Провадження №1-кп/639/443/17
Справа №639/4563/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0001448 від 14 липня 2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, раніше судимої: 31 березня 2004 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі; 16 липня 2009 р. Московським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання на 2 роки; 10 березня 2011 р. Московським районним судом м. Харкова за ст.. 166 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі та 15 жовтня 2015 р. звільнена умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 12 днів, зареєстровану та проживаючу за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2017 р. у першій половині дня ОСОБА_4 , перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , коли до неї в гості прийшла її знайома ОСОБА_5 , у якої при собі була належна їй банківська кредитна карта ПАТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_1 , яку остання залишила в кармані своєї сумки в одній із кімнат, а сама пішла до іншої кімнати. Через деякий час, о 20.00 год., коли ОСОБА_5 заснула вдома у ОСОБА_4 , то у останньої виник умисел на викрадення офіційного документу, про місце знаходження якого їй було відомо, а саме: банківської кредитної карти ПАТ «Альфа-Банк», виданої на ім`я ОСОБА_5 , з тим, щоб в подальшому зняти з її банківського рахунку грошові кошти. Далі ОСОБА_4 усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, відшукала у кармані сумки ОСОБА_5 банківську кредитну картку ПАТ «Альфа-Банк», № НОМЕР_1 , а потім таємно заволоділа нею та поклала її собі до кишені куртки. Після цього ОСОБА_4 , таємно викравши офіційний документ, з місця скоєння злочину зникла. 19 травня 2017 р. о 20.00 год. ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, маючи при собі викрадену банківську кредитну картку ПАТ «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_5 , бажаючи заволодіти грошовими коштами, належними останній, цілеспрямовано прийшла до банкомату «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , прийшла до вказаного банкомату, що розташований за адресою: м. Харків, вул.. Профсоюзний бульвар, б. 64-а. Надалі ОСОБА_4 , зняла з банківської кредитної картки ПАТ «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 у банкомату «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 2000 грв. Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадені грошові кошти, з місця скоєння злочину зникла та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд та причинила своїми діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду 2000 грв.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих злочинах визнала в повному обсязі, дала відповідно до наведеного вище покази. Пояснила, що викрадені гроші витратила на свою малолітню дитину, на продукти харчування. З приводу скоєного щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила показання обвинуваченої та дала аналогічні показання, при цьому вказавши, що просить ОСОБА_4 не карати строго. Позов підтримала.

Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності її позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 185 КК України, як викрадення офіційного документу та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше судима, не одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 її відношення до скоєного злочину та вважає, що при встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та для виправлення обвинуваченої і попередження скоєння нею нових злочинів можливо обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачену від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 2000 грн.

Згідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню на загальну суму 2000 грн., які складаються з викрадених грошових коштів.

Речові докази залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначивши покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в якості матеріальної шкоди 2000 грв.

Речові докази, CD диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1