Справа № 357/8514/17
1-кп/357/1080/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому підготовчому судовому провадженні в залі суду № 3 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт з угодою у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002603 від 20.05.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, Київської обл., громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 22.07.1969 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. 10.07.1970, на підставі постанови Дубенського районного суду Рівненської області від 10.07.1970 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік 11 місяців 11 днів;

2) 25.12.1970 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 142 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. 02.11.1974 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

3) 15.05.1975 Білоцерківським міським судом Київської області за ст.17, ч.2 ст.81, ст.208, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. 07.03.1980 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

4) 05.02.1982 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 років. 05.11.1987 згідно Закону України «Про амністію», невідбуту частину покарання зменшено на 1/3. 03.09.1993 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

5) 12.05.1995 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.86-1, ст.44, ч.1 ст.89, ст.42, ст.26 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією майна. 22.03.2001 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

6) 12.07.2002 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

7) 15.04.2003 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. 16.06.2006, на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 08.06.2006 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з іспитовим терміном 9 місяців 6 днів;

8) 09.10.2006 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. 22.12.2009 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

9) 01.03.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.309, ч.3 ст.185, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;

10) 07.06.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 15, ч.1 ст.199, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. 28.02.2013, на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 20.02.2013 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік 5 місяців 2 дня;

11) 13.05.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;

12) 25.06.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. 16.09.2016, на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 08.09.2016 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з іспитовим терміном 11 місяців 23 дня;

13) 23.06.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. 23.06.2017 року взятий під варту, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, а саме:

У середині травня 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, проходячи вздовж залізничних колій в районі Залізничного селища, що в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_5 , на землі, незаконно придбав - знайшов поліетиленовий пакет з бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї (пістолетів системи «Макарова»), а саме придатних для стрільби 10 бойових пістолетних патронів калібру 9?18мм зразка 1951р. з кулею «Пст» зі сталевим осердям. ОСОБА_5 , переконавшись у тому, що вказані предмети є бойовими припасами, усвідомлюючи, що передбаченого законом дозволу на їх придбання та зберігання він не має, поклав їх до кишені штанів, в які був одягнений та таким чином здійснив їх умисне, незаконне придбання без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_5 , приніс вище вказані бойові припаси до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де усвідомлюючи, що не має передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів, умисно, незаконно зберігав їх на шафі в кухонному приміщенні до моменту вилучення 20 травня 2017 року працівниками поліції.

На підставі ст.469 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 25 липня 2017 року укладена між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор у справі ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч.2,5 ст.469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Таку угоду у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право затвердити у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається із вказаної угоди прокурор у справі ОСОБА_3 будучи уповноваженою відповідно до ст. 37 КПК України та обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 468,469, 470,472 КПК України уклали угоду, на підставі якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі і остаточне покарання визначити із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання вироком Білоцерківського міськрайонного суду, Київської області від 23.06.2017 року у виді 4-х років позбавлення волі.

Судом під час судового засідання роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, та що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

Суд також вважає за необхідне знищити речові докази по справі та стягнути з обвинуваченого судові витрати.

Керуючись ст. ст. 314, 468,469,470,473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2017 року, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002603 від 20.05.2017 року відносно ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 263 ч. 1 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, визначених за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду, Київської області від 23.06.2017 року, у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 23.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 790 грн. 96 коп. процесуальних витрат.

Речові докази по справі - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в силу обрати у виді тримання під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,