Справа № 477/2126/16-к
Провадження № 1-в/477/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої у справі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Вітовського РВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , засудженого 24.09.2014 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2016 року Вітовський районний відділ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області (далі КВІ) звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання, призначеного вироком Центарльного районного суду м.Миколаєва від 24 вересня 2014 року, засудженого ОСОБА_6 в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в інспекції з 04.12.2014 року. Покарання не відбув. На виклики інспекції не з`являвся, та виїздом до с.Полігон було встановлено, що ОСОБА_6 у вказаному селі не мешкає. Було оголошено розшук засудженого та порушено клопотання про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України. 17.03.2015 року кримінальне провадження закрито на підставі ст. 284 ч.1 п. 1 КПК України. 29.04.2015 року ОСОБА_6 прибув до інспекції, повідомив, що мешкає за іншою адресою та був ознайомлений із порядком та правилами відбуття покарання, однак в подальшому від цього ухилився. У зв`язку з не проживанням засудженого за вказаною ним адресою, 14.08.2015 року заведено розшукову справу та ОСОБА_6 перебуває у розшуку до цього часу але з набранням вироком законної сили та до подачі подання минуло два роки. Тому, на підставі ч. 1 п. 4 ст. 80 КК України, КВІ вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

В судовому засіданні представник КВІ подання підтримала та просила його задовольнити, з підстав викладених в поданні.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважав можливим його задоволення.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали подання, суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

З матеріалів подання слідує, що ОСОБА_6 засуджений 24.09.2014 року. За даними Жовтневого РВ від 03.04.2015 року, в провадженні даного відділу знаходиться розшукова справа від 04.03.2015 року щодо розшуку ОСОБА_6 (а.с. 82).

29.04.2015 року ОСОБА_6 доставлено до КВІ (а.с. 85).

Втім з 14 серпня 2015 року ОСОБА_6 перебуває у розшуку повторно та до цього часу місце його перебування невідоме, що свідчить про ухилення засудженого від відбування покарання.

Отже питання щодо перебігу строку давності, в тому числі заліку строку пов`язане із затриманням чи з`явленням засудженого (ч. 3 ст. 80 КК України).

Натомість, ОСОБА_6 не є затриманим та не прибув для відбуття призначеного покарання.

Ухилення від відбування покарання - це умисне діяння засудженого, спрямоване на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку до виконання.

Таким чином, в даному випадку не може бути застосована давність виконання вироку.

Більш того, за аналогічним поданням 05 грудня 2016 року судом відмовлено у звільненні засудженого ОСОБА_6 від покарання. З часу прийнятої 05.12.2016 р. ухвали будь-які обставини не змінилися.

Беручи до уваги наведене, за встановлених фактичних даних про те, що ОСОБА_6 дійсно ухиляється від відбування покарання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 80 КК України та необхідним у задоволенні подання КВІ відмовити.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України,-

у х в а л и в :
У задоволенні подання Вітовського РВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 вересня 2014 року за ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її винесення до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1