Справа № 755/4259/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану; азербайджанця, громадянина Азербайджану, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 13.08.2016 року близько 05 год. 00 хв. перебував у кафе «Гідрозона», що у ПКіВ «Гідропарк» по просп. Броварському, у м. Києві, де побачив свого знайомого ОСОБА_8 і у нього виник злочинний умисел, відкрито викрасти майно, що належить останньому.
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_9 на другому поверсі зазначеного кафе підійшов до ОСОБА_8 , відвів його на перший поверх приміщення, де наніс удари кулаками рук у обличчя, подавив волю ОСОБА_8 , після чого словесно примусив дістати його мобільний телефон «Samsung J7», вартістю 4500 грн., з вставленими в нього двома сім картами мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю по 20 грн. кожна, після чого забрав вказаний телефон, тобто умисно, з корисливих мотивів, застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, відкрито викрав мобільний телефон «Samsung J7», вартістю 4500 грн., з вставленими в нього двома сім картами мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю по 20 грн. кожна, що належать ОСОБА_8 , спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 4540 грн. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення пішов, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_11 14.01.2017 близько 02.00 год. перебували у кафе «Огоньок», що у ПКіВ «Гідропарк» по просп. Броварському у м. Києві, де у ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою, застосувавши насилля до ОСОБА_11 , відкрито викрасти його майно. Про даний намір він повідомив ОСОБА_10 та невстановлену особу, на що вони погодились, вступивши з ним у злочинну змову.
Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_6 17.12.2016 року близько 03.30 год. перебував у приміщенні кафе «Гідрозона», що у ПКіВ «Гідропарк» по просп. Броварський у м. Києві, де побачив ОСОБА_12 , який перебував без свідомості, в результаті сильного алкогольного сп`яніння і у нього виник злочинний умисел таємно викрасти цінні речі, що перебували у останнього.
Крім того, ОСОБА_6 18.03.2017 року близько 04.55 год. перебував у приміщенні кафе «Фабор», що у ПКіВ «Гідропарк» по просп. Броварському у м. Києві, разом із ОСОБА_13 , де побачив як останній поклав свої мобільні телефони у передню кишеню своєї куртки і у ОСОБА_9 виник злочинний умисел таємно викрасти вказані мобільні телефони.
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 18.03.2017 року близько 04.58 год. ОСОБА_9 у приміщенні кафе «Фабор», що у ПКіВ «Гідропарк» по просп. Броварському у м. Києві підійшов до ОСОБА_13 , під виглядом дружніх обійм обхопив його, та непомітно для потерпілого вихопив з його кишені, тобто умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно мобільний телефон «Fly IQ-4416», вартістю 1300 грн., та мобільний телефон «Blackwiev Ультра+», вартістю 3300 грн., що належать ОСОБА_13 , спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 4600 грн. Після чого з місця скоєного кримінального правопорушення пішов, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
20.03.2017 року слідчим відділом Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві винесено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
В клопотанні слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом перегляду відеозапису, протоколами огляду місць подій, протоколами впізнання особи за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження.
Беручи до уваги ризики, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_6 , не працює, в ході допитів від дачі показань відмовився, місце реєстрації не встановлено, також враховуючи що інкримінуємі кримінальні правопорушення ОСОБА_6 вчиняв у громадському місці в той час коли там знаходилися інші особи, достовірно знаючи, що вони його бачать, тобто в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та за який передбачені покарання у вигляді позбавленні волі на строк до шести років, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить задовольнити клопотання.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому. Також додав, що підозрюваний вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого, а тому може в подальшому здійснювати на нього тиск, може ухилятись від органів досудового розслідування.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, вважав його необґрунтованим. Повідомив, що слідчим не надані стороні захисту матеріали якими обґрунтовується клопотання. Повідомлення про підозру у скоєнні злочинів було вручено ОСОБА_6 на українській мові, яку він не розуміє та без участі перекладача і захисника, що є грубим порушенням вимог КПК України. Крім того, ОСОБА_6 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України о 06 год. 00 хв. 18.03.2017 року за підозрою у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та лише 20.03.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. Таким чином, сплили 24 години визначені законом для повідомлення про підозру після затримання особи.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника, та додав, що не розумів змісту пред`явленої йому підозри тому відмовився від підпису та надання показів. Повідомив, що не скоював злочинів взимку 2016-2017 року за якими йому пред`явлено підозру, оскільки в цей час перебував за межами м. Києва у відрядженні.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про залишення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 без задоволення.
18.03.2017 року (час фактичного затримання о 06 годині 00 хвилин), в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
20.03.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно та у відкритому викраденні чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Однак ОСОБА_6 відмовився від підпису в присутності понятих.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , протоколом перегляду відеозапису, протоколами огляду місць подій, протоколами впізнання особи за фотознімками.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У судовому засіданні прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Тобто, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Більш того, під час судового розгляду слідчим суддею встановлено ряд процесуальних порушень органом досудового розслідування в частині прав підозрюваного, зокрема щодо необхідності залучення перекладача у кримінальному провадженні та підстав і обставин затримання підозрюваного.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих доказів, оцінюючи обставини, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , те що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, а також недоведеність слідчим, прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів недостатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану; азербайджанця, громадянина Азербайджану, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю..
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого Дніпровського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за першою вимогою;
2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
3) З 20 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_6 строком на 60 діб.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під-варти негайно в залі суду.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя