд фактично визначив ОСОБА_8 мінімально можливе покарання колегія суддів не вбачає підстав для його пом`якшення.
Таким чином, переглянувши вирок суду в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Вироком суду ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою до набрання вироком законної сили та правильно зазначено , що на підставі ч.5 ст.72 КК України цей строк тримання під вартою підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, як строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2016 року щодо нього без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12