Справа № 184/2437/15-к
Номер провадження 1-кп/184/4/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000986 від 08 вересня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий;

-27.04.2011 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України до 06 років позбавлення волі. 27.06.2014 року Перевальським районним судом Луганської області на підставі ст.4 п. «а» ЗУ «Про амністію» звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

-09.06.2016 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
07 вересня 2015 року приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходився на території автовокзалу за адресою вул. Г.Тикви, 10 в м. Покров, де побачив раніше не знайому йому ОСОБА_6 . В ході спілкування, ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT-S5282». В цей же день та час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом обману ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_6 попросив у неї мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT-S5282» для здійснення телефонного дзвінка. Будучі веденою в оману, ОСОБА_6 не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_3 , добровільно передала останньому свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT-S5282». ОСОБА_3 відійшов в сторону, здійснив телефонний дзвінок та вийшов з поля зору потерпілої.

В цей же день та час ОСОБА_3 , шляхом обману ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, повторно, незаконно, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy GT-S5282», який відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 6/12.1/2454 від 19.12.2016 року коштує 506, 23 грн., в якому знаходились сім-карти мобільних операторів «МТС» на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 20 грн. та «Київстар», на рахунку якої коштів не було, і з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 526, 23 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім цього, 07 вересня 2015 року близько о 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходився на території автовокзалу за адресою вул. Г.Тикви, 10 в м. Покров, де в тютюновому кіоску побачив раніше йому знайому ОСОБА_7 , у якої був мобільний телефон марки «Samsung S7262».

В цей же день та час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 .

В цей же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 знаходячись на території автовокзалу за адресою вул. Г.Тикви, 10 в м. Покров, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої, попросив у ОСОБА_7 скористатися її мобільним телефоном для здійснення телефонного дзвінка. Потерпіла ОСОБА_7 , яка цього ж дня вже надавала ОСОБА_3 свій мобільний телефон для здійснення дзвінків, довіряючи ОСОБА_3 та не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому мобільний телефон марки «Samsung S7262», якій їй належить.

В цей же день та час ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою потерпілої, з корисливих спонукань, повторно, незаконно, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung S7262», який відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 6/12.1/2454 від 19.12.2016 року коштує 867, 84 грн., в якому знаходились сім-карти мобільних операторів «МТС» та «Лайф» на рахунку яких коштів не було, і з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 867, 84 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В ході судового слідства обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнавав, але під час допиту, змінив свою позицію та вину визнав у повному обсязі, пояснивши суду, що він дійсно 07.09.2017 року перебуваючи на території автовокзалу м. Покров побачив не знайому йому до цього дівчину ОСОБА_6 та шляхом обману заволодів її мобільним телефоном марки Samsung (білого кольору), який в подальшому їй не повернув та продав того ж дня таксисту. Крім цього, того ж дня, він перебуваючи на території автовокзалу у м. Покров, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_7 , з якою раніше він був знайомий, попросив у останньої її мобільний телефон марки Самсунг, для здійснення телефонного дзвінка та скориставшись її довірою також заволодів ним і в подальшому продав, а гроші використав на власні потреби. Вказані кримінальні правопорушення були ним вчинені із корисливих мотивів, у скоєному він щиро розкаявся.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ст. 190 ч.2 КК України підтверджується показами потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були допитані судом під час судового слідства, а також сукупністю інших доказів наявних в матеріалах кримінальної справи.

