Справа №359/292/17
Провадження №1-кп/359/144/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 лютого 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України за наступних обставин.
17.11.2016 року, приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на сьомому пункті контролю служби авіаційної безпеки, який знаходиться на третьому поверсі терміналу «Д» Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», що за адресою: Київська область, м. Бориспіль - 7, вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: срібного браслету 925 проби вартістю 1085 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 .
Так, 17.11.2016 року, приблизно о 09 год. 30 хв., (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи на робочій зміні та виконуючи функціональні обов`язки оператора технічних засобів контролю на безпеку на сьомому пункті контролю служби авіаційної безпеки, який розташований на третьому поверсі терміналу «Д» Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», здійснював контроль пасажирів.
В цей час, всередині одного з ящиків для верхнього одягу пасажирів та їх особистих речей, який стояв на столі для проведення фізичного контролю, він побачив срібний браслет, що належить пасажиру, який щойно проходив контроль на авіаційну безпеку. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії носять протиправний та незаконний характер, допускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пересвідчившись у тому, що за ним ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, дістав з вказаного ящика срібний браслет 925 проби, вартістю 1085 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 та заховав його до лівої кишені своїх штанів, після чого продовжив роботу.
Закінчивши догляд пасажирів та дочекавшись перерви, ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та направився до кімнати прийому їжі, яка знаходиться в залі очікування пасажирів рейсів по Україні на другому поверсі зони обмеженого доступу терміналу «Д» ДП «МА «Бориспіль», знаходячись в якій, переховав викрадений браслет 925 проби до своєї шкіряної сумки чорного кольору.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме, браслет 925 проби, вартістю 1085 грн. 00 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Тому, своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_4 , надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, розміру завданої шкоди, викраденого майна тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_6 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому.
Показав, що він дійсно в один із днів листопада 2016 року, перебуваючи на роботі в якості працівника служби авіаційної безпеки, близько десятої години ранку, помітив в коробці для речей, які проходили перевірку на безпеку на відповідному пристрої, помітив залишений одним з пасажирів браслет. Зважаючи на своє скрутне матеріальне становище у нього виник умисел заволодіти ним, що він і зробив, забравши такий браслет з коробки для догляду та поклав до кишені свого одягу. Потім піднявся на другий поверх під час перерви, де був затриманий працівниками поліції. Браслет виданий був ним добровільно. Має неофіційний заробіток, не працевлаштований. Зазначив, що заслуговує на покарання. Проживає сам та має можливість оплатити штраф.
Суд звертає увагу, що цивільний позов потерпілою не заявлено, остання просила розглядати справу за її відсутності, претензій до працівників поліції та обвинуваченого не має, оскільки браслет було повернуто.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, документи, що характеризують особу обвинуваченого та речові докази у справі. Докази вартості викраденого не досліджувались, оскільки така вартість не оспорюється обвинуваченим.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, підстав для цього судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Кримінальне правопорушення вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч.1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, а тому вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_4 вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
В той же час, доказів вчинення злочину у зв`язку із скрутним матеріальним становищем суду обвинуваченим не надано.
Обвинувачений раніше не судимий, офіційно не працевлаштований. ОСОБА_4 за місцем проживання та реєстрації на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо. Аналогічно характеризується із за місцем своєї останньої роботи в ДП «МА «Бориспіль».
З урахуванням викладеного ОСОБА_4 слід призначити за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, його матеріальне становище, можливість оплати штрафу останнім.
Процесуальних витрат у справі не встановлено.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Обвинуваченому раніше не обирався запобіжний захід, підстав для обрання його судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн. 00 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: срібний браслет 925 проби, вартістю 1085 грн. 00 коп., переданий на зберігання потерпілій, - залишити в користуванні ОСОБА_5 .
Речовий доказ: диск для лазерних систем зчитування помаранчевого кольору СD-R 52Х 700 МВ 80 МІN №D3114SL18013036LH, - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1