Справа № 694/1685/16-к Провадження №1-кп/694/25/17
В и р о к
Іменем України
26.01.2017 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 року народження, не працюючого, раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 164 КК України,
в с т а н о в и в:
Згідно з рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.10.2007 року ОСОБА_4 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів кожного місяця, починаючи з 17.09.2007 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Знаючи про вказане рішення суду, маючи можливість його виконувати, у зв`язку з наявністю регулярних доходів від виконання робіт в приватних осіб з 2014 року та будучи попередженим про необхідність погашення заборгованості по виплаті аліментів на утримання сина та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, аліменти самостійно не сплачував, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, чим умисно злісно ухилився від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 в період часу з 01.03.2016 по 01.11.2016 року та маючи заборгованість зі сплати аліментів за 8 місяців, або у твердій грошовій сумі 5088,00 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся. Дав показання про те, що йому відомо про необхідність сплати аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх його доходів. Він працював на тимчасових заробітках, за що отримував незначні кошти, однак на утримання дитини нічого не давав. В подальшому зобов`язується вчасно сплачувати аліменти та погасити вказану заборгованість.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, покази дані нею під час досудового розслідування повністю підтримує. Відносно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст.325 КПК України та за ухвалою суду справа розглядається у відсутності потерпілої ОСОБА_6 .
Оