Справа № 403/39/17
провадження № 1-кп/403/17/17
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2017 року смт. Устинівка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулеве Знам"янського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, перебуває в незареєстрованому шлюбі, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, притягувався до кримінальної відповідальності: 1) 02.06.1993 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) 04.03.1994 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140, ст.43 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 05.08.1998 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.82, ст.44 КК України до 2 років позбавлення волі; 4) 24.02.2006 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.296 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 5) 19.05.2014 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Гр-ну ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за таких обставин.
В середині вересня 2016 року, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, близько 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, прийшов до господарства потерпілої ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та скориставшись відсутністю останньої, зі сторони городу, де відсутня огорожа, зайшов на територію подвір`я, підійшов до приміщення сінника, звідки таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою металевої пластини, яку заздалегідь взяв із собою, зірвав зі стіни сінника 82 сталеві оцинковані черепиці. Із викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 492 грн..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
27 січня 2017 року в даному кримінальному провадженні відповідно до ч.1 ст.468 КПК України між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим (під час досудового розслідування підозрюваним) ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом надіслана до суду. Відповідно до угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , як таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України; узгодженого покарання, а саме: за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік та встановленням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та згоди сторін на його призначення. В угоді про примирення зазначені та роз`яснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ст.473 КПК України, в тім числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала затвердження судом угоди між нею та обвинуваченим, зазначивши, що дана угода не порушує її прав, оскільки майнова шкода, завдана їй внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, цивільний позов не пред"являє. Прохала суд затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 .. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Суду пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, вид покарання, наслідки укладення та затвердження даної угоди. Прохав суд затвердити угоду, укладену між ним та потерпілою. В судовому засіданні прокурор вважала за можливе затвердити угоду про примирення. Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, встановив наступне. Угода про примирення, укладена у даному кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відповідає вимогам ч.3 ст.469 КПК України. Зміст угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 , що укладення угоди між ними є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілою; права обвинуваченого, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом. Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України. Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); 2) узгоджене сторонами покарання у виді одного року позбавлення волі та застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке являється злочином середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий; пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття та відсутності обтяжуючих покарання обставин; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) укладення сторонами угоди про примирення є добровільним. На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та закону, із врахуванням думки сторін угоди, прокурора, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених, зокрема, частиною другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд встановлює іспитовий строк тривалістю один рік та у відповідності до положень ч.1 ст.76 КК України визначає наступні обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`являвся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473- 475, 532 КПК України, суд, -
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий ОСОБА_1