Провадження № 1-кп/331/233/2017
№ 331/2216/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих, що полягає у ненаданні підозрюваному допомоги у встановленні звязку з захисником або особами, які можуть запросити захисника, ненаданні можливості використати засоби звязку для запрошення захисника, а також неповідомленні органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги негайно після фактичного затримання,
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з прокуратури Запорізької області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні адвокатом ОСОБА_5 подано скаргу на бездіяльність слідчих, що полягає у ненаданні підозрюваному допомоги у встановленні звязку з захисником або особами, які можуть запросити захисника, ненаданні можливості використати засоби звязку для запрошення захисника, а також неповідомленні органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги негайно після фактичного затримання.
В обґрунтування скарги зазначив, що слідчими, зокрема, після затримання ОСОБА_4 порушено вимоги передбачені п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України та ч. 4 ст. 213 КПК України, що призвело до істотних порушень прав людини та основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.
Вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.
Зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, які рішення у підготовчому судовому засіданні має право прийняти суд, а саме:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4,8 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Можливості оскарження дій чи бездіяльності слідчого, прокурора або порушень під час проведення досудового розслідування, а також право суду на скасування таких постанов, нормами кримінального процесуального закону не передбачено.
Зазначені обставини дають підстави вважати, що вирішення судом скарги на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та скарги на порушення під час кримінального провадження виходить за межі повноважень суду, оскільки прийняття такого рішення у підготовчому судовому засіданні законом не передбачено.
Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
п.5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
п.6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Згідно п. 4 Листа Вищого спеціалізованого суду від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» встановлено, рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання. Водночас рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора, які не визначені у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання. Як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише 2 різновиди рішень: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
У звязку з викладеним, суд вважає, що подана скарга захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 не може бути предметом розгляду при підготовчому судовому засіданні у вищевказаному кримінальному провадженні, а тому наявні всі підстави для відмови в її задоволенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, суд повинен вирішувати питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Нормами ст. 87 КПК України визначено, що порушення права особи на захист є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, та наведено перелік діянь, при встановленні яких, суд зобовязаний прийняти відповідне рішення та визнати докази, отримані внаслідок цих дій, недопустимими.
При цьому, законодавець в нормах ст. 89 КПК України визначив, як порядок, так і стадію судового провадження, під час якої визнаються докази недопустимими.
Результат аналізу наведених норм свідчить про те, що оцінка доказів на предмет їх допустимості, а отже і застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК України, не здійснюються до початку судового розгляду.
Зазначені висновки суду узгоджуються з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною 25.09.2015 року в Узагальненні судової практики «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні».
Виходячи з викладеного, не може питання порушення права особи на захист, або іншого істотного порушення прав та свобод людини, вирішуватись у формі скарги і бути предметом відокремленого розгляду судом на стадії підготовчого судового засідання.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих, що полягає у ненаданні підозрюваному допомоги у встановленні звязку з захисником або особами, які можуть запросити захисника, ненаданні можливості використати засоби звязку для запрошення захисника, а також неповідомленні органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги негайно після фактичного затримання відмовити у звязку із необґрунтованістю.
Повний текст ухвали буде оголошено 13 квітня 2017 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1