У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2017 Справа №607/13892/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002180 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
Обвинувачений заявив клопотання, підтримане захисником, про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його негативним станом здоров`я обвинуваченого, який хворіє, а тому йому важко перебувати в умовах СІЗО та ІТТ, де йому неможливо надати відповідну медичну допомогу.
Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого, підтриманого захисником, думку прокурора, який заперечив у задоволенні наведеного клопотання, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що дане клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
А тому зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше неодноразово була судима за вчинення злочинів проти власності, ніде не працює, на даний час обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та проти власності, що дає суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче сторона захисту, матиме можливість, зважаючи на санкції кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, скритися від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 02 червня 2017 року, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 28 липня 2017 року, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, які перешкоджають обранню обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

При цьому, будь-яких доказів, які б свідчили про вкрай негативний стан здоров`я обвинуваченого, що перешкоджало б останньому перебувати в умовах СІЗО та ІТТ судом не здобуто.

На підставі викладеного і керуючись ч.3 ст.315 КПК України, суд, -

ухвалив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого, підтриманого захисником, про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт відмовити.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 28 липня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України

Головуючий суддяОСОБА_1