Справа № 165/1917/16-к Провадження №11-кп/773/272/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 28 лютого 2017 року, яким ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Володимира-Волинського Волинської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8 класу ЗОШ №5 м.Нововолинська, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого, -

засуджено за ч.3 ст.186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. ст.104, 75 КК України, звільнено неповнолітнього ОСОБА_7 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Строк відбування покарання встановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишено попередній.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з обвинуваченого в дохід держави судові витрати за проведення експертизи.

Переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:
22 липня 2016 року близько 23 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи спільно з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля будинку № 24 на вулиці Луцькій м.Нововолинська, подзвонили у дзвінок до дверей підвального приміщення будинку, які їм відчинив ОСОБА_13 . В подальшому, ОСОБА_7 застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося у нанесенні удару ногою в тулуб ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя та здоров`я, а саме : осаднення шкіри на волосяній частині голови в правій скронево-тім`яній ділянці, подряпину в ділянці проекції правого ліктьового суглобу, садно в ділянці проекції правого променево-зап`ястного суглобу, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 229 від 25.07.2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та незаконно проникли разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у приміщення майстерні слюсаря сантехніка ПТУ № 11, що розташоване у підвальному приміщенні вказаного будинку. Після чого, діючи спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме: сумкою, вартістю 45 гривень із різними інструментами: набором ріжкових ключів двохсторонніх у кількості 5-ти штук марки «DROP FORCED», вартістю 160 гривень; набором ріжкових ключів двохсторонніх у кількості 10-ти штук, вартістю 96,67 грн.; набором свердл по бетону у кількості 5-ти штук марки «VERTO», вартістю 51 грн.; набором свердл по дереву у кількості 10-ти штук, вартістю 107,67 грн.; пістолетом по дереву марки «BERG», вартістю 110 грн.; газовим ключем, вартістю 240 грн.; гайковими накидними ключами у кількості 2-х штук, вартістю 40,66 грн.; універсальним велосипедним ключем, вартістю 28,67 грн.; викрутками у кількості 5-ти штук, вартістю 113,35 грн.; кусачками марки «INTERTOOL», вартістю 71 грн.; плоскогубцями із ручками білого кольру, вартістю 62,67 грн.; молотком маленьким для металу, вартістю 26,67 грн.; молотком квадратним стандартним із дерев`яним держаком, вартістю 42,33 грн.; ключем для монтування радіаторів опалення, вартістю 283,33 грн.; секціями радіаторів опалення у кількості 11 штук, вартістю 36 гривень за одну секцію, загальною вартістю 396 грн.; електродриллю, вартістю 396,67 грн., загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 469 від 27.09.2016 становить 2371,69 грн. чим спричинили ОСОБА_13 майнову шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись із вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання ступеня тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки характеру суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, а також даним про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності . Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, міркування прокурора на підтримання апеляції у повному обсязі, обвинуваченого та його захисника про її безпідставність, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.186 КК України та висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна у вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням у приміщення, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

В силу вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для його виправлення. та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання неповнолітнім, слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання та мати на увазі, що метою покарання такого засудженого повинно бути виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Твердження прокурора про те, що призначене покарання із застосуванням ст.75 КК України не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість, є безпідставними.

Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, суд належним чином мотивував, які саме дані про його особу та пом`якшуючі покарання обставини дають підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання.

Місцевим судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його ініціативу та роль у скоєнні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, відноситься до категорії підлітків, які опинилися у важких сімейних обставинах, навчається у школі, здобуває середню освіту, за місцем проживання і навчання характеризується посередньо.

З достатньою повнотою взято до уваги обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, добровільно відшкодував завдану злочином майнову шкоду, вчинення злочину в неповнолітньому віці та відсутність обтяжуючих обставин.

Визначальним чинником для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання стала позиція потерпілого, який просив суворо не карати.

На час постановлення місцевим судом вироку ОСОБА_7 судимостей не мав.

Хоча вчинений ОСОБА_7 злочин відноситься до категорії тяжких, однак за наявності наведених характеризуючих даних, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, а також обставини скоєння першим кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав, які б підтверджували, що обвинувачений, як особа, становить підвищену суспільну небезпечність і до нього слід застосувати покарання у виді реального позбавлення волі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а покладені судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, дозволить здійснювати контроль з боку органів пробації за його поведінкою.

Тому відсутні підстави для скасування вироку суду, внаслідок м`якості призначеного обвинуваченому покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, Апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України - без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді