Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20 грудня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 липня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001392.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2016 року,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого,
засуджено:

- за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,

У касаційні скарзі захисник ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду від 15 липня 2016 року та ухвали апеляційного суду від 25 липня 2016 року та просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що апеляційний суд всупереч вимог ст. 379 КПК України не повідомив їх про дату, час і місце проведення судового засідання щодо виправлення описки в ухвалі апеляційного суду від 15 липня 2016 року. У доповненнях до касаційної скарги, захисник, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить судові рішення змінити та застосувати до ОСОБА_6 положення статті 75 КК України і звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він на початку грудня 2014 року, 25 лютого 2015 року та 9 вересня 2015 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив, знаходячись у кімнаті АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом обману отримав від ОСОБА_8 сережки з металу жовтого кольору вагою 1,37 г 585 проби, вартістю 550 грн., що належать ОСОБА_9 , а також, діючи повторно, шляхом обману, отримав від ОСОБА_8 належний їй телефон марки «Samsung C3050» , вартістю 400 грн, та портативний DVD плеєр «Elenberg DVD», вартістю 650 грн, які він продав та отримані грошові кошти витратив на власні потреби.
Крім того, ОСОБА_6 на початку січня і на початку травня 2015 року, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою ОСОБА_9 , діючи повторно, шляхом обману, отримав від останньої належну їй плойку для волосся «Roventa CF3342», вартістю 310 грн., планшет «Vido» вартістю 450 грн, а також 15 червня 2015 року, знаходячись у кімнаті № 5 будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 ЖК-монітор «HL720S» розміром 17 дюймів вартістю 700 грн., що належить їй. Вказані речі ОСОБА_6 продав та отримані грошові кошти витратив на власні потереби, чим спричинив осатаній шкоду на вищевказані суми.

Також, ОСОБА_6 у середині січня 2015 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_10 , діючи повторно, шляхом обману отримав від останньої належний їй телефон марки «Samaung C3010», вартістю 400 грн., який продав та отримані грошові кошти витратив на власні потреби.
Окрім того, він же, протягом травня серпня 2015 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_11 , діючи повторно, шляхом обману протягом вказаного періоду отримував від останньої належні їй речі:ноутбук марки «Asus K-53», вартістю 6000 грн.; планшет марки «Sony Xperia Tablet Z SGP321», вартістю 4250 грн.; ноутбук «MedionAkoya P7624-MD-98920», вартістю 5000 грн., грошові кошти у сумі 150 євро, що відповідно до курсу національної валюти станом на 17 червня 2015 року складало 3725,80 грн., ланцюжок із металу жовтого кольору вагою 1,26 г 585 проби вартістю 806,45 грн., каблучку із металу жовтого кольору вагою 5,55 г 583 проби вартістю 2264,37 грн.; сережку із металу жовтого кольору вагою 0,26 г 585 проби та хрестик із металу жовтого кольору вагою 0,52 г 585 проби, загальною вартістю 369,83 грн., які він продав, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби; грошові кошти у сумі 1500 грн.; грошові кошти у сумі 800 грн., які він витратив на власні потреби, фен марки «Philips ph 4891» вартістю 350 грн.; грошові кошти у сумі 1400 грн.; грошові кошти у сумі 500 грн.; грошові кошти у сумі 800 грн.; грошові кошти у сумі 6000 грн.; грошові кошти у сумі 700 грн.; грошові кошти у сумі 4000 грн.; грошові кошти у сумі 2500 грн.; грошові кошти у сумі 500 грн., які він витратив на власні потреби.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав касаційну скаргу та просив застосувати до засудженого положення ст. 75 КК України, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги та просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Доводи захисника про невідповідність ухвал Апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2016 року та 25 липня 2016 року кримінальному процесуальному закону є слушними та заслуговують на увагу.

Згідно матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення за ч. 1,2 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
Судовий розгляд провадження проводився із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у інкримінованих йому протиправних діяннях і ніхто із учасників судового провадження не оспорював фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті,

Як убачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , не погоджуючись із вироком суду, подали апеляційні скарги, в яких ставилося питання про зміну вироку в частині призначення покарання та застосування положень ст. 75 КК України.
За результатами розгляду апеляційних скарг судом апеляційної інстанції 15 липня 2016 року постановлено ухвалу згідно якої за текстом, - «апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 травня 2016 року без зміни».

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 372 КПК України зміст ухвали, як судового рішення, складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У резолютивній частині ухвали зазначаються висновки суду, строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Згідно п.3 ч.1 ст. 419 КПК України в резолютивній частині ухвали апеляційного суду має бути зазначено, в тому числі, висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги

Таким чином, в резолютивній частині ухвали апеляційного суду не міститься рішення суду за результатами розгляду апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
Відповідно до вимог ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 липня 2016 року виправлено описку в ухвалі апеляційного суду від 15 липня 2016 року.

Ця ухвала апеляційного суду постановлена також із порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, допущене судом апеляційної інстанції в ухвалі від 15 липня 2016 року порушення кримінального процесуального закону не є помилкою, у вигляді описки в розумінні ст. 379 КПК, яка не може бути виправлена в порядку, передбаченому цією статтею, оскільки містить істотні суперечності між зробленими висновками та фактично прийнятим рішенням.
Таким чином касаційна скарга захисника засудженого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвали апеляційного суду від 15 липня 2016 року та 25 липня 2016 року скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, в ході якого необхідно ретельно перевірити всі доводи апеляційних скарг, за наявності підстав, дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 липня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3