Провадження № 1-кп/748/49/17
Єдиний унікальний № справи 743/1369/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0000462 від 28 вересня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, громадянина України, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , перебуваючого під вартою у Чернігівському СІЗО з 28.08.2016 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.115 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
У відповідності до обвинувального акту від 11 листопада 2016 року ОСОБА_6 27 серпня 2016 року, у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у власному будинку АДРЕСА_1 , у ході сімейної сварки, з метою протиправного заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_10 та усвідомлюючи наслідок своїх дій, умисно наніс їй не менше 46 ударів кулаками рук та невстановленим слідством тупим предметом в область голови, грудної клітки, тулуба та кінцівок, чим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці вчинення кримінального правопорушення внаслідок травматичного шоку, який є ускладненням політравми: закрита черепно-мозкова травма рвано-скальпована рана обличчя, рвано-забитті рани голови, множинні садна та синці голови, обличчя та шиї, крововиливи в м`які тканини голови, субарахноїдальні крововиливи; закрита травма грудної клітки синці та садна спини та грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, перелом лівої ключиці, перелом правої лопатки, перелом грудини, множинні переломи ребер з обох сторін, крововиливи в тканину легень; синець тильно-зовнішньої поверхні правої стопи, садно лівого стегна, садно здухвинної ділянки живота, синець та садно передньої поверхні правого плечового суглобу, садна передньої поверхні правого плеча, синець та садна тильної поверхні лівої кісті, садна лівого ліктьового суглобу, синець та садна передньої поверхні лівого плечового суглобу.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні не визнав пояснивши це тим, що з 2009 року постійно проживав разом з матір`ю ОСОБА_10 у селищі Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області по вулиці Святодимитрівська,151. З 10.03.2016 року звільнився з роботи та почав оформлятись на пенсію, яку вперше отримав у травні місяці минулого року, розмір якої складає 5813 грн на місяць. Після звільнення з роботи та до отримання першої виплати пенсії мати виділяла йому на продукти по 400 гривень на місяць, а іншу частину пенсії копила, але скільки у неї було грошей і де вона їх зберігала йому відомо не було. Стосунки з матір`ю були добрі. Після отримання матір`ю десь у 2012-2013 роках травми голови, внаслідок чого вона втратила зір і по будинку пересувалась з палицею на помацки, то він постійно готував їй їсти. Так як мати не у повній мірі могла себе обслуговувати, але все одно намагалась йому допомогти, то у них бувало що виникали сварки. Днів за десять до подій, які відбулися 27.08.2016 року, він почав зловживати спиртними напоями, випивав по пляшці горілки та літрі пива, які купував у магазині на 2-3 дні. Спиртне вживав сам, або з сусідом ОСОБА_11 , коли той у нього працював. Будучи в запої, 27.08.2016 року об 8 год. ранку, він прокинувся і почав просити у матері гроші на їжу для неї та щоб похмелитися, але вона не дала, у зв`язку з чим він з нею посварився та пішов до магазину де купив котлет і пляшку горілки об`ємом 0,5 літрів. За покупки у магазині розраховувався своєю пенсійною карткою, оскільки на рахунку ще залишались гроші. По дорозі зайшов до сусіда ОСОБА_12 і запросив його у гості. Вживаючи з ОСОБА_13 горілку він нажарив котлет і покормив матір, яка сиділа на ліжку та спілкувалась з сусідом, при цьому тілесних пошкоджень на ній не було. Випивши грам по 350-400 горілки, близько 13.00 13.30 год., ОСОБА_14 пішов додому, а він пішов спати до зали. Прокинувшись близько об 17 на початку 18 години він підійшов до каструлі, яка стояла біля входу в спальню та попив води і відразу пішов до ОСОБА_12 , матір при цьому він не бачив і будинок на ключ не замикав. У ОСОБА_13 , який проживає з співмешканкою ОСОБА_15 та їх спільною дитиною, він покурив та поспілкувавшись, близько 20 год. повернувся додому. У ОСОБА_14 спиртні напої вони того вечора не вживали. Повернувшись додому він допив горілку, якої залишилось грам 100-150, замкнув на кований крючок, який був вбитий у двері, будинок, і пішов спати до зали, не заходячи до спальні. При цьому, мати у нього тоді запитала, чи піде він ще кудись та чи замкнув двері. Вночі він не прокидався і що відбувалося тієї ночі не пам`ятає. Прокинувшись об 08-08.10 год. 28.08.2016 року він як завжди почав кликати матір, але вона мовчала. Тоді він встав, зайшов до спальні і побачив, що мати лежить на підлозі, при цьому голова її знаходилась під ліжком і одна рука під буфетом, який стоїть біля груби. Одягнена мати, як і на передодні, була у сіре пальто та червону хустку, оскільки постійно мерзла, а отже так і спала. Він взяв матір за руку і зрозумів що вона холодна, при цьому видимих тілесних пошкоджень він не помітив і не замикаючи будинок, пішов покликати сусідку ОСОБА_16 . Після цього він повернувся додому, замкнув вхідні двері на ключ і поїхав на велосипеді до магазину, який знаходиться на відстані 600 метрів від його будинку, де придбав 5 пляшок горілки, щоб розрахуватись з жінками які будуть допомагати з похороном. Повернувшись з магазину він побачив, що на подвір`ї позбирались сусіди і приїхала швидка медична допомога, після чого він відімкнув двері та впустив усіх до будинку, а сам залишився на подвір`ї. Пам`ятає лише як відкривала хвіртку ОСОБА_17 та приїзд швидкої допомоги, а чи розмовляв з ОСОБА_17 того дня не пам`ятає. Хто робив змиви слідів бурого кольору на підлозі в будинку йому не відомо. Згодом, після швидкої медичної допомоги приїхали працівники поліції і за викликом слідчого він заходив до будинку, але загалом увесь час знаходився на подвір`ї. Труп матері пам`ятає, але дуже смутно і не може пригадати, що розпивав у той день горілку з ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Працівниками поліції він був доставлений до суду у смт. Ріпки, а вже звідти до відділення психоневрологічної лікарні, де пробув 7 днів, але свідомо почав розуміти, що відбулося з матір`ю лише у СІЗО. Чітко пам`ятає, що коли прокинувся 28.08.2016 року вранці, то двері коридору буди замкнуті на крючок і проникнути до будинку інакше, як через вхідні двері було не можливо, і з цього припустив, що саме він убив матір, але як саме він наносив їй численні удари не пам`ятає, і взагалі події того часу пам`ятає місцями. Чому працівниками поліції з місця події була вилучена кочерга йому не відомо. До їх помешкання крім ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які допомагали їм по господарству, ніхто більше не заходив. Не виключає той факт, що ОСОБА_18 могла вчинити вбивство його матері, так як звільнилась з місця позбавлення волі де відбувала покарання за вчинення крадіжки і за декілька днів до 27-28 серпня 2016 року він бачив її у себе на подвір`ї.
