Провадження № 1-кс/161/6347/16
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 23 грудня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було вилучене 21.12.2016 року під час обшуку, -
Враховуючи те, що вище вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та може бути використане в процесі подальшого досудового розслідування та судового розгляду, для підтвердження факту вчинення злочину, а також беручи до уваги, що у випадку повернення вказаних речей володільцеві наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, знищення вказаного майна, а також те, що іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих предметів, не можливо, тому слідчий звернувся із даним клопотанням.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя вправі накласти арешт на майно у вигляді речей, якщо вони відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України лише під час судового провадження.
Зважаючи, що матеріали, які додані до клопотання в частині накладення арешту на майно, яке було вилучене 21.12.2016 року під час проведення обшуку АЗС, за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 39А, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, для суду є достатні для накладення арешту на майно, тому клопотання про накладення арешту на вище вказане майно, підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
Копію ухвали слідчому, прокурору, вручити негайно, а зацікавленим особам надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1