АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/2340/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/166/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.296 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Тернопільської області на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року, -

Встановила:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Цвітова, Бучацького району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - домашній арешт.

Згідно вироку, 12 жовтня 2014 року ОСОБА_7 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали щодо яких виділені в окреме провадження у зв`язку з їх ухиленням від суду, вчинили хуліганство за наступних обставин.

12 жовтня 2014 року, о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці біля автобусної зупинки с.Цвітова Бучацького району Тернопільської області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, нанесли ОСОБА_8 по одному удару руками по тулубу, після чого почали кидати в нього дрібними камінцями, які брали з обочини дороги.

В подальшому ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_8 та, демонструючи свою зверхність і байдужість, зловив його за верхній одяг і кинув на землю. При цьому, не втримавшись на ногах, також впав на землю. Знаходячись зверху на ОСОБА_8 , він наніс тому два удари рукою в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден на спинці носа та на лівій кисті, які відповідно до висновку експерта №378 від 24 листопада 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З метою продовження вчинення хуліганських дій, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_8 , який перебував разом із ОСОБА_10 на землі, та наніс йому два удари ногою по ногах, внаслідок чого ОСОБА_8 відчув різку фізичну біль.

В цей час ОСОБА_11 , перебуваючи у змові із ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , та знаходячись на вулиці біля автобусної зупинки с.Цвітова Бучацького району Тернопільської області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_9 і наніс йому два удари руками в ділянку правого і лівого плеча, після чого ОСОБА_11 , продовжуючи хуліганські дії, наніс ОСОБА_9 один удар рукою в ділянку спини, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден на лівому плечі, які відповідно до висновку експерта №379 від 14 жовтня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи вчиняти хуліганські дії, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар рукою та один удар ногою по тілу, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю, після чого наніс останньому два удари ногою по обличчю, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна на нижній повіці лівого ока, синців на спинці носа та на чолі, які відповідно до висновку експерта №378 від 24 листопада 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Через вказані події ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сіли у власний автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », намагаючись уникнути хуліганських дій з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проте ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , з метою перешкодити ОСОБА_9 розпочати рух вказаним автомобілем, умисно нанесли по одному удару ногами у праву задню та передню дверки автомобіля, чим спричинили пошкодження поверхні правої передньої дверки та скла цієї дверки, після чого почали кидати в сторону руху автомобіля дрібними камінцями, які брали з обочини дороги.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та юридичної кваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що вказаний вирок суду слід змінити, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Просить виключити із судового рішення посилання на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали щодо яких виділені в окреме провадження. Зазначити, що вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив спільно з Особою1 та Особою2, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження. У решті вирок суду залишити без змін.

Свої доводи мотивує тим, що дані про ухвалення щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувального вироку, який би набрав законної сили у справі відсутні.

Таким чином, суд, констатувавши факт злочинної діяльності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , порушив принципи презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів, викладених у ній, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України учасниками судового провадження не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Так, згідно вироку, 12 жовтня 2014 року ОСОБА_7 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали щодо яких виділені в окреме провадження у зв`язку з їх ухиленням від суду, вчинили хуліганство.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року з матеріалів кримінального провадження №0000339 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, виділено в окреме провадження в копіях матеріали кримінального провадження та записи перебігу судового розгляду щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , провадження щодо яких зупинено до їх розшуку.
У ст.17 КПК України закріплено принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Зазначивши, у вироку, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, судом першої інстанції вказаний принцип було порушено, оскільки дані про ухвалення щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувального вироку, який би набрав законної сили у справі відсутні.
Таким чином, враховуючи викладене вище суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України, однак безпідставно вказав на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає до скасування в частині посилання на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , чим задовольнити апеляцію прокурора.
Виходячи із вказаних норм закону, колегія суддів вважає, що у вироці слід зазначити, що вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив спільно з Особою1 та Особою2, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року не відповідає вимогам кримінального процесуального закону в частині вказівки на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Тернопільської області на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року задовольнити.

Вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року змінити.

Виключити з вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року посилання на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали щодо яких виділені в окреме провадження.
Зазначити, що вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив спільно з Особою1 та Особою2, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2