АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ із Київським СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000085 від 01.04.2016 року, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Кременчук, Полтавської області, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів.

Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_6 було покладено наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000085 за списком, наданим слідчим або прокурором;
- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, було визначено в межах строку досудового розслідування, строком не більше шістдесяти днів.

Згідно ухвали суду слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, з конфіскацією майна та наявність ризиків, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2016 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Мотивуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що слідчим суддею, при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порушення вимог ст. 194 КПК України, не взято до уваги, що в клопотанні слідчого відсутні докази, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а також доказів, які б свідчили про неможливість запобігання існуючим ризикам, шляхом застосування більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу.

Також, на думку апелянтів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого, залишив поза увагою суттєві порушення прав підозрюваного ОСОБА_6 , що були допущені органом досудового розслідування під час його затримання, в порядку ст. 208 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного та самого підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 01.04.2016 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в умисних діях, які виразились в придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а саме в тому, що протягом 2016 року, перебуваючи у м. Кременчуці, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 придбали у невстановлених слідством осіб, шляхом отримання поштових відправлень з Китайської народної Республіки, з метою подальшого збуту та збуті на території України особливо небезпечної психотропної речовини AB-FUBINACA (N(-1-карбоніл) -2- метил пропіл)-1-(4-флюорофеніл)-1Н-індазол)та інші особливо небезпечні психотропні речовини та наркотичні засоби, які зберігали з метою подальшого збуту в гаражі № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі «Пирогово» за адресою: м. Вінниця, вул. Комарова, 90-В.

16.11.2016 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня останньому у присутності захисника було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме в умисних діях, які виразились в придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

18.11.2016 р. старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного в їх сукупності та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

18.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві було задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів, з одночасним визначенням застави у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413 400(чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці України та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним, оскільки розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які послалися у клопотанні слідчий та прокурор, врахував особу ОСОБА_6 та дійшов правильного висновку про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, правильно, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявності по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, що кримінальне правопорушення вчинене у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та направлене проти здоров`я нації, а також в межах норм кримінального-процесуального закону, визначив заставу у розмірі триста мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя все ж таки не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушень вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та які тягнуть за собою його скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Так, під час апеляційного перегляду, колегією суддів було встановлено, що постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив строк тримання останнього під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів, що прямо суперечить вимогам ч. 4 ст. 196 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Тобто, аналізуючи викладену вище норму закону слід зазначити, що стосовно таких запобіжних заходів, як тримання під вартою та домашній арешт, законодавець, окрім закріплення загальних строків їх застосування, передбачає обов`язковість встановлення конкретного строку, а саме визначення граничної дати, їх дії.

Однак слідчим суддею строк дії постановленої ним ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чітко визначений не був, чим, як вважає колегія судді, було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 18.11.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.01.2016 р., включно.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000085 від 01.04.2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів, з одночасним визначенням застави у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413 400(чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці України та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 січня 2017 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду м. Києва (03680, місто Київ, вулиця Солом`янська, 2-А, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКС України в м. Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок №5850).

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на зазначений рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000085 за списком, наданим слідчим або прокурором;
- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 14.01.2017 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО УДДУПВП в м. Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО УДДУПВП в м. Києві та Київській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Термін дії ухвали встановити до 14 січня 2017 року включно.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 и б а к