Справа 688/328/17
№ 1-в/688/29/17
Ухвала
Іменем України
22 лютого 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника Шепетівської ВК № 98 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засідані в залі засідань у м. Шепетівка в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , угорця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого,

про застосування акту амністії, передбаченого Законом України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VІІ від 08.04.2014 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування статтей 2,12 Закону України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VІІ від 08.04.2014 року та звільнити його від подальшого відбування покарання повністю.

У судовому засіданні засуджений підтримав заяву, вважає за можливе застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», просив звільнити його від відбування покарання.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просила задовольнити заяву засудженого та звільнити останнього від покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки на даний час засуджений відбув ? строку покарання.

Представник Шепетівської виправної колонії № 98 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви засудженого, зазначивши, що останній на час набрання сили Законом України «Про амністію у 2014 році» 19.04.2014 року не відбував покарання в місцях позбавлення волі за даним вироком.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на неможливість застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки на момент набрання чинності цим Законом останній не відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Заслухавши засудженого, його захисника, представника виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 20 травня 2014 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.307,ст.69, ч.2 ст. 307, ст.69, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 2-ох років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 04 серпня 2014 року, вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2014 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано. Призначено ОСОБА_5 покарання: за ч.1 ст.307; за ч.2 ст.307, за ч.1 ст.309, ст.70 КК України остаточно до відбуття призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді шести років позбавлення волі без конфіскації майна. Цей вирок набрав законної сили 04.08.2014 р.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України №1185-VII від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбуття покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про амністію у 2014 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п. в) ч. 2 ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань.
Згідно з ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим в кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок щодо якого набрав законної сили.
ОСОБА_5 відбуває покарання з 22.09.2014 р. На момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», тобто на 19.04.2014 року, вироку суду, що набрав законної сили щодо ОСОБА_5 постановлено не було, він не відбував покарання в місцях позбавлення волі, не мав статусу засудженого.

Враховуючи вищенаведене суд не знаходить підстав для звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки останній на день набрання чинності цим Законом не відбув не менше однієї чверті призначеного основного покарання.
Крім того, суд також вважає за неможливим відповідно до ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скоротити наполовину невідбуту частину покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом останній не відбував покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на зазначене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 74, 86 КК України, ст.ст. 6, 9-11 Закону України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд

ухвалив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування акту амністії, передбаченого Законом України "Про амністію у 2014 році"№ 1185-VІІ від 08.04.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1