Справа № 163/1477/17
Провадження № 1-кс/163/193/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 червня 2017 року м. Любомль
Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника власника майна - ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 про арешт майна, -
09 червня 2017 року слідчий СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Любомльського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 08 червня 2017 року вилучено на автомобільній дорозі біля приміщення МАПП «Ягодин», що по вулиці Прикордонників в селі Старовойтове, Любомльського району Волинської області, в громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Опель Зефіра», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить останньому, заборонивши розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.
На думку слідчого, враховуючи, що вилучений автомобіль має силу речового доказу, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також з метою проведення відповідної подальшої перевірки, проведення судових експертиз, забезпечення подальшого виконання вироку, виникла необхідність в арешті останнього.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, думку власника майна та його захисника, які не заперечували проти його задоволення, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Приймаючи до уваги, що вилучене під час огляду місця події майно може бути визнаними, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, предмет кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то їх втрата, зникнення, або пошкодження перешкодить розслідуванню кримінального провадження.
Згідно ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам. Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Таким чином, враховуючи, що автомобіль, вилучений 08.06.2017 року, має силу речового доказу, і відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому останній підлягає арешту із забороною розпорядження та використання, що є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, який надасть змогу встановити важливі обставини провадження, провести відповідні експертизи та забезпечить подальше виконання вироку.
Даний вид забезпечення кримінального провадження є співмірним і не позбавляє підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, яке 08 червня 2017 року вилучено на автомобільній дорозі біля приміщення МАПП «Ягодин», що по вулиці Прикордонників в селі Старовойтове, Любомльського району Волинської області, в громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Опель Зефіра», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить останньому, заборонивши розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Волинської області.

Слідчий суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1