Так, потерпіла ОСОБА_7 , яка раніше була знайома з обвинуваченим ОСОБА_3 , надала покази про те, що вона працює в тютюновому кіоску на «Автовокзалі» в м. Покров Дніпропетровської області. 07.09.2015 року приблизно в обідній час ОСОБА_3 підійшов до неї і попросив її телефон марки Samsung (білого кольору), в якому були дві сім-карти мобільних операторів «МТС» і «Лайф», пояснивши, що йому треба подзвонити. Оскільки вона до цього, того ж дня, вже давала ОСОБА_3 можливість подзвонити зі свого телефону, то вона і цього разу передала йому телефон, а сама продовжила займатися робочими справами, в цей день вона здавала зміну своєї напарниці. Факт передачі телефону також бачили інші люди, зокрема, із сусіднього кіоску. ОСОБА_3 з телефоном відійшов, а потім вона помітила, що він зовсім зник і тоді вона попросила свою сестру подзвонити на номер її мобільного. Спочатку ОСОБА_3 підняв слухавку і навіть сказав, що скоро він телефон поверне, але через деякий час телефон вже не відповідав і ОСОБА_3 до кіоску так і не повернувся. Тоді вона була змушена викликати поліцію. Крім цього, цього ж дня, вже після того як вона передала свій телефон ОСОБА_3 до неї підходила дівчина на ім`я ОСОБА_11 , яка шукала молодого чоловіка, який також взяв у неї мобільний телефон і кудись зник. По опису, який навела ця дівчина особа була схожа на її знайомого ОСОБА_3 . Цивільний позов вона не заявляла, при визначенні міри покарання покладалась на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 надала покази суду, що вона 07.09.2015 року приблизно о 14 год. 30 хв. знаходилась на території «Автовокзалу» в м. Покров Дніпропетровської області разом із своїми знайомими на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . У вказаний час, до неї підійшов раніше незнайомий їй ОСОБА_3 , якого потерпіла впізнала в судовому засіданні, і попросив її дати йому мобільного телефону для того, щоб здійснити з нього дзвінок. Оскільки її подруга ОСОБА_12 знала цього молодого чоловіка, то вона передала йому свій мобільний телефон марки Samsung (білого кольору), в якому були дві сім-карти мобільних операторів «МТС» і «Київстар». Потім ОСОБА_3 відійшов від їх компаній в сторону і почав комусь дзвонити, трохи пізніше він зайшов за кут «Автовокзалу» і вона втратила його з поля зору. Через деякий час, вона почала хвилюватися за свій телефон і разом з подругою ОСОБА_12 вони шукали цього хлопця, але він кудись зник. До 15 год. 30 хв. вона намагалась знайти хлопця, який взяв у неї її телефон, і весь цей час була на території «Автовокзалу» м. Покров, а потім уїхала, оскільки в цей час відправлялась її остання маршрутне таксі. В подальшому мобільний телефон їй було повернуто слідчим, тому вона не заявляла цивільний позов, при визначенні міри покарання покладалась на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_14 , якому не знайомий обвинувачений ОСОБА_3 , доведено, що наприкінці 2015 року він проживав разом з ОСОБА_15 і побачив у неї мобільний сенсорний телефон (білого кольору). Його співмешканка пояснила йому, що придбала цей телефон біля ломбарду у свого знайомого. Оскільки телефон йому дуже сподобався, то він взяв його у ОСОБА_16 , але через декілька днів вказаний телефон був ним випадкового втрачений.

Показами свідка ОСОБА_8 , який на час скоєння кримінальних правопорушень працював водієм і знав обвинуваченого ОСОБА_3 , доведено про те, що 07.09.2015 року біля 14 год. він на своєму автомобілі знаходився біля «Автовокзалу» м. Покров Дніпропетровської області, коли до нього підійшов ОСОБА_3 і попросив його повозити по місту. Вони близько 20 хв. їздили по місту Покров, а потім повернулись до «Автовокзалу». Під час того, як ОСОБА_3 повинен був розрахуватися за проїзд, приблизно в сумі 30 грн., ОСОБА_3 запропонував йому придбати мобільний телефон марки Samsung (білого кольору). ОСОБА_3 сказав, що це його телефон і навіть показав декілька фотографій в телефоні, на яких був зображений він разом з іншими особами. Перевіривши телефон, він його придбав за 200 грн., які передав ОСОБА_3 . Приблизно через тиждень цей телефон був вилучений у нього працівниками поліції.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка є знайомою ОСОБА_6 , доведено про те, що приблизно наприкінці вересня 2015 року (точної дати вона не пам`ятає) вона знаходилась на «Автовокзалі» м. Покров Дніпропетровської області разом зі своїми знайомими. Коли вона підійшла до ОСОБА_6 , то побачила разом з нею молодого чоловіка, якого до цього вона не знала, та який тримав в руках телефон марки Самсунг (білого кольору), що належав її подрузі ОСОБА_17 . В судовому засіданні, свідок беззаперечно вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на чоловіка, якому був переданий мобільний телефон. На її питання чому вона передала телефон сторонній особі, ОСОБА_17 відповіла, що дала телефон для того, щоб ця особа здійснила дзвінок, а потім він його обіцяв повернути, оскільки він сказав, що також буде їхати о 15 год. разом з ними до с. Шолохове. Потім ОСОБА_3 з телефоном її подруги відійшов до 35-го мікрорайону м. Покров, та сказав їм, що скоро повернеться. Коли час підходив до відправлення маршрутного автобусу, ОСОБА_17 почала хвилюватися, попросила її подзвонити на її номер. Вона це зробила, але номер вже не відповідав. Вона та ОСОБА_17 разом почали шукати Рудних, ходили до 35-го мікрорайону (до ринку) та шукали його на території «Автовокзалу», але так і не знайшли. Крім цього, коли вона купувала сигарети в кіоску на «Автовокзалі», то дівчина з кіоску, їй також повідомила, що у неї зник її телефон, який вона передала хлопцю, що по опису був схожий на Рудних.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка працює разом з потерпілою ОСОБА_7 , доведено про те, що 17.09.2015 року біля 15 год. вона прийшла до тютюнового кіоску, який розташований на автовокзалі по АДРЕСА_2 , де повинна була прийняти зміну від ОСОБА_7 . При цьому, вона бачила як ОСОБА_7 на прохання обвинуваченого ОСОБА_3 надала йому свій мобільний телефон марки «Самсунг», після чого ОСОБА_3 відійшов від кіоску щоб поговорити по телефону, але потім зник з поля зору і телефон не повернув. В той день, вона перебувала на зміні до 19 год., але обвинувачений до кіоску не повертався і телефон не приносив.