На прикінці судового розгляду обвинувачений пояснив, що до вбивства матері не причетний, хто це зробив сказати не може і практично нічого не пам`ятає. Участі у огляді місця події у його будинку не брав і дозволу не давав. Виявлені сліди крові на своєму одязі може пояснити тим, що торкався тіла матері.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Також, саме прокурор, слідчий, згідно з вимогами ст.25 КПК України, зобов`язані в межах своєї компетенції, розпочавши досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, а також відповідно до ч.2 ст.9 КПК України всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України покладається на прокурора.
Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Суд же, відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь підсудного.
Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Так, винуватість ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, стороною обвинувачення обґрунтовується наступними доказами, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 який пояснив, що є двоюрідним братом померлої ОСОБА_10 та постійно спілкувався і відвідував сім`ю ОСОБА_19 . Відносини між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 були нормальні, вони інколи сварились, обвинувачений міг нецензурно виражатися, але щоб убити матір, то такого бути не могло. Померла завжди його захищала. Тілесних пошкоджень на ОСОБА_10 він ніколи не бачив, лише двічі у неї на обличчі були синці, і як йому відомо, з її ж слів, одного разу вона вдарилась у погребі, а іншого разу впала на подвір`ї. ОСОБА_6 десь з півроку у 2016 році взагалі не пив і не курив, а коли отримав пенсію, то почав вживати спиртні напої, зазвичай з сусідами у себе вдома. Обвинувачений нормальний чоловік, здійснював догляд за матір`ю, готував їй їсти, вона завжди була доглянута і в будинку було прибрано. Претензій до обвинуваченого він не має і вважає, що він не винний у вбивстві матері;
- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що є депутатом селищної ради і знайома з сім`єю ОСОБА_19 . Наприкінці липня 2016 року, на проханням ОСОБА_21 , яка повідомила, що ОСОБА_6 побив свою матір, разом з секретарем селищної ради та дільничним інспектором поліції, і у середині серпня 2016 року, на прохання самої померлої ОСОБА_10 , вона відвідувала помешкання ОСОБА_19 . Як першого, так і другого разу на обличчі у ОСОБА_10 вона бачила синці, але як повідомила остання, першого разу вона вдарилась у погребі, а другого разу перечепилась через камінь на подвір`ї і впала, так як нічого не бачить. Коли відвідували будинок вперше, то пропонували ОСОБА_10 помістити її до будинку пристарілих, але вона відмовилась, і вже вдруге, коли приходила ОСОБА_22 , то ОСОБА_10 сказала, що запросила її для того, щоб дізнатись процедуру поміщення до будинку пристарілих, оскільки насправді сину ОСОБА_23 важко за нею доглядати. І першого і другого разу ОСОБА_6 перебуваючи у стані похмілля був присутній при розмові. Померла особисто не скаржилась на сина, з приводу того, що він її кривдить, казала лише що інколи він кричить. ОСОБА_10 говорила, що обслуговує себе сама, син лише готує їсти, і дійсно холодильник був заповнений продуктами, їсти було наварено, а в будинку прибрано;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_6 , їх будинки розташовані поряд, до того ж вони товаришують. Він проживає з співмешканкою ОСОБА_24 , пасинком та донькою. Співмешканка товаришувала з потерпілою ОСОБА_10 , інколи до неї ходила, допомагала по господарству, за що та розраховувалась продуктами чи грошима. Гроші давала сама ОСОБА_10 , або обвинувачений, коли був вдома. Розрахунок з ними проводили на подвір`ї, при цьому потерпіла гроші тримала при собі. 27.08.2016 року, близько 10 години ранку, ОСОБА_6 будучи в нормальному стані, прийшов до нього додому та давши 200 грн попросив з`їздити у магазин і купити три пляшки горілки, кавун та трьохлітрову банку томатного соку, за що пообіцяв налити 50 грамів горілки. Він погодився, лише попросив дати йому ще сумку, щоб не повертатися додому та не сваритись з жінкою. З магазину він привіз 3 пляшки горілки по 0,7 літра, кавун, банку томатного соку та решту, за що ОСОБА_6 налив йому 50 грамів горілки і він пішов додому та більше до нього не приходив. Цього ж дня, близько 18 години, ОСОБА_6 знову прийшов до нього додому і вони вже вдвох сходили до магазину та взяли ще три пляшки горілки об`ємом по 0,5 літра і пачку цигарок. Повернувшись додому до ОСОБА_6 , останній знову налив йому 50 грам горілки і він пішов. Після цього, близько 21 години, ОСОБА_6 знову прийшов до нього додому з пляшкою горілки і вони у чотирьох її вживали десь до 21-30 год. Трохи випивши спиртного і будучи в нормальному стані обвинувачений пішов додому. Він його особисто провів до хвіртки, яку той за собою замкнув. Наступного дня, 28.08.2016 року, близько 08-30 годин ранку ОСОБА_6 , будучи вдягненим у кофту з білими смужками, постукав йому у вікно і сказав, що померла баба та треба її помити, але до нього ніхто не вийшов, бо подумали, що в нього «біла гарячка». Згодом, ОСОБА_6 , будучи вже вдягнутим в іншу кофту, знову постукав у вікно і запропонував сходити до нього додому, щоб впевнитись, що баба померла. Зайшовши до будинку, з коридору він побачив, що біля дверей першої кімнати лежала мати ОСОБА_6 , у неї було чорне обличчя і вона була гола, лише в одних шкарпетках. Він вийшов на вулицю і сказав обвинуваченому, що ОСОБА_10 не просто так померла, і що потрібно телефонувати до швидкої медичної допомоги, а не мити її. Так як, зі слів ОСОБА_6 , у нього не було на рахунку грошей, і йому все одно потрібно було йти до магазину, то він попросив пройтись з ним, і пообіцяв налити 100 грамів горілки. При цьому ОСОБА_6 сказав, що у нього лише картка та що він сам назад не дійде. Вони сходили до магазину де ОСОБА_6 взяв п`ять пляшок горілки. З магазину зателефонували до швидкої медичної допомоги, їм сказали бути вдома і чекати. Повернувшись додому до обвинуваченого, той у коридорі будинку налив йому 50 грам горілки і він пішов до себе. Через деякий час ОСОБА_6 знову прийшов до нього з пляшкою горілки, при цьому, як йому здалося, він вже був напідпитку. Згодом приїхала швидка медична допомога і вони у двох вийшли на вулицю. Фельдшер зайшла до будинку ОСОБА_6 і з коридору подивившись на ОСОБА_10 , не оглядаючи її зателефонувала до поліції. Хвилин через 30-60 приїхали працівники поліції. Коли вранці 28.08.2016 року ОСОБА_6 стукав йому у вікно, то він не помітив чи були у нього брудні руки та обличчя, оскільки особисто не придивлявся. Подеколи чув, що ОСОБА_6 покрикував на матір, але щоб погані слова говорив, такого не було. У ОСОБА_10 тілесні пошкодження бачив, обличчя весь час було побите, але як йому відомо з її слів, вона то у погребі впаде, то з ганку. Чому померла ОСОБА_10 йому не відомо, зі слів сусідів йому відомо, що її хтось побив, але хто не знає, до їх будинку ніхто не заходив. На його думку ОСОБА_6 не міг спричинити тілесних пошкоджень своїй матері і навіщо йому це було робити. Взагалі, коли вони з ОСОБА_6 випивали, то він і сам був у безпомічному стані;
- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що проживає однією сім`єю з ОСОБА_11 та є сусідкою обвинуваченого. Як і у будь-якій сім`ї у сім`ї ОСОБА_19 були скандали та крики, але щоб обвинувачений бив свою матір вона не бачила. Вона бачила тілесні пошкодження у ОСОБА_10 , яка побоюючись сина, у його присутності розповідала, що, то у погребі впала, то через камінь спіткнулась, а коли його не було поряд, то говорила, що він її б`є. 27.08.2016 року ОСОБА_6 прийшов до їхнього господарства і попросив чоловіка, як завжди, сходити за горілкою. У вечірній час, десь об 17-18 годині, вони сиділи на ганку та випивали. Як того вечора ОСОБА_6 пішов додому вона не бачила, так як пішла до дитини, а коли повернулася то його вже не було. 28 серпня 2016 року на пів-дев`яту ранку ОСОБА_6 постукав у вікно і не заходячи до будинку сказав, що «бабай здох», після чого пішов мабуть до іншої сусідки, щоб та помила матір. Через деякий час ОСОБА_25 знову прийшов, щоб з чоловіком сходити до магазину. При цьому він у ОСОБА_26 попросив води помити руки, на яких були червоні засохлі сліди, як кров, між пальцями і біля нігтів. На запитання, що з руками, обвинувачений відповів, що то сліди після кавуна і все інше вона просто собі надумала. В будинку у ОСОБА_6 вона була лише одного разу у травні 2016 року. ОСОБА_6 завжди зачиняв двері і у будинок можливо було попасти якщо тільки постукати у вікно, або коли він сам виходив. Взагалі ОСОБА_6 скрупульозна, охайна, «щипетильна» людина. Однак у стані алкогольного оп`яніння ОСОБА_6 сильно кричав і на її думку міг причинити тілесні ушкодження матері, але чи міг убити, не знає. Потерпілу востаннє вона бачила за тиждень до смерті;
- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що 19.08.2016 року звільнилась з місць позбавлення волі і 20.08.2016 року приїхала до селища Добрянка та перший час проживала у помешканні ОСОБА_13 , так як її будинок був нежилим. ОСОБА_6 раніше знала, оскільки допомагала його матері на городі. 27.08.2016 року ОСОБА_6 прийшов до них у вечорі, вони випили спритного і він пішов, а вона, ОСОБА_24 та ОСОБА_13 ще сиділи за пляшкою горілки та розмовляли. Ввечері ОСОБА_13 до ОСОБА_6 не ходив. Наступного дня вранці, точного часу не пам`ятає, ОСОБА_6 постукав у вікно і сказав «бабай помер». ОСОБА_27 чи ОСОБА_14 відкрили двері, вона з чашкою води вийшла на подвір`я і за нею вийшов обвинувачений та присів біля будинку щоб вона позливала йому на руки, при цьому вона не звернула уваги, що його руки та штани були в крові. ОСОБА_27 запитала, що в нього на руках, а він відповів, що то після кавуна. Крім того, ОСОБА_6 просив щоб вона постригла йому нігті, на що вона відмовила. Потім обвинувачений пішов до ОСОБА_28 , щоб та помила матір, а повернувся вже перевдягнутий щоб йти з ОСОБА_13 до магазину. З магазину вони зателефонували до швидкої медичної допомоги та у поліцію. Знаходячись на подвір`ї вона побачила, що приїхала місцева медична сестра ОСОБА_29 і запросила її сходити до будинку ОСОБА_19 подивитись, що там трапилось. Не заходячи до будинку, з коридору, вони побачили на підлозі голу ОСОБА_10 і ОСОБА_29 сказала, що це вже не її справа та зателефонувала у смт. Ріпки. З приводу того, що відбулося ОСОБА_6 нічого не говорив і після приїзду працівників поліції вона з ним не спілкувалась. З часу повернення з місць позбавлення волі вона до ОСОБА_6 жодного разу не ходила, бачила його лише коли він приходив на підпитку до ОСОБА_13 щоб з ними випити. Інколи спиртне приносив сам, а інколи ходив з ОСОБА_11 до магазину. Де ОСОБА_6 брав гроші їй не відомо, їй грошей він ніколи не давав. Померлу ОСОБА_10 того літа вона жодного разу не бачила, а зі слів сусідки ОСОБА_21 їй було відомо, що обвинувачений постійно б`є матір, але сама вона цього не бачила. Вона була приголомшена від того, що відбулося, так як ніколи б не подумала на обвинуваченого, адже до будинку ОСОБА_19 ніхто не заходив, бо він закривався і хвіртка на подвір`я завжди була закрита. На її думку ОСОБА_6 міг спричинити тілесні пошкодження своїй матері, через те що вона його спровокувала, так як і сама була не подарунок;
- показаннями свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що перебуває на посаді дільничного офіцера поліції Ріпкинського районного відділення поліції і на час вчинення злочину до його зони обслуговування відносилось і селище Добрянка. До його службових обов`язків належить реагування на звернення громадян. За час обслуговування території смт. Добрянка скарг щодо неприязних відносин між ОСОБА_6 та його матір`ю до кінця липня не було. На прикінці липня до нього в телефонному режимі звернулась депутат смт. Добрянка ОСОБА_20 та повідомила, що ОСОБА_10 через сусідів просила її заїхати з приводу того, що син спричинив їй тілесні пошкодження. Так як він на той час перебував у смт. Добрянка, то вони з ОСОБА_20 поїхали до помешкання ОСОБА_19 . ОСОБА_6 відкрив їм хвіртку, яка була замкнута та провів до будинку. Зайшовши до будинку ОСОБА_6 сказав матері, що прийшов дільничний і хоче з нею поспілкуватись. Після чого ОСОБА_10 вийшла та присіла в кухні, на її обличчі, під оком та на переносиці, він помітив синці та запитав, що сталося. На його запитання, обвинувачений ОСОБА_6 , який весь час був присутній при розмові ходячи по хаті, повідомив, що мати сліпа і перебуваючи у погребі забилась. Даний факт підтвердила і сама ОСОБА_10 , а також сказала, що син її не кривдить, хіба що може сильно накричати. Потім він з ОСОБА_20 запропонували ОСОБА_10 помістити її до будинку пристарілих на що і ОСОБА_6 і сама потерпіла категорично заперечували. Крім того, ОСОБА_10 повідомила, що хоч і сліпа, але на помацки може пересуватися по будинку, за собою приглянути і син їй у цьому також допомагає. Вийшовши на подвір`я, не заперечуючи той факт, що ОСОБА_10 могла боятись сина і не повідомити їм про те що він її б`є, він попередив ОСОБА_6 про те, що якщо даний факт підтвердиться, то його буде притягнуто до відповідальності. Тижнів через два знову зателефонувала ОСОБА_20 та повідомила, що ОСОБА_10 знову хоче їх бачити. Наступного дня вона відвідала домогосподарство ОСОБА_10 і в телефонній розмові повідомила йому, що на обличчі потерпілої також були синці і вона вже висловила прохання про поміщення її до будинку пристарілих. Потім, тижнів через два, він дізнався, що ОСОБА_10 загинула. Коли він перебував у помешканні ОСОБА_19 , то по поведінці обвинуваченого може сказати, що той був на «похмілля». Скарг від жителів села на поведінку ОСОБА_6 він не отримував, було лише одне повідомлення його колишньої дружини, про те що він їй телефонував та погрожував. На його думку 46 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 могла спричинити лише людина чоловічої статті, але хто саме міг вчинити вбивство йому не відомо;
