Справа № 539/3005/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -

ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, раніше судимого 26.01.2016 року Лубенським міськрайонним судом за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який, згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавької області від 20.07.2016 року було замінено на 50 годин громадяських робіт, -

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст.382ч.1 КК України , -

В С Т А Н О В И В :
26 січня 2016 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень), однак, у встановлений строк засуджений штраф не сплатив.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2016 року засудженому ОСОБА_5 призначене покарання у вигляді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт.

Вказана ухвала набрала законної сили 27.07.2016 року та 28.07.2016 року прийнята Лубенським МВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області до виконання.

05.08.2016 року інспектором Лубенського МВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області від засудженого ОСОБА_5 відібрано розписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання, а також його попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України.

Цієї ж дати, інспектором Лубенського МВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області засудженому видано направлення до КПФ «Конвалія», що розташоване за адресою: м.Лубни вул.Гомона,36 Полтавської області для відбування призначеного судом покарання.

08.08.2016 року засуджений ОСОБА_5 прибув до КПФ «Конвалія» та приступив до відбування громадських робіт на даному підприємстві.

Однак, в подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання , ОСОБА_5 умисно, без поважних причин на те не прибув до КПФ «Конвалія» для відпрацювання громадських робіт: 09 серпня 2016 року, 17,18, 19, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31 серпня 2016 року та 16.08.2016 року, 23.08.2016 року, 30.08.2016 року не з`явився на реєстрацію до кримінально - виконавчої інспекції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 24.09.2016 року укладена угода про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений, захисник прохають затвердити угоду про визнання винуватості.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд вважає, що вищезазначена угода не відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу та закону, тому в затверджені угоди слід відмовити, враховуюче наступне :

Відповідно до п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та /або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо : умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та /або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили. За вищезазначений злочин передбачено покарання у виді до 3-х років позбавлення волі.

Але кваліфікація дій ОСОБА_5 є невірною, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт, за що передбачено покарання у вигляді обмеження волі строком до 3-х років.

Отже, за ч.2 ст.389 КК України передбачено покарання більш м"ягке, ніж ч.1 ст.382 КК України, яка зазначена в умовах угоди про визнання винуватості, а тому в затверджені угоди слід відмовити.

Крім цього, прокурор подав до суду клопотання, пов"язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Згідно п.п.б) п.18 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року "Про практику здійсненя судами кримінального провадження на підставі угод", за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:

відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 14.09.2016 року підозрюваному ОСОБА_5 надавався доступ до матеріалів досудового розслідування та враховуючи те, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.382 КК України надійшло до суду разом з обвинувальним актом, прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, пов"язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, суд вважає, що при відмові у затвердженні угоди кримінальне провадження по обвинуваченню Квіташ за ч.1 ст.382 КК України слід призначити до судового розгляду, оскільки вказана справа підсудна Лубенському міськрайонному суду Полтавської області. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 4 ст. 314 КПК України, не встановлено. Підстав для закриття чи зупинення провадження немає.

Керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369-372, 474 КПК України, -
УХ В А Л И В:
В затверджені угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.382 КК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області в одноособовому складі на 10 год. 00 хв. 17 січня 2017 року, в яке викликати прокурора , обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1