Пр. № 1-КП/643/287/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м.Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 02.09.2016 року приблизно о 10 год. 55 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Сенс» р.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год у м.Харкові по пр. Ювілейному зі сторони вул. Ак. Павлова в напрямку пр. Тракторобудівників.

На шляху свого руху ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю 80 км/год. при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, що знаходиться пр. Ювілейний перехрестя з вул. Гв. Широнінців, перед яким на той час вже зупинився автомобіль «Нісан-Премьера», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , з метою надання дороги пішоходу ОСОБА_4 , яка переходила дорогу пр. Ювілейний по нерегульованому пішохідному переходу, ОСОБА_5 не прийняв міри до зменшення швидкості, аж до повної зупинки, а продовжив свій рух, чим грубо порушив вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.».

п.18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

В результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, з права наліво по ходу руху автомобіля «ЗАЗ-Ланос» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_4 спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лонної і сідничної кісток з незначним зміщенням.

Порушення правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 виразилося в тому, що він керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Ланос» р.н. НОМЕР_1 , при під*їзді до нерегульованого пішохідного переходу перед яким вже зупинився автомобіль «Нісан-Премьера», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , не прийняв міри до зменшення швидкості, аж до повної зупинки, а продовжив рухатись, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, спричинивши потерпілій середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Дії водія ОСОБА_5 перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками що наступили.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди не визнав, вважав, належним відповідачем СК «Брокбізнес», якою була застрахована його цивільно-правова відповідальність під час дорожньо-транспортної пригоди, а в частині відшкодування моральної шкоди - визнав частково на суму 5000 грн.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також підтверджується - висновком експерта № 1064-А/15 від 21.09.2016 року, згідно якого у зв*язку з подією 02.09.2016 року у ОСОБА_4 мали місце ушкодження: садно лобової області належать до категорії легких тілесних ушкоджень; закритий уламковий перелом лонної і сідничої кісток з незначним зміщенням належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Перераховані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів ( предмета ), індивідуальні особливості яких, у вказаних ушкодженнях не відобразилися, садна по механізму удар-тертя, ковзання, не виключено, що в умовах дорожньо-транспортної події в строк, відомий з постанови. Мається причинний зв*язок між дорожньо-транспортною подією 02.09.2016 року і тілесними ушкодженнями, встановленими у ОСОБА_4 .

Висновком експерта № 777/16 від 08.09.2016 року, згідно якого в даній дорожній обстановці, водій автомобіля ДЕО-Сенс ОСОБА_5 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 18.1 і 18.4 ПДР України. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля ДЕО-Сенс ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п.п. 12.4, 18.1 і 18.4 ПДР України. Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п.п. 18.1 і 18.4 ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв*язку з ДТП.

Показами потерпілої ОСОБА_4 в частині цивільного позову, яка в судовому засіданні пояснила, що внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, вона проходила стаціонарне лікування з 02.09.2016 року по 30.09.2016 року, після чого тривалий час була позбавлена можливості пересуватися. Вона перенесла тривале медичне лікування амбулаторно. Наслідки, спричинені її здоров*ю є такими, що значно змінили її привичний уклад життя.

Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та він, в силу ст.75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті з застосуванням додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, з урахуванням обставин та наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров*ю, майну третьої особи.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно полісу обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9079652 від 09.02.2016 року, строк дії якого до 17.02.2017 року, застрахована цивільна правова відповідальність ОСОБА_7 , а не обвинуваченого по справі. Доказів іншого суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що саме обвинувачений повинен відшкодовувати матеріальну шкоду, спричинену злочином.

Суд задовольняє цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої злочином частково стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати, потрачені потерпілою на лікування в розмірі 21748,07 грн., з яких 8948,07 грн. витрати на придбання ліків та інших медичних засобів; 6050,00 грн. - витрати на лікування, перебування та доглядання в лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги; 6750,00 грн. витрати на послуги сиділки-санітарки; а також 3999,00 грн. вартість пошкодженого мобільного телефону. В іншій частині позову про стягнення матеріальної шкоди суд відмовляє потерпілій, у зв*язку з ненаданням доказів вартості пошкоджених речей.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру спричиненої обвинуваченим моральної шкоди, яка полягає в тому, що потерпіла ОСОБА_4 внаслідок ушкодження її здоров*я перенесла стресову ситуацію, тривалі душевні страждання та фізичний біль, знаходилася на стаціонарному лікуванні з 02.09.2016 року по 30.09.2016 року, тривалий час була позбавлена можливості пересуватися, перенесла тривале лікування та численні звернення до лікарів, таким чином, значно порушився її звичний уклад життя.

З урахуванням викладеного, суд стягує з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на 1 рік.

В силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином задовольнити частково, а в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25747,07 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн., а всього стягнути 75747,07 грн.

Витрати, пов*язані з залученням експерта в сумі 1055 грн. 52 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ ГУ МВСУ в Харківській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя

01.06.2017