АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/6371/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/290/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 09.03.2014р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 відносно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, зареєстрованого
та мешкаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2017р.
Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, 23 березня 2017р., повернув прокурору Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
потерпілий ОСОБА_8
захисник обвинуваченого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у суд першої інстанції, призначивши новий судовий розгляд.
В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що причиною повернення обвинувального акту прокурору є порушення ст.291 КПК України, зокрема:
- обвинувальний акт не містить відомостей про місце народження, місце проживання, громадянство обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до документу що посвідчує особу;
- обвинувальний акт не містить відомостей щодо потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
- в обвинувальному акті не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
- в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а тільки викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Суд вказує на те, що прокурором не висунуто жодного обвинувачення ОСОБА_6 , а натомість в обвинувальному акті зазначено про повідомлення обвинуваченому про підозру за ч.3 ст.187 КК України, що в обвинувальному акті не вказані ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
В ухвалі суд також зазначив, що звернення прокурора до суду за наявності лише повідомлення про підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення без висунення будь-якого обвинувачення щодо особи є грубим порушенням ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Крім того, суд звертає увагу на те, що в обвинувальному акті зазначено, що «загальна сума завданих збитків становить 500 грн.», тоді як за змістом обвинувального акту ОСОБА_6 заволоводів майном потерпілого, вартість якого складає 250 грн., 30 грн., 500 грн. , що становить чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 500 грн.
Обвинувальний акт не містить відомостей про проведення відповідної експертизи на підтвердження визначення розміру матеріального збитку, що суперечить положенням кримінального процесуального кодексу України.
Суд також вказав на порушення вимог ч.3 ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не затверджений прокурором, через відсутність відповідної печатки.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, що унеможливлює розгляд кримінального провадження з дотриманням принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України, та перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Прокурор, в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу суду, вважає, що суд незаконно повернув обвинувальний акт з додатками, оскільки обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_6 складений слідчим та затверджений прокурором, повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону України, він містить усі необхідні відомості встановлені у ст.291 КПК України.
Прокурор не погоджуючись з висновком суду про те, що в обвинувальному акті прокурором не висунуто жодного обвинувачення ОСОБА_6 , а тільки повідомлено про підозру за ч.3 ст.187 КК України, і що в обвинувальному акті не зазначені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, вказує на те, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.187 КК України за ознаками розбою, поєднаного з проникненням у житло, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з наведенням ознак злочину.
Крім того, прокурор зазначає, що арифметичну помилку в загальної суми збитків і проведення експертизи на підтвердження визначення розміру матеріального збитку можуть бути усунені під час судового розгляду шляхом призначення експертизи та зміни обвинувачення в суді.
Прокурор вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вимогам КПК України та необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків є необґрунтованими, при цьому прокурор звертає увагу на те, що у 2014р. іншим складом суду за даним кримінальним провадженням було проведено підготовче судове, за результатами, якого порушень вимог КПК з приводу невідповідності формулювання обвинувачення у обвинувальному акті не встановлено.
Прокурор вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст.319 КПК України, посилаючись на те, що оскільки у 2014р. іншим складом суду було проведено підготовче судове засідання, змінений склад суду, повинен був продовжити судовий розгляд або розпочати його з початку, а не проводити підготовче судове засідання, оскільки це є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України і підставою для скасування судового рішення.
Прокурор в судовому засіданні при апеляційному розгляді, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила колегію суддів задовольнити її у повному обсязі, скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційної інстанції, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив її задовольнити, скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу, без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис підготовчого судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.
Доводи прокурора щодо незаконності судового рішення, колегія суддів вважає обґрунтованими, однак, деякі вимоги прокурора викладені в апеляційній скарзі, вважає безпідставними.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обов`язкові відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.
Зокрема п.2 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
З обвинувального акту, вбачається, що перелічені вище відомості зазначені в обвинувальному акті, однак деякі не співпадають, а саме місце народження і громадянство, обвинувачений народився у м.Єреван, і не має громадянства (ар.пр.1, т.1).
З п.3 ч.2 ст.291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості потерпілого, а саме прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство, тоді, як в обвинувальному акті відомості про потерпілого ОСОБА_8 , не зазначені (ар.пр.2, т.1.).
Однак, слід зауважити, що кримінальне провадження перебуває в суді понад двох років і за весь час розгляду, анкетні відомості обвинуваченого і потерпілого неодноразово встановлювалися в судовому засіданні (ар.пр.82, 85 т.1), тому висновки суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів вважає надуманими.
Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити відомості щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так, в обвинувальному акті зазначено, що загальна сума завданих збитків становить 500 грн., тоді як за змістом обвинувального акту відносно ОСОБА_6 заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , вартість якого складає 250 грн., 30 грн., 500 грн., тобто загальна сума матеріального збитку більша ніж 500 грн., як вказано в обвинувальному акті (ар.пр.1- зворот, 3 т.1).
Колегія суддів погоджується з думкою прокурора, що допущено арифметичну помилку яку можливо виправити при розгляді справи по суті.
Колегія суддів, вважає безпідставними твердження суду про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не містить відомостей щодо прізвища, ім`я, по батькові та займаної посади слідчого та прокурора, оскільки ці відомості вказано в обвинувальному акті.
Так, з обвинувального акту видно, що обвинувальний акт був складений слідчим СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_11 та затверджений прокурором прокуратури Дзержинського району м.Кривого Рогу юристом 1-го класу ОСОБА_12 (ар.пр.1,3, т.1).
Також, колегія суддів не погоджується із висновком суду про те, що в порушення ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не затверджений прокурором через відсутність відповідної печатки прокуратури.
У ч.3 ст.291 КПК України на порушення вимог якої у рішенні послався суд першої інстанції, встановлено, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Зазначені вище вимоги закону були дотримані при складенні обвинувального акту, обвинувальний акт підписаний слідчим ОСОБА_11 та прокурором, який його затвердив, ОСОБА_12 .
Згідно ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Вказана норма закону не потребує затвердження обвинувального акту відповідною печаткою прокуратури.
Відповідно до наказу Генерального прокурора України №103 від 24.02.2016р. був скасований наказ Генерального прокурора України №3 від 15.01.2013р. та затверджено нову Інструкцію з діловодства в органах прокуратури України.
Згідно з п.18.2.4 та додатком 57 до Інструкції, обвинувальний акт не відноситься до тих документів, які засвідчуються або посвідчуються печатками чи штампами.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду про те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення і це є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Згідно положень ч.1 ст.458 КПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 и 2 частини першої ст.445 КПК України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України.
У правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 24 листопада 2016р. щодо тлумачення нормативного змісту інституту обвинувачення, зокрема у п.2 надано аналіз норми п.5 ч.2 ст.291 КПК України, згідно, якому, закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1)фактичних обставин кримінального правопорушення;
2)правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
Крім того, у п.8 зазначеної постанови звернуто увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
З обвинувального акту відносно ОСОБА_6 убачається, що йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за ознаками «розбою, поєднаного з проникненням у житло, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу» (ар.пр.1- зворот, т.1).
Обставини, які відповідно до ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання, викладено чітко і конкретно.
Щодо доводів прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст.319 КПК України, в частині проведення повторного підготовчого засідання, то колегія суддів вважає їх такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального закону.
Перевіряючи доводи прокурора, в цій частині, колегія суддів встановила, що матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 з 04.12.2014р. перебували в провадженні Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу, спочатку у судді ОСОБА_13 , а з 26.06.2015р. в провадженні судді-доповідача ОСОБА_14 , членів колегії суддів: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (ар.пр.8, 138, т.1).
14.11.2016р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області, розглянувши подання Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визначення територіальної підсудності розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , через відсутність потрібної кількості суддів для колегіального розгляду справи судом Дзержинського району, задовольнила його і матеріали кримінального провадження направила до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області (ар.пр.11, т.3 а, ар. пр.1, т.4).
Незважаючи на те, що в Дзержинському районному суді м.Кривого Рогу проводився судовий розгляд, Жовтневий суд, отримавши після визначення територіальної підсудності матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , виконуючи вимоги ч.6 ст.34 КПК України, розпочав судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання, що повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому доводи прокурора в цій частині, не підлягають задоволенню.
Згідно ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Колегія суддів вважає, що при складанні обвинувального акту, грубих порушень кримінально процесуального закону які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду не допущено, тому суд першої інстанції необґрунтовано повернув його прокурору.
У ст.7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, серед яких, згідно п.21 ч.1 ст.7 КПК України, однією із засад кримінального провадження є розумність строків.
Виходячи з вимог ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені кримінальним процесуальним кодексом України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
У ч.2 ст.28 КПК України, встановлено, що проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.
Відповідно до ч.5 ст.28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Колегія суддів, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 прокурору, порушив вимоги зазначених вище норм кримінального процесуального закону України.
Колегія суддів встановила, що матеріали кримінального провадження в судах першої інстанції перебувають: з 04.12.2014р. - в Дзержинському районному суді м.Кривого Рогу (ар.пр.7, т.1), з 21.11.2016р. - в Жовтневому районному суді м.Кривого Рогу (ар.пр.1, т.4), тобто рішення у даному кримінальному провадженні не прийнято понад двох років і трьох місяців, що суперечить загальним засадам кримінального провадження в частині додержання розумності строків.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що, незважаючи на деякі, незначні недоліки обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , беручі до уваги тривалість розгляду кримінального провадження, що є порушенням однієї із засад кримінального провадження - розумності строків, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складено у відповідності з вимогами ст.291 КПК України, тому суд першої інстанції мав підстави для призначення судового розгляду.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2017р. про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000627 від 09.03.2014р. відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, прокурору Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4