Справа № 585/4744/16-к
Номер провадження 1-кп/585/91/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0001292 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобрик Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 18.04.2016 року Роменським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив злочин проти правосуддя за наступних обставин.

ОСОБА_3 засуджений вироком Роменського міськрайонного суду від 18 квітня 2016 року, який набрав законної сили 11 серпня 2016 року, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. З 18 серпня 2016 року ОСОБА_3 поставлений на облік у Роменському міжрайонному відділу кримінально виконавчої інспекції УДПтС України в Сумській області (далі - Роменський МРВ КВІ), де 23 серпня 2016 року йому роз`яснено працівником інспекції порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про наслідки від їх ухилення, що передбачені ч. 2 ст. 389 КК України та встановлено реєстраційну відмітку перша та остання п`ятниця кожного місяця та вручено направлення для відбування призначеного покарання до КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР», згідно якого ОСОБА_3 повинен був приступити до роботи 25.08.2016 року.
На час постановки на облік засуджений ніде не працював і не навчався, за медичною допомогою до лікувальних закладів не звертався, тому призначене покарання мав змогу відбувати безпосередньою.
На підставі наказу № 35 від 25.08.2016 року, виданого директором КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР» ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 прийнято на громадські роботи, закріплено за ним відповідальну особу - ОСОБА_6 .
Згідно графіку відбування покарання у вигляді громадських робіт на вересень 2016 року, ОСОБА_3 мав відбути 88 годин громадських робіт, працюючи з 8.00 до 12.00 години кожного робочого дня. Із вказаним графіком ОСОБА_3 ознайомлено під підпис, однак починаючи з 21.09.2016 року, на місце відбування покарання він не з`являвся вісім разів без поважних причин, а саме: 21, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30 вересня 2016 року, за що 07 жовтня 2016 року у приміщенні Роменського МРВ КВІ де йому винесено попередження за ухилення від відбування покарання, відібрано пояснення з приводу причин не відбування покарання у вересні 2016 року та попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.
Після цього, 03.10.2016 року ОСОБА_3 , під підпис ознайомлено із графіком відбування громадських робіт у жовтні 2016 року, згідно якого він повинен був у жовтні 2016 відпрацювати 20 робочих днів з 8.00 до 12.00 години кожного робочого дня, що складає 80 годин громадських робіт. Однак ОСОБА_3 станом на 01.11.2016 року, на місце відбування покарання не з`являвся двадцять разів без поважних причин, а саме 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 31 жовтня 2016 року, за що ОСОБА_3 викликано до Роменського МРВ КВІ, де йому винесено попередження за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт протягом жовтня 2016 року без поважних причин, попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.
01.11.2016 року ОСОБА_3 під підпис ознайомлено із графіком відбування громадських робіт у листопаді 2016 року, згідно якого ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 22 робочих дні з 8.00 до 12.00 години кожного робочого дня, що складає 88 годин громадських робіт. Проте, станом на 10 листопада 2016 року, на місце відбування покарання він не з`являвся вісім разів без поважних причин, тим самим допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт більше двох разів протягом місяця, а саме: 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9, 10 листопада 2016 року.
14 листопада .2016 року ОСОБА_3 викликано до Роменського МРВ КВІ, де йому винесено попередження за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт протягом листопада місяця, а саме: 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9, 10 листопада 2016 року, без поважних причин, відібрані письмові пояснення по факту ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт у листопаді 2016 року та попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.
Отже, станом на 10 листопада 2016 року ОСОБА_3 із призначених вироком Роменського міськрайонного суду 200 годин громадських робіт, відбув лише 76 годин. Таким чином, ОСОБА_3 усвідомлюючи свої обов`язки, щодо відбування покарання, діючи незаконно, умисно, неодноразово порушував вищевказаний режим, та допустив невиконання встановлених обов`язків щодо порушення порядку та умов відбування покарання (ст. ст. 36, 37 КВК України), а також неодноразовий (більше двох разів) не вихід на громадські роботи без поважних причин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся і дав показання, що дійсно не виходив відбувати покарання у виді громадських робіт у вказані в обвинувальному акті дні, оскільки працював по найму у приватних осіб, тому не міг відпрацьовувати громадські роботи у призначений час. Представників КВІ про це не повідомляв, хоча розумів, що за невиконання вироку може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_3 доведена у повному обсязі, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт, вчинене умисно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_3 визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, обставини справи, а саме, що тяжких наслідків не настало, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, крім того щодо нього 29 квітня 2016 року до суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого покарання у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту. Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 124 годин громадських робіт за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, а саме: при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: п. 4) одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Таким чином 124 години громадських робіт відповідає 15 дням арешту.
Ураховуючи поведінку ОСОБА_3 , під час судового розгляду, який своєчасно з`являвся на судові виклики, не допускав порушень у судових засіданнях, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.
Витрати по справі відсутні. Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на два місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України призначити покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді арешту строком на 15 днів, остаточно призначити покарання у виді арешту строком на два місяці 15 днів.
Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття до установи відбування покарання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1