- показаннями свідка ОСОБА_31 - ОСОБА_29 , яка суду пояснила, що працює фельдшером швидкої невідкладної медичної допомоги у селищі Добрянка. 28.08.2016 року близько 10 години ранку, точного часу вона не пам`ятає, їй зателефонувала продавець магазину та повідомила, що заходив ОСОБА_6 та говорив, що мати померла, чи то вдарилась головою, чи щось незрозуміле, мабуть потрібно хоронити. Коли вона під`їхала до господарства, то ОСОБА_6 відчинив хвіртку та вийшов на вулицю. Він був вдягнений у чистий одяг і на її погляд перебував у стані похмілля, після затяжного запою. Обвинувачений їй повідомив, що не може зрозуміти мати впала чи померла, при цьому він був схвильований. Зайшовши на подвір`я господарства вона побачила ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , які сидячи на лавці спокійно їли кавун. Пройшовши до будинку вона зробила два кроки і побачила, що при вході в кімнату, на підлозі, у вузькому місці, що їй було не зрозуміло, як вона там помістилась, між лавкою чи піччю та стіною, у неприродній позі, якось боком, лежала потерпіла, яка була з оголеним закривавленим торсом, який як і голова та обличчя були синіми. На волосяному покрові голови також була засохла кров, однак чи була кров на підлозі вона не пам`ятає. Огляд потерпілої вона здійснила візуально і зрозумівши, що та мертва вийшла на вулицю. Речей біля ОСОБА_10 не було, можливо вони були далі в кімнаті, але цього вона не бачила, так як будинок не оглядала;
- висновком №750 судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_10 з якого встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи було виявлено тілесні ушкодження в ділянці голови, грудної клітки, тулуба, кінцівок, котрі утворились не менш ніж від 46 (сорока шести) травмуючих впливів, встановити послідовність отримання комплексу у вигляді політравми за суто судово-медичними даними не представляється можливим. Під час отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитись в різноманітних положеннях, оскільки тілесні ушкодження розташовані як на передній так і на задній поверхнях тіла та в різних анатомічних ділянках голови. Враховуючі дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ (28.08.2016 року о 19 год.) смерть настала приблизно за 24-48 годин з моменту початку проведення експертизи, тобто відповідає даті 27.08.2016 року. Смерть громадянки ОСОБА_10 , настала від травматичного шоку який є ускладненням політравми: закрита черепно-мозкова травма - рвано- скальпована рана обличчя, рвано-забиті рани голови, множинні садна та синці голови, обличчя та шиї, крововиливи в м`які тканини голови, субарахноїдальні крововиливи; закрита травма грудної клітки - синці та садна спини та грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, перелом лівої ключиці, перелом правої лопатки, перелом грудини, множинні переломи ребер з обох сторін, крововиливи в тканину легень; синець тильно-зовнішньої поверхні правої стопи, садно лівого стегна, садно здухвинної ділянки живота, синець та садно передньої поверхні правого плечового суглобу, садна передньої поверхні правого плеча, синець та садно тильної поверхні лівої кисті, садна лівого ліктьового суглобу, синець та садна передньої поверхні лівого плечового суглобу. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень утворився від дії тупих предметів, незадовго до смерті (що вимірюється часом від 6 до 12 годин) та за ступенем тяжкості, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та має прямий причинно-наслідковий зв`язок між отриманими травмами та настанням смерті. Даний висновок підтверджується наявністю вище перерахованих тілесних ушкоджень та ознак травматичного шоку: нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, крововиливи в мозковий шар наднирників, субплевральні крововиливи, кора нирок набрякла блідо-жовта, пірамідки червоно-фіолетові («шокова нирка»); рідка кров в порожнинах серця, судин та даними судово-гістологічної експертизи (крововиливи в мозковий шар надниркової залози, ішемія корового шару нирки). Також виявлені тілесні ушкодження: синець та садна передньої та поверхні правої гомілки, синці передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки, синець та садно передньої поверхні лівого колінного суглобу, синець правої кисті та передпліччя з переломом нижньої третини правої ліктьової кістки, синець та садна зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу, синці задньої поверхні правого плеча, синці та садна задньої поверхні лівого плеча, садна грудного відділу хребта та поперекової ділянок спини, синець крижової та сідничної ділянок, що утворились від дії тупих предметів, за 3-5 діб до моменту настання смерті і за ступенем тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень, окрім синця правої кисті та передпліччя з переломом нижньої третини правої ліктьової кістки, що має ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Синці зовнішньої поверхні правої гомілки внутрішньої та зовнішньої поверхні лівого стегна, лобкової ділянки утворились від дії тупих предметів, за 5-7 діб до моменту настання смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Громадянка ОСОБА_10 після отримання комплексу тілесних ушкоджень у вигляді політравми могла: «говорити, ходити, повзати» протягом проміжку часу, що вимірюється годинами (від 6 до 12 годин) до втрати свідомості внаслідок наростання явищ травматичного шоку. Тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразились. Утворення всього комплексу тілесних ушкоджень виключно від ударів руками (кулаками рук), не можливо. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень не міг утворитись при падінні з висоти власного зросту, як з прискоренням так і без прискорення;
- показаннями допитаного під час судового розгляду експерта ОСОБА_32 , яка пояснила, що брала участь у огляді трупа на місці події та проводила його судово-медичну експертизу. Зайшовши до будинку потерпілої, в якому були сіни-коридор, а на право кімната, вона побачила потерпілу яка лежала головою до дверей, у неприродній позі, якось боком. ОСОБА_10 була частково одягнута, тобто по пояс була гола, в трусах та сорочці, яка на ній була приспущена до низу. Вона відразу звернула увагу на скальповану рану на голові потерпілої, при цьому і на голові і на обличчі були сліди засохлої крові. Крім того, голова, обличчя та шия були сині. Інші тілесні ушкодження були виявлені після того, як тіло було доставлено до моргу і його помили. Так, потерпіла протягом тижня отримувала тілесні ушкодження і за цей період їй було нанесено три комплекси тілесних ушкоджень, так за 6-12 годин до настання травматичного шоку від якого настала смерть - 28 тілесних ушкоджень, за 3-5 діб - 12 тілесних ушкоджень і за 5-7 діб - 6 тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразились, тому ушкодження можливо були нанесені руками і ногами, або іншими тупими предметами. Скальпована рана голови померлій спричинена дією тупого предмету за механізмом удару чи тисняви. Загалом смерть настала від травматичного шоку, який утворився від політравми, що включає в себе закриту травму голови та закриту травму грудної клітки, які були нанесені незадовго до настання смерті і комплекс яких перелічений у висновку. Якщо брати життєво важливі органи, то це закрита травма голови та закрита травма грудної клітки, які як раз і були утворені незадовго до настання смерті, від чого і настала смерть. При цьому не можливо розмежувати травму голови та грудної клітки, тому що явище травматичного шоку поєднується і комплекс отримання цих тілесних ушкоджень призвів організм до шоку від якого настала смерть. Взагалі травматичний шок це реакція організму на отримання якихось тілесних ушкоджень, є захисні реакції організму які, якийсь час організм може компенсувати, але потім наступає декомпенсація організму і він не може з цим справитись і тому наступає смерть. Комплекс тілесних ушкоджень який утворився за 5-7 діб до моменту настання смерті, а саме синці зовнішньої поверхні правої гомілки, внутрішньої та зовнішньої поверхні лівого стегна, лобкової ділянки не міг утворитись при падінні з висоти власного зросту, як з прискоренням так і без прискорення, однак не виключає можливості, що дані точкові пошкодження могли утворитись від зіткнення з якимось предметом або перешкодою;
- даними, що містяться у висновках №590 та №591 судово-психіатричних експертиз, згідно з якими у ОСОБА_6 не виявлено клінічних ознак психічного захворювання, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. ОСОБА_6 за своїм психічним станом може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правдиві свідчення. У ОСОБА_6 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок зловживання алкоголем з синдромом залежності, у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане;
- показаннями експерта Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_33 , який суду пояснив, що входив до складу комісії яка проводила відносно ОСОБА_6 судово-психіатричну експертизу. При проведенні експертизи у повному обсязі були досліджені матеріали кримінального провадження та інформація щодо перебування обвинуваченого на обліку у лікаря-психіатра. На час проведення експертного дослідження у ОСОБА_6 не було виявлено психічних розладів, тому було винесено висновок, що він здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Історія хвороби з приводу перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні з діагнозом психіатричні розлади внаслідок вживання алкоголю, не була надана слідством на час проведення експертизи і вона не досліджувалась, а тому не можливо сказати чи вплинув би наявний діагноз на висновок експертів. Оскільки на час проведення експертизи історія хвороби з Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні не була надана, згідно довідки КЗ «Ріпкинська центральна районна лікарня» №456 від 29.08.2016 року ОСОБА_6 на Д-обліку у лікаря психіатра не перебував, обвинувачений категорично заперечував зловживання спиртними напоями і на час обстеження не проявляв клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкогольних напоїв з синдромом залежності, тому і був винесений експертний висновок про те, що у ОСОБА_6 не було виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності. Під час обстеження обвинувачений особисто підтвердив обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, які були зазначені в протоколі допиту від 28.08.2016 року. Виходячи з фактичних обставин справи, які були встановлені під час судового засідання, щодо тривалого зловживання ОСОБА_6 спиртними напоями, а також беручи до уваги історію хвороби Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, остаточний висновок чи перебував ОСОБА_6 у стадії осудності на момент вчинення кримінального правопорушення та чи мав психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю можливо визначити лише в ході проведення додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи, з залученням всіх матеріалів кримінального провадження і архівної історії хвороби психоневрологічної лікарні;
- даними, що містяться у медичному епікризі №5062, згідно з якими вбачається, що ОСОБА_6 з 29.08.2016 р. по 05.09.2016 р. перебував на стаціонарному лікуванні у Чернігівській обласної психоневрологічної лікарні з діагнозом психічні і поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголем. Синдром відміни з судомами і делірієм;

- даними висновку додаткової судово-психіатричної експертизи №348 від 25.05.2017 року, які свідчать про те, що у ОСОБА_6 на період до якого відноситься інкриміноване йому порушення (27 серпня 2016 року) мали місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 на теперішній час мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності. У теперішній час утримання, але в умовах які виключають вживання (F10.2- за Міжнородною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). Щодо частини запитання «Чи страждає ОСОБА_6 у даний час психічною хворобою, що позбавляє можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними ?», то відповісти на нього не можливо, у зв`язку з тим, що чинне законодавство пов`язує здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними лише з тим періодом часу, до якого відноситься інкриміноване даній особі кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 за його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані;
- даними, що містяться у витязі з кримінального провадження №0000462, згідно з якими 27.08.2016 року у вечірній час ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у власному будинку АДРЕСА_1 , у ході сімейної сварки з метою протиправного заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_10 та усвідомлюючи наслідок своїх дій, умисно наніс їй не менше 46 ударів кулаками рук та невстановленим слідством тупим предметом в область голови, грудної клітки, тулуба та кінцівок, чим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці вчинення кримінального правопорушення. Дані внесені до ЄРДР 28.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України;
- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 28.08.2016 р. з фото таблицею до нього, згідно з якими у господарстві АДРЕСА_1 було встановлено, що двері будинку на момент огляду зачинені на ключ і їх відчиняв ОСОБА_6 , який проживає за вищезазначеною адресою. У кімнаті будинку на підлозі в напрямку до рукомийника маються краплі речовини бурого кольору, а на рукомийнику маються сліди стікання речовини бурого кольору, зовні схожі на кров. На дерев`яному кухонному столі мається ганчірка світлого кольору з плямами червоного та бурого кольору. При вході до кімнати №2, з лівої сторони біля печі, яка розміщена в лівому дальньому куті та дерев`яної шафи, яка стоїть між двох вхідних дверей до кімнат № НОМЕР_1 і №4 лежить труп жінки ОСОБА_10 , яка знаходиться у роздягнутому стані, на ногах до колін приспущені колготи темного кольору та труси світлого кольору. Тіло лежить на правому боці, голова запрокинута та синього кольору. На переніссі мається рана з якої сочиться кров, ліва рука відкинута у бік і по всьому тілу померлої маються синці. На підлозі у кімнаті №2 маються плями бурого кольору, ззовні схожі на кров зі слідами затирання. У кімнаті №3 від якої лежить труп на підлозі маються сліди затирання речовини бурого кольору ззовні схожі на кров. З правої сторони кімнати стоїть шафа, двері якої зі слідами бурого кольору у вигляді смуг. Біля краю шафи та диваном, який стоїть під стіною, лежить дерев`яне бильце з дивану зі слідом речовини бурого кольору. На дивані лежить матрац світлого кольору зі слідами плям речовини бурого кольору. Напроти шафи на боковій стороні печі маються сліди затирання речовини бурого кольору. Під час огляду вхідних дверей будинку пошкодження врізаного замка та пошкодження вікон не виявлено. Під час огляду вилучено тканину білого кольору зі слідами бурого кольору, змиви рідини бурого кольору з будинку АДРЕСА_2 , кофта чорного кольору з кімнати АДРЕСА_3 , дерев`яне бильце з дивану з кімнати №3, ключі від будинку, кофта червоно кольору, сорочка в клітинку чорно-білого кольору, шкарпетка, металева кочерга, зрізи нігтів трупа.
Дана слідча дія проводилась слідчим ОСОБА_34 , у присутності понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_12 , спеціаліста біолога ОСОБА_36 , за участю власника (користувача) ОСОБА_6 . У протоколі маються підписи слідчого ОСОБА_34 , старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП області, спеціаліста ОСОБА_36 , понятих ОСОБА_37 , ОСОБА_13 , завідувача сектору біологічних досліджень ОСОБА_38 , прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_39 ;
- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 28.08.2016 року та відеозаписі до нього за участю підозрюваного ОСОБА_6 , під час якого останній розповів, що свою матір ОСОБА_10 останній раз бачив у неділю, з нею не конфліктував, він її не бив, тільки коли приходив з бару, то вона довго його не впускала додому і він її 2 рази вдарив долонею по голові, після чого вона встала і билась головою об стіну, бо була сліпа. До будинку ніхто не міг зайти, так як він з матір`ю був замкнутий в будинку на два замки з середини і ключі від будинку знаходяться тільки у нього;
- даними, що викладені у висновку №183 судової цитологічної експертизи від 19.09.2016 р. яким встановлено, що кров ОСОБА_6 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;
- даними, що викладені у висновку №185 судової імунологічної експертизи від 27.09.2016 р. яким встановлено, що згідно висновку експерта №231 від 30.08.2016 р. відділення судово-медичної імунології кров трупа ОСОБА_10 , 1938 року народження, відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У змивах на марлевому тампоні із шафи (об.№1), у змивах на марлевому тампоні з полу біля шафи (об.№2), у змивах на марлевому тампоні з під лавки (об.№3), у змивах на марлевому тампоні з полу біля стола (об.№4), у змивах на марлевому тампоні зі стіни (об.№5), вилучених з будинку АДРЕСА_1 знайдено кров. Кров у змивах (об.№1-3) належить людині. У змивах (об.4, 5) видова належність крові не встановлена. При серологічному дослідженні крові у змивах (об.№1-3) виявлений антиген А, який міг походити від особи з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, і походження її від потерпілої ОСОБА_10 не виключається;
- даними, що викладені у висновку №186 судової імунологічної експертизи від 28.09.2016 р. яким встановлено, що у слідах на фрагменті тканини білого кольору зі слідами РБК вилученій при огляді місця події з кімнати у буд. АДРЕСА_4 та кофті з РБК вилученій при огляді місця події з кімнати №3 з підлоги біля дивану у буд. АДРЕСА_5 , знайдено кров людини. При серологічному дослідженні слідів крові на фрагменті тканини (об.№1) та кофті (об.№2) виявлений антиген А та ізогемаглютиніном анти-В. Таким чином, кров відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, і походження її від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_6 не виключається при наявності у останнього джерела зовнішньої кровотечі;
- даними, що викладені у висновку №187 судової імунологічної експертизи від 29.09.2016 р. яким встановлено, що у слідах на штанах (об.№3, 4), на шкарпетці «І» (об.№5), на шкарпетці «ІІ» (об.№6), зі змиву з правого шльопанця (об.№7), що належать підозрюваному ОСОБА_6 , знайдено кров людини. У слідах на кофті (об.№1, 2), що належить ОСОБА_6 , кров не виявлено. На лівому шльопанці, що належить підозрюваному ОСОБА_6 , слідів, схожих на кров, не виявлено. При серологічному дослідженні слідів крові на штанах (об.№3, 4), на шкарпетці «І» (об.№5), на шкарпетці «ІІ» (об.№6), зі змиву з правого шльопанця (об.№7) виявлений антиген А, який міг походити від особи з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, і походження її від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_6 не виключається при наявності у останнього джерела зовнішньої кровотечі;
- даними, що викладені у висновку №2443, 169 (б) комплексної судової дактилоскопічної та імунологічної експертизи від 7.11.2016 р. яким встановлено, що кров ОСОБА_10 відноситься до А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0. Кров ОСОБА_6 відноситься до А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0. На поверхні наданого на експертне дослідження дерев`яного бильця, вилученого під час огляду місця події від 28.08.2016 р., виявлено сліди крові. На поверхні металевої кочерги, вилученої під час огляду місця події від 28.08.2016 р., слідів крові не виявлено. Виявлені сліди крові належать людині. При визначенні антигенів системи АВ0 були виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти-В системи АВ0, що належить особі (особам) з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0. З урахуванням груп крові осіб, які проходять по справі, виявлені на поверхні дерев`яного бильця сліди крові можуть походити як від потерпілої ОСОБА_10 так і від підозрюваного ОСОБА_6 . Питання статевої приналежності не входить до компетенції експерта імунолога. На поверхні дерев`яного бильця, вилученого 28.08.2016 р. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені окремі папілярні лінії, які у своїй сукупності не утворюють папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь) та непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили). На поверхні металевої кочерги, вилученій 28.08.2016 р. під час огляду місця події слідів папілярних узорів не виявлено.;
- речовими доказами: змивами з лівої та правої руки ОСОБА_6 , контрольним зразком марлевого тампону, зразком крові, зрізами нігтів з правої та лівої руки ОСОБА_6 , які використовувались під час експертних досліджень і зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області;
- речовими доказами: тканиною білого кольору зі слідами бурого кольору, змивами рідини бурого кольору з будинку АДРЕСА_2 , кофтою чорного кольору з кімнати №3, дерев`яним бильцем з дивану з кімнати №3, кофтою червоно кольору, сорочкою в клітинку чорно-білого кольору, шкарпеткою, спортивною кофтою, подушкою, металевою кочергою, зрізами нігтів з правої та лівої руки трупа ОСОБА_10 , ключами від будинку АДРЕСА_1 , вилученими з місця вчинення злочину, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області;
- речовими доказами: спортивною кофтою, штанами спортивними, шкарпетками у кількості 2 шт., взуттям шльопанцями, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області;
- речовими доказами: залишками марлевих тампонів зі змивами з лівої та правої руки ОСОБА_6 (1 пак.), залишками марлевих тампонів зі змивами вилучених при ОМП (1 пак.), зразком крові ОСОБА_6 (1 пак.), нігтьовими пластинами з рук ОСОБА_6 та нитками з марлі зі слідами після та без дослідження, контролем марлі (1 пак.), що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області;

- речовими доказами: речами з трупу ОСОБА_10 , фрагментами двох кісток та клаптем шкірі від трупу ОСОБА_10 , зразок крові трупу ОСОБА_10 , зразок крові ОСОБА_6 , що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області;
- даними рапорту т.в.о. начальника ІТТ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_40 , з якого вбачається, що під час затримання 28.08.16 р. об 17 годині підозрюваного ОСОБА_6 , у останнього було виявлені тілесні ушкодження: синці на правому плечі і верхній третій передпліччя; множинні старі садна на руках та свіжа гематома на лівій лопатці в області нижнього кута;
- даними з письмових пояснень ОСОБА_6 від 28.08.16 р., який вказав, що виявлені на його тілі тілесні ушкодження він отримав внаслідок власної необережності, так як впав при керуванні велосипедом у стані сп`яніння, а також висновком від 6.09.16 р. інспектора Ріпкинського ВП ОСОБА_41 ;
- даними довідки №02-16/1544 від 15.11.16 р. КЗ «Ріпкинська центральна районна лікарня», з якої встановлено, що у ОСОБА_6 були встановлені наступні тілесні ушкодження: старі садна верхніх кінцівок, старі синці правого плеча, свіжі синці на лівому передпліччі та губі.
Згідно з приписами статті 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.
Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.22 КПК України під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Суд, безпосередньо дослідивши зібрані під час досудового слідства докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що у діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду, достовірно встановлено, що ОСОБА_6 , починаючи з 2009 року проживав у будинку його матері ОСОБА_10 , що розташований по АДРЕСА_1 , а з 29 березня 2011 року був постійно зареєстрований за вказаною адресою. Мати обвинуваченого ОСОБА_10 мала придбану фізичну ваду сліпоту і це об`єктивно підтверджується, як показаннями обвинуваченого, так і показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_42 . Між обвинуваченим та потерпілою відбувались сварки, із-за вади першої, вона отримувала тілесні ушкодження внаслідок сліпоти, при цьому, як суду вказали свідки, обвинувачений доглядав належним чином свою матір, годував, підтримував порядок у будинку, отримував достатнє пенсійне забезпечення (5965,28 грн на місяць), при цьому мав станом на 26 серпня 2016 року кошти у розмірі 2525,84 грн, що підтверджується випискою ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 1.08.16 р. по 28.08.16 р. Однак, обвинувачений до подій, що мали місце 27 серпня 2016 року почав зловживати спиртним, постійно перебував у стані запою, що безпосередньо підтвердив сам обвинувачений, свідки, показання яких суд виклав вище, експерт ОСОБА_43 , а також підтверджується даними медичної картки стаціонарного хворого №5062 Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні та відповідно висновком додаткової судово-психіатричної експертизи. 27 серпня 2016 року обвинувачений протягом дня вживав спиртне, що не заперечується свідком ОСОБА_13 , однак він приготував їжу, нагодував матір, яка потім лягла спати, а сам після повернення об 20 годині від сусіда ОСОБА_13 також ліг спати і вночі він не прокидався і що відбувалось далі не пам`ятає. Прокинувшись об 08-08.10 год. 28.08.2016 року обвинувачений виявив матір лежачою на підлозі, при цьому голова її знаходилась під ліжком і одна рука під буфетом, який стоїть біля груби. Зрозумівши, що вона померла, оскільки торкався її тіла, то пішов до сусіда ОСОБА_13 , повідомив про смерть матері, який прийшов до його будинку, впевнився у цьому і сказав, що мати не так просто вмерла і потрібно телефонувати до поліції та у швидку медичну допомогу. З ним же обвинувачений пішов до місцевого магазину, придбав спиртного і продавчиня викликала швидку медичну допомогу. Після цього вони повернулись до господарства, зустріли місцевого фельдшера, а потім швидку медичну допомогу і поліцію. Наявність крові на його одежі обвинувачений пояснює тим, що торкався тіла матері, але є не причетним до завдання їй тілесних ушкоджень і матір не бив.
При цьому судовою експертизою було достовірно встановлено, що на трупі потерпілої виявлені тілесні ушкодження в ділянці голови, грудної клітки, тулуба, кінцівок, котрі утворились не менш ніж від 46 травмуючих впливів; смерть її настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок травматичного шоку який є ускладненням політравми; має місце три комплекси тілесних ушкоджень, з яких: перший утворився від дії тупих предметів незадовго до смерті, що вимірюється часом від 6 до 12 годин та за ступенем тяжкості, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та має прямий причинно-наслідковий зв`язок між отриманими травмами та настанням смерті; другий за 3-5 діб до моменту настання смерті і за ступенем тяжкості має ознаки легких тілесних ушкоджень, окрім синця правої кисті та передпліччя з переломом нижньої третини правої ліктьової кістки, що має ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень; третій, у виді синців зовнішньої поверхні правої гомілки внутрішньої та зовнішньої поверхні лівого стегна, лобкової ділянки, які утворились від дії тупих предметів за 5-7 діб до моменту настання смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Дані обставини не оспорюються обвинуваченим, окрім того, узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та експерта ОСОБА_36 , зокрема щодо обставин проживання в одній сім`ї потерпілої та обвинуваченого, відносини між ними, їх поведінки та способу життя, наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 та причин її смерті.
Аналізуючи і оцінюючи згідно вимог ст.94 КПК України показання свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_18 , у тій частині, що зранку 28 серпня 2016 року вони бачили брудні руки обвинуваченого, начебто вимазаними у засохлу рідину червоного кольору схожу на кров, при цьому свідок ОСОБА_18 допомагала йому помити руки, суд дійшов до висновку, що ці показання достовірно не засвідчують ту обставину, що на руках обвинуваченого була саме кров, що то була кров від потерпілої, при цьому стороною обвинувачення згідно постанови від 28 серпня 2016 року відбиралися змиви з рук ОСОБА_6 та зрізи його нігтів, з метою призначення відповідної судової експертизи на предмет виявлення у цих зразках крові від потерпілої, однак дана експертиза не призначалася і відповідний висновок суду наданий не був.
Отже, свідчення ОСОБА_6 , які він виказував зранку 28 серпня 2016 року вказаним вище свідкам, що руки у нього брудні від кавуна, який напередодні для нього купив свідок ОСОБА_13 , та його ж показання дані під час судового розгляду, у тій частині, що він торкався матері і тому на ньому може бути її кров, не спростовані належними та допустими доказами сторони обвинувачення.
Крім того, аналізуючи безпосередньо досліджені судом докази, слід зазначити наступне.
Як вже описувалось судом вище, згідно з даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 28.08.2016 р. з фототаблицею до нього, у господарстві АДРЕСА_1 , дана слідча дія проводилась слідчим ОСОБА_34 , на підставі повідомлення чергового, у присутності понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_12 , спеціаліста біолога ОСОБА_36 , за участю власника (користувача) ОСОБА_6 . У протоколі маються підписи слідчого ОСОБА_34 , старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП області, спеціаліста ОСОБА_36 , понятих ОСОБА_37 , ОСОБА_13 , завідувача сектору біологічних досліджень ОСОБА_38 , прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_46 .
Згода особи, яка дала дозвіл на проведення ОМП у житлі, відсутня, як і відсутній підпис обвинуваченого у вказаному протоколі, отже фактично ОСОБА_6 участі у вказаній слідчій дії не брав.
При цьому під час даної слідчої дії були виявлені та вилучені речові докази, які мають суттєве значення для даної справи і які були предметом експертних досліджень, а зокрема тканина білого кольору зі слідами бурого кольору, змиви рідини бурого кольору з кімнати №3, дерев`яне бильце з дивану з кімнати №3, ключі від будинку, кофта червоно кольору, сорочка в клітинку чорно-білого кольору, шкарпетка, металева кочерга, зрізи нігтів трупа.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
За правилами ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Положеннями частин 1 і 2 статті 237 КПК України визначено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Таким чином кримінальним процесуальним законом чітко визначено, що огляд житла чи іншого володіння особи, здійснюється виключно на підставі ухвали слідчого судді.
Положеннями ч.2 ст.233 КПК України надано визначення житла та іншого володіння особи.
Так, під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, не залежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Згідно частини першої цієї статті ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Відповідно до частини третьої статті 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до вимог частини 2 статті 238 КПК України огляд трупа може здійснюватися одночасно з оглядом місця події, житла чи іншого володіння особи з додержанням правил цього Кодексу про огляд житла чи іншого володіння особи.
Аналізуючи вказані положення Кримінального процесуального Кодексу України, а також беручи до уваги, що огляд у будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено труп ОСОБА_10 , проведено за наявності підстав визначених ч.3 ст.233 КПК України, то слідчий за погодженням з прокурором та/або прокурор невідкладно повинен був після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку або огляду до слідчого судді.
Разом з тим, слідчий чи прокурор не звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді після проведення огляду житла, а тому виявлені та вилучені в ході зазначеної слідчої дії докази в силу положень ч.3 ст.233 КПК України є недопустимими.
Допитані у суді свідки обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_47 пояснили, що дійсно вони були запрошені понятими під час огляду помешкання обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння і участі в ході огляду не брав та письмовий дозвіл на його проведення не давав. ОСОБА_6 допитували працівники поліції десь за будинком і в середину він зайшов лише одного разу. Під час огляду слідчий вилучила кочергу, дерев`яний брусок та ще якісь речі, але де саме ці речі вилучались вони не бачили, бо увесь час стояли в приміщенні кухні. Протокол огляду підписували, але його не читали.
Таким чином зазначені свідки ще раз підтвердили ту обставину, що огляд приміщення проводився без добровільної згоди обвинуваченого.
З огляду на такі обставини, суд визнає також недопустимими доказами, що містяться у протоколі огляду місця події від 28.08.2016 р. з фототаблицею до нього; висновку №185 судової імунологічної експертизи від 27.09.2016 р. яким встановлено, що у змивах на марлевому тампоні із шафи (об.№1), у змивах на марлевому тампоні з полу біля шафи (об.№2), у змивах на марлевому тампоні з під лавки (об.№3), у змивах на марлевому тампоні з полу біля стола (об.№4), у змивах на марлевому тампоні зі стіни (об.№5), вилучених з будинку АДРЕСА_1 знайдено кров, і при серологічному дослідженні крові у змивах (об.№1-3) виявлений антиген А, який міг походити від особи з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, і походження її від потерпілої ОСОБА_10 не виключається; висновку №186 судової імунологічної експертизи від 28.09.2016 р. яким встановлено, що у слідах на фрагменті тканини білого кольору зі слідами РБК вилученій при огляді місця події з кімнати у буд. АДРЕСА_4 та кофті з РБК вилученій при огляді місця події з кімнати №3 з підлоги біля дивану у буд. АДРЕСА_2 (об.№2), знайдено кров людини і походження якої від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_6 не виключається при наявності у останнього джерела зовнішньої кровотечі; висновку №187 судової імунологічної експертизи від 29.09.216 р. яким встановлено, що у слідах на штанах (об.№3, 4), на шкарпетці «І» (об.№5), на шкарпетці «ІІ» (об.№6), зі змиву з правого шльопанця (об.№7), що належать підозрюваному ОСОБА_6 , знайдено кров людини і походження якої від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_6 не виключається при наявності у останнього джерела зовнішньої кровотечі; висновку №2443, 169 (б) комплексної судової дактилоскопічної та імунологічної експертизи від 7.11.2016 р. яким встановлено, що на поверхні наданого на експертне дослідження дерев`яного бильця, вилученого під час огляду місця події від 28.08.2016 р., виявлено сліди крові, які можуть походити як від потерпілої ОСОБА_10 так і від підозрюваного ОСОБА_6 .
Речові докази: змиви з лівої та правої руки ОСОБА_6 ; контрольний зразок марлевого тампону; зрізи нігтів з правої та лівої руки ОСОБА_6 , не мають доказового значення для справи, відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України.
Речові докази: тканина білого кольору зі слідами бурого кольору; змиви рідини бурого кольору з будинку АДРЕСА_2 ; кофта чорного кольору з кімнати №3; дерев`яне бильце з дивану з кімнати №3; кофта червоного кольору; сорочка в клітинку чорно-білого кольору; шкарпетка; спортивна кофта; подушка; металева кочерга; зрізи нігтів з правої та лівої руки трупа ОСОБА_10 ; ключі від будинку АДРЕСА_1 , вилучені з місця вчинення злочину, не мають сили доказового значення для справи, відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України.
Що стосується речових доказів: спортивної кофти; штанів спортивних; шкарпеток у кількості 2 шт.; взуття шльопанців, які були вилучені у підозрюваного (на той час) ОСОБА_6 , і які були предметом експертного дослідження (висновок №187 від 29.09.16 р. судово-імунологічної експертизи), яким встановлено, що у слідах на штанах (об.№3, 4), на шкарпетці «І» (об.№5), на шкарпетці «ІІ» (об.№6), зі змиву з правого шльопанця (об.№7) знайдено кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_10 і самого ж підозрюваного, при наявності у останнього джерела зовнішньої кровотечі, то дані докази не спростовують поза розумними сумнівом його позицію, що кров матері могла залишитись після того, як він її торкався 28 серпня 2016 року, коли виявив лежачою на підлозі в будинку.
Отже, дані речові докази і висновок експертизи не дають правової, однозначної можливості суду переконатися у тому, що саме обвинувачений вчинив вбивство ОСОБА_10 .
Що стосується позиції сторони обвинувачення про те, що мають доказове значення дані протоколу слідчого експерименту від 28 серпня 2016 року, то суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до приписів статті 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Оцінюючи наданий суду стороною обвинувачення протокол слідчого експерименту та диск з відеозаписом до нього, суд дійшов однозначного висновку, що він не має доказового значення причетності обвинуваченого до вбивства ОСОБА_10 , оскільки по своїй процесуальній суті не є слідчим експериментом, оскільки не відображує відтворення дій саме на місці події, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а суто засвідчує запис показань ОСОБА_6 безпосередньо після затримання, які жодним чином не свідчать про нанесення останнім тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , які призвели до її смерті.
Іншими наданими стороною обвинувачення доказами, а саме даними витягу з ЄРДР, довідками та рапортом не підтверджуються та не спростовуються обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Таким чином прокурором у ході судового розгляду не надано допустимих, достовірних та достатніх доказів, на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства.
Крім того слід зауважити, що прокурором взагалі не спростовано показання обвинуваченого ОСОБА_6 , наданими на свій захист.
За таких обставин, саме по собі визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 на почату судового розгляду не може бути покладено в основу обвинувального вироку.
Отже, не доведено, що в діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Таким чином суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст.337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновків про необхідність виправдання ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, вчинене саме обвинуваченим.
Отже, з урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий, як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України не знайшло свого підтвердження, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу презумпції невинуватості, закріпленого у ст.62 Конституції України, виправдати ОСОБА_6 .
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Суд не стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експертів стороною обвинувачення, у зв`язку із виправданням останнього.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, вчинене саме обвинуваченим.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_6 - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Речові докази у кримінальному провадженні зберігати у кімнаті зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право обвинуваченого заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захисникові, прокурору та надіслати потерпілому.
Головуючий суддя: Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3