Провадження № 1-кп/161/82/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 13 січня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 22.02.2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Богушівка Млинівського району Рівненської області, українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, заміжньої, непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

-за ст.ст.366 ч.1, 191 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи згідно протоколу № 1 засідання правління СЗАТ «Нива» від 06.08.2013 року на посаді виконувача обов`язків голови правління СЗАТ «Нива», що розташоване в с. Веселе Луцького району Волинської області, будучи відповідно до договору від 02.04.2012 року матеріально-відповідальною особою, виконуючи адміністративно-господарчі та організаційно-розпорядчі функції, які полягали у керівництві та виконанні повноважень по управлінню і розпорядженню майном та коштами даного суб`єкта господарської діяльності, тобто являючись службовою особою, зловживаючи своїми службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою привласнення коштів та незаконного збагачення, тобто являючись службовою особою підробила офіційні документи, чим вчинила службове підроблення, зокрема, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме у видатковий касовий ордер № 278 від 31.08.2013 року про те, що відповідно до договорів про безпроцентну грошову позику № 07 від 27.07.2012 року та № 08 від 23.11.2012 року, позичальнику ОСОБА_7 повернуто кошти в розмірі 8000 грн., хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Вона ж, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, зокрема, у видатковий касовий ордер № 287 від 17.09.2013 року про те, що відповідно до договорів про безпроцентну грошову позику № 09 від 03.12.2012 року та № 10 від 07.12.2012 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто кошти в сумі 9500 грн., хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Вона ж, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме у видатковий касовий ордер № 290 від 24.09.2013 року про те, що відповідно до договорів безпроцентну грошову позику № 10 від 07.12.2012 року та № 01 від 08.01.2013 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто грошові кошти в сумі 9500 грн., хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Вона ж, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, зокрема, у видатковий касовий ордер № 292 від 26.09.2013 року про те, що відповідно до договорів про безпроцентну грошову позику № 01 від 08.01.2013 року та № 02 від 30.01.2013 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто грошові кошти в сумі 9500 грн., хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Вона ж, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, зокрема, у видатковий касовий ордер № 298 від 10.10.2013 року про те, що відповідно до договору про безпроцентну грошову позику № 02 від 30.01.2013 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто грошові кошти в сумі 10000 грн., хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Допитана в судовому засіданні з приводу обвинувачення за ст.366 ч.1 КК України ОСОБА_6 свою вину визнала та показала, що дійсно вона скеровувала грошові кошти від реалізації свиней та іншої продукції підприємства, яке вона очолювала, на погашення заробітної плати працівників.

Зважаючи на повне визнання вини за ст.366 ч.1 КК України обвинуваченою ОСОБА_6 , її винність повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 , яка показала, що вона працює на СЗАТ «Нива» з 1996 року. Після смерті керівника підприємства ОСОБА_7 виникла заборгованість по заробітній платі працівникам. Коли ОСОБА_6 очолила дане підприємство, остання продала свині, що були на підприємстві, а отримані грошові кошти звернула в погашення заробітної плати працівникам СЗАТ «Нива». У відомостях про виплату заробітної плати стояли підписи ОСОБА_6 .. На той час остання виконувала обов`язки касира та керівника підприємства;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_9 , який показав, що він працює вже тривалий час на підприємстві СЗАТ«Нива», яке очолював ОСОБА_7 .. Після смерті останнього на підприємстві виникла заборгованість по виплаті заробітної плати. У 2013 році підприємство очолила ОСОБА_6 , яка погасила заборгованість по заробітній платі шляхом збуту свиней;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_10 , який показав, що він працював в СЗАТ «Нива» з 1986 року на посаді зоотехніка. Разом з ним працювала ОСОБА_6 , спочатку на посаді завідувачем складу, а згодом касиром. В жовтні 2013 року ОСОБА_10 був звільнений з роботи. Того ж року були затримки по виплаті заробітної плати, яка виплачувалася ОСОБА_6 по мірі реалізації сільськогосподарської продукції, що виробляло підприємство;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , який показав, що у 2013 році він працював різноробочим на складі СЗАТ «Нива» по трудовому договору. Коли керівником підприємства стала ОСОБА_6 , то була заборгованість по виплаті заробітної плати за 2-3 місяці. В подальшому заборгованість по заробітній платі була виплачена в повному обсязі свідку ОСОБА_11 керівником підприємства ОСОБА_6 про що він ставив свій підпис у відповідних документах про отримання коштів. Грошові кошти на погашення заробітної плати надходили від збуту підприємством сільськогосподарської продукції;

