Справа № 738/1257/17
№ провадження 1-кп/738/121/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000397, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2017 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2010 року за ст. 185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2010 року за ст. 185 ч.3, ст. 70, ст. 72, КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року за ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України до 160 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників кримінального провадження
прокурораОСОБА_4 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 вчинив злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_2 , будучи засудженим виром Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року за ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України до 160 годин громадських робіт, ухилився від виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_2 17 травня 2017 року поставлений на облік до Менського районного сектору з питань пробації та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від їх виконання, умисно та систематично ухилявся від відбування призначеного покарання, а саме: у період з 19 травня 2017 року по 26 травня 2017 року, з 15 червня 2017 року по 30 червня 2017 року, з 01 липня 2017 року по 02 серпня 2017 року без поважних причин не з`являвся до Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області для відпрацювання громадських робіт. Із передбачених графіком відпрацювання 160 годин громадських робіт в травні-липні 2017 року ОСОБА_2 відпрацював 52 години, невідбута частина покарання складає 108 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав, у вчиненому розкаявся, фактичні обставини справи, викладенні в обвинувальному акті та правову кваліфікацію дій не оспорював. Під час судового розгляду показав, що у березні 2017 року був засуджений і згідно з вироком йому було призначено покарання у виді громадських робіт. У травні 2017 року отримав направлення для вібуття громадських робіт у Березнянській селищній раді, де селищний голова ознайомив його з графіком відпрацювання. Громадські роботи відбув протягом декількох днів у травні 2017 року. У червні, липні та серпні громадські роботи не відпрацьовував, оскільки допомагав по господарству сусідці та у себе вдома. Про наслідки не виконання громадських робіт та можливість притягнення до кримінальної відповідальності був обізнаний.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, доказами, які характеризують особу обвинуваченого, а також доказами, які підтверджують наявність процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_2 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії містять склад злочину і підлягають кваліфікації за ст. 389 ч.2 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше судимий, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, непрацюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Згідно з досудовою доповіддю, наданою Менським районним сектором з питань пробації від 29 серпня 2017 року, надано висновок про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства, перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 не встановлено.

З урахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ст. 389 ч.2 КК України.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року, яка згідно з довідкою наданою Менським районним сектором з питань пробації від 02 серпня 2017 року становить 108 годин громадських робіт та остаточно призначити покарання обвинуваченому за сукупністю вироків у виді арешту.

Суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням нього обов`язку не залишати без дозволу суду житло за місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Початок строку відбування покарання у виді арешту обчислювати з часу затримання ОСОБА_2 ..

Процесуальні витрати, речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання 2 (два) місяці арешту.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року і з урахуванням положень ст. 72 КК України призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю вироків - 2 (два) місяці 5 (днів) арешту.

Строк відбування покарання у виді арешту ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зобов`язати ОСОБА_2 не залишати без дозволу суду житло за місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1