Сторони обвинувачення та захисту не заявляли клопотань з приводу допиту інших свідків, а також будь-яких інших клопотань щодо доповнення судового слідства до суду не надали.

Показам свідка ОСОБА_14 суд надає критичну оцінку, оскільки ці покази фактично не мають доказової бази і є лише показами зі слів іншої особи, яка не допитувалась у судовому засіданні.

Крім показів потерпілих та свідків, стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України подані документальні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-витяг з кримінального провадження № 0000993 від 09.09.2015 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 07.09.2015 року близько 14 год. 30 хв. невідома особа, знаходячись на території автовокзалу по вул. Г.Тикви, 10 у м. Покров, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа майном належним потерпілій ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung GT-S5282», чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 930 грн. (т.3, а.с.1);

-протокол від 08.09.2015 року про прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення (т.3, а.с.8);

-документи, які підтверджують належності речей, а саме мобільного телефону марки «Samsung GT-S5282» потерпілій ОСОБА_6 (том 3, а.с.13-14);

-протокол огляду предмету від 15.09.2015 року з фото таблицею, згідно якого свідок ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung GT-S5282» (білого кольору), імей якого співпадає з імей викраденого у потерпілої ОСОБА_6 телефону (том 3, а.с.25-28);

-постанова від 15.09.2015 року про визнання і залучення речового доказу до матеріалів кримінального провадження №0000993, а саме мобільного телефону марки «Samsung GT-S5282» та передачу його під схорону розписку потерпілій ОСОБА_6 (том 3, а.с.29);

-повідомленням про підозру від 16.10.2015 року, встановлено що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, відносно потерпілої ОСОБА_6 (т.3, а.с.51);

-витяг з кримінального провадження № 0000986 від 08.09.2015 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 07.09.2015 року близько 15 год. 30 хв. невідома особа, знаходячись на території автовокзалу по АДРЕСА_2 , шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа мобільним телефоном, який належить потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинила останній матеріальну шкоду (т.3, а.с.54);

-протокол від 07.09.2015 року про прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення (т.3, а.с.60);

-документи, які підтверджують належності речей, а саме мобільного телефону марки «Samsung S7262» потерпілій ОСОБА_7 (том 3, а.с.64);

-повідомленням про підозру від 16.10.2015 року, встановлено що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, відносно потерпілої ОСОБА_7 (т.3, а.с.85);

-висновок судової товарознавчої експертизи № 6/12.1/2454 від 19.12.2016 року, яким встановлена вартість викраденого у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майна, а саме: телефону марки «Samsung» GT S 5282 в сумі 506, 23 грн. та мобільного телефону марки Samsung» S 7262 в сумі 867, 84 грн. (том 2, а.с.8-12).

Сторонами кримінального провадження клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі і в порядку ст.333 КПК України, суду заявлено не було.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України у відношенні потерпілої ОСОБА_6 за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та у відношенні потерпілої ОСОБА_7 за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у скоєнні вище вказаних епізодах кримінального правопорушення.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, позицію обвинуваченого щодо визнання вини у скоєнні ним кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України, що судом враховується як пом`якшуюча покарання обставина, а також дослідивши характеризуючи матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , який є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України, за якого обвинуваченого спіткає справедлива кара за скоєне.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до винесення попереднього вироку, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить із вимог ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна.
Строк відбуття вказаного покарання рахувати ОСОБА_3 з моменту проголошення вироку, а саме з 13 липня 2017 року.
У строк покарання остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю злочинів відповідно до ч.4 ст.70 КК України зарахувати відбутий строк за попереднім вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2016 року з моменту його фактичного затримання 30 вересня 2015 року і по день набрання вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2016 року законної сили, а саме по 06 вересня 2016 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.
Крім цього, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання відбутий строк за попереднім вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2016 року з 07 по 08 вересня 2016 року включно.
Крім цього, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий ним у межах даного кримінального провадження, з 09.09.2016 року по 20.06.2017 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України та з 21.06.2017 року по 12.07.2017 року включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Цивільних позовів у кримінальному провадженні заявлено не було.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Samsung GT-S5282», який переданий під схорону розписку потерпілій по справі ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в загальній сумі 1055, 52 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1