-показами даними в судовому засідання свідком ОСОБА_12 , яка показала, що у 2013 році вона працювала свинаркою в СЗАТ «Нива». Станом на серпень місяць вказаного року в працівників товариства виникла заборгованість по заробітній платі. В серпні 2013 року тимчасово виконувала обов`язки керівника СЗАТ «Нива» ОСОБА_6 , яка реалізувала свиней, з метою погашення заборгованості по заробітній платі працівникам. У вересні 2013 року заборгованість по заробітній платі була погашена;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_13 , який показав, що у 2013 році він працював в СЗАТ «Нива». В зазначений період керівником товариства була ОСОБА_6 .. В той час в ОСОБА_13 була заборгованість по заробітній платі за 2-3 місяці. Виплату по заборгованості заробітної плати проводила ОСОБА_6 по відомості. Грошові кошти на погашення заробітної плати бралися від реалізації свиней;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_14 , яка показала, що вона працювала бухгалтером на підприємстві СЗАТ «Нива» і в її обов`язки входило формування бухгалтерських звітів і фінансової документації та була вона матеріально-відповідальною особою, касиром і виконуючим обов`язки голови правління на той час була ОСОБА_6 .. В 2013 року на підприємстві була заборгованість по заробітній платі, однак в податковій звітності вона не показувалася, хоча фактично існувала, яка погашалася шляхом реалізації свиней та іншої продукції. Отриманий прибуток вносився в касу підприємства і виплачувалася заробітна плата, про що у відомостях працівники ставили свій підпис. Їй відомо про факт внесення колишнім керівником ОСОБА_7 коштів в касу СЗАТ «Нива». Вона доступу до сейфа на товаристві не мала і розподілом коштів займалася виключно ОСОБА_6 .. Після звернення ОСОБА_5 до ОСОБА_6 щодо недостачі коштів на СЗАТ «Нива», обвинувачена вносила кошти в сумі 8 000 грн. в касу товариства, що фіксувалося ордером виписаним на ОСОБА_6 , які вона підписувала на прохання обвинуваченої. СЗАТ «Нива» заборгованість по безвідсотковій позиці перед ОСОБА_7 не поверталося. Заборгованість по заробітній платі виникла при ОСОБА_15 , але вона виплачувалася вже при ОСОБА_6 .. Фонд заробітної плати на товаристві становив приблизно 10-12 тисяч.. Після смерті ОСОБА_7 заборгованість по заробітній платі йому СЗАТ «Нива» виплачувала ОСОБА_6 , остання фактично на підприємстві була касиром. Видаткові касові ордери заповнювала ОСОБА_6 , де ставила свої підписи на прохання ОСОБА_6 .. Крім того, свідок ОСОБА_14 звернула увагу суду на те, що кошти, які видавалися згідно видаткових ордерів на погашення позики, фактично йшли на погашення заборгованості по заробітній платі. Збитки товариству виникли через непогашення позики СЗАТ «Нива»;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_16 , яка показала, що вона працює ревізором та досліджувала бухгалтерську документацію під час ревізії СЗАТ «Нива» та всі деталі ревізії висвітлені у її висновку від 20.10.2013 року, який вона підтримує. Згідно ревізії було виявлено на товаристві безвідсоткову позику на суму 46 500 грн., з яких 31.08.2013 року було повернуто 8000 грн., відповідно до видаткового касового ордеру ОСОБА_6 , які попередньо видавалися із каси СЗАТ «Нива» ОСОБА_6 за підписом головного бухгалтера ОСОБА_14 .. Дана позика на товаристві була виявлена по касовій книзі. Під час перевірки на товаристві станом на 01.08.2013 року та 01.09.2013 року заборгованості по виплаті заробітної плати не було, хоча фактично за попередні місяці була, яка на протязі даних двох місяців була погашена. Згідно видаткових ордерів, які підписувала ОСОБА_6 , гроші з товариства йшли на погашення позики згідно договору в сумі 38 500 грн., однак хто їх отримував в них не зазначено. Згідно ревізії СЗАТ «Нива» відслідковується, що з 01.08.2013 року по 30.10.2013 року, про те, що певна сума позики, яка була внесена у 2012 році по прибуткових накладних, була повернута за видатковими ордерами, згідно договорів позики, однак отримувача коштів не зазначено і особа не встановлена;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_17 , який показав, що його батько очолював товариство СЗАТ «Нива». Після смерті батька зазначене товариство очолила ОСОБА_6 .. У 2013 році ОСОБА_6 приїжджала до матері свідка, з метою підписати бухгалтерський документ, однак який саме документ йому не відомо. Крім того, зі слів його матері ОСОБА_6 неодноразово приїжджала до неї, з метою підпису бухгалтерських документів, однак чи підписувала дані документі його матір, ОСОБА_17 не відомо, лише знає, що його матір підписала бухгалтерський документ, коли вперше до неї приїжджала ОСОБА_6 ;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_18 , яка показала, що її покійний чоловік ОСОБА_7 працюючи на протязі трьох років керівником СЗАТ «Нива» вів певний зошит в якому вона виявила, що станом на 01.06.2013 року йому були винні 10655 грн., які він вносив в касу СЗАТ «Нива» для ведення сільського господарства. Також їй відомо, що чоловік позичав безвідсоткові кошти в друзів, які вносив в касу СЗАТ «Нива» в сумах 50000, з яких 30000 грн. було повернуто, про що знала бухгалтер ОСОБА_14 .. В 20-их числах жовтня 2013 року обвинувачена ОСОБА_6 із бухгалтером ОСОБА_14 приїжджали до неї та ОСОБА_6 просила підписати касовий ордер на 23000 грн., які вона підписала, однак дані гроші вона не отримувала, а ордер на 10000 грн. не підписувала. Станом на 2013 рік її чоловік отримував заробітну в розмірі 3000 грн., 2000 грн. неофіційно, а 1000 грн. офіційно, однак її він додому не приносив, оскільки гроші тримав на роботі для потреб товариства. Після смерті чоловіка ОСОБА_18 від ОСОБА_6 отримувала його заробітну плату, на загальну суму 6000 грн., яку офіційно нараховували за декілька місяців, при цьому за отримані кошти розписувалася. На даний час їй повернуто ОСОБА_5 гроші в сумі 32872 грн. за що вона розписувалася. Вона особисто не бачила, як ОСОБА_7 вносив гроші в касу товариства;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_19 , який показав, що йому стало відомо, що після смерті батька ОСОБА_7 , який очолював СЗАТ «Нива» виникла недостача грошей. Його батько в травні 2013 році позичав в нього гроші в сумі 8000 грн., які останній пізніше вносив в касу товариства на його розвиток, однак на даний час дані кошти не повернуті товариством. Також батькові позичав кошти його брат ОСОБА_17 .. ОСОБА_6 кошти їм не повертала, тільки приходила до його мами ОСОБА_18 , щоб вона підписала якийсь документ, про те, що нібито частину грошей повернуто. Свідку ОСОБА_19 не відомо чи дані кошти батько вносив в касу СЗАТ «Нива». ОСОБА_19 позику повернув ОСОБА_5 ..

Також обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, які були досліджені під час судового слідства, а саме видатковими касовими ордерами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та іншому підробленні документів, вчинила злочин, передбачений ст.366 ч.1 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що остання перебуваючи на посаді виконувача обов`язків голови СЗАТ «Нива», тобто являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою привласнення коштів та незаконного збагачення, в період часу з серпня по вересень 2013 року підробила видаткові касові ордери, а саме: № 287 від 17.09.2013 року на загальну суму 9500 грн., № 290 від 24.09.2013 року на загальну суму 9500 грн., № 292 від 26.09.2013 року на загальну суму 9500 грн., № 289 від 10.10.2013 року на загальну суму 10000 грн., № 278 від 31.08.2013 року на загальну суму 8000 грн. та внесення у них завідомо неправдиву інформацію про видачу з каси товариства грошових коштів на загальну суму 46500 грн. позичальнику ОСОБА_7 , які особисто отримала з каси господарства, привласнила та в подальшому незаконно їх обернула на свою користь, тим самим спричинивши СЗАТ «Нива» матеріальну шкоду на загальну суму 46500 грн..

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 по обвинуваченню за ст.191 ч.2 КК України свою вину не визнала та пояснила, що після смерті голови правління СЗАТ «Нива» ОСОБА_7 вона виконувала обов`язки керівника товариства, а саме в серпні 2013 року. Господарство залишилося із великими боргами, а саме до 100000 грн., серед них невиплата заробітної плати за чотири місяці, оскільки в касі не було грошей. Після продажу господарством свиней, вона виплатила всю заборгованість по заробітній платі працівникам. З грошей отриманих від реалізації свиней виплачувалася заборгованість по заробітній платі, гроші з каси в сумі 38500 грн. для повернення позики не брала, хоча видаткові касові ордера заповнювала. На даний час позика товариства погашена.

Однак, зазначене обвинувачення не знайшло свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні, оскільки не здобуто переконливих доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, а можливість отримання інших доказів вичерпана.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 вказала, що дані у видаткові касові ордери вносила вона особисто щодо спрямування коштів на виплату заробітної плати. Станом на даний час позика повернута, що також підтверджується документально.

ОСОБА_6 не визнала факт привласнення коштів СЗАТ «Нива». Натомість повідомила, що вказані кошти вона використала на виплату заборгованості по заробітній платі працівникам СЗАТ «Нива», яка не була відображена в податковій звітності. Вказані покази підтвердили всі свідки, які були допитані в судовому засіданні.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_14 підтвердили факт виплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_6 з показань яких також вбачається, що заробітна плата виплачувалася і особам, які офіційно не працювали.

В акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Нива» за період з 01.08.2013 року по 30.10.2013 року вказано, що порушення допущені в.о. голови правління ОСОБА_6 та бухгалтером касиром ОСОБА_14 , якими не було забезпечено відображення стану заборгованості по даних фінансової звітності, що суперечить суті самого обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_6 ..

В ході досудового розслідування, не була проведена судово-бухгалтерська експертиза, висновок якої є одним із доказів згідно кримінального-процесуального кодексу України.

Жодним з поданих суду стороною обвинувачення доказів, не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 , вчинила заволодіння грошовими коштами СЗАТ «Нива» за обставин пред`явлених обвинуваченням.

Факт заволодіння отриманими коштами як власними, а тим самим їх привласнення, сторона обвинувачення взагалі не підтвердила будь-якими доказами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», п.23, зазначено, що у статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.

Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.

Обвинувачена ОСОБА_6 , яка дійсно є службовою особою в розумінні п.п.1 і 2 примітки до статті 364 КК України, обвинувачується саме в привласненні чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, проте такий висновок сторони обвинувачення не відповідає встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи.

Суд вважає, що жодного злочину законодавець не робить винятків, щодо безумовного виконання слідчим вимог ст.91 КПК України про доказування при провадженні досудового розслідування події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини справи) і винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При розгляді даного кримінального провадження суд додержується закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачаться на його користь і дійшов висновку про недоведеність вини в діях обвинуваченої ОСОБА_6 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, а тому її слід виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України.

Покази представника потерпілого ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 привласнила грошові кошти СЗАТ «Нива», судом до уваги не приймається, оскільки такі його покази повністю спростовується показами даними ОСОБА_6 , свідків, що були допитані в ході судового слідства, які показали, що грошові кошти від реалізації свиней та іншої продукції СЗАТ «Нива» було скеровані на виплату заборгованості по заробітній платі працівникам товариства, також дослідженими матеріалами кримінального провадження, які є послідовними та узгоджуються між собою.

За умови, що всі можливості збирання додаткових доказів судом вичерпані і сторони про це не клопотали, недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення тягне постановлення виправдального вироку в частині пред`явленого обвинувачення за ст. 191 ч.2 КК України.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник клопотали про закриття провадження по епізоду за ст.366 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку зі спливом строків давності.

Згідно ст.49 ч.1 п.2 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

Враховуючи ті обставини, що з дня вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 злочину невеликої тяжкості, минуло більше 3-х років, тому суд приходить до висновку, що на підставі ст.49 ч.1 п.2 КК України, ОСОБА_6 , слід звільнити від кримінальної відповідальності за ст.366 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а провадження по даному обвинуваченню закрити.

Цивільний позов голови реорганізаційної комісії СЗАТ «Нива» ОСОБА_5 про відшкодування завданої матеріальної шкоди до ОСОБА_6 , слід залишити без розгляду.

Арешт накладений на земельну ділянку площею 5,2425 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської сільської ради Луцького району, згідно Державного акта серії ЯД № 278062, яка належить на праві власності ОСОБА_6 скасувати.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.366 ч.1 КК України, на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ст.366 ч.1 КК України закрити.

ОСОБА_6 за ст.191 ч.2 КК України виправдати, у зв`язку з недоведеністю її вини.

Цивільний позов голови реорганізаційної комісії СЗАТ «Нива» ОСОБА_5 про відшкодування завданої матеріальної шкоди до ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Арешт, що накладений на земельну ділянку площею 5,2425 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської сільської ради Луцького району, згідно Державного акта серії ЯД № 278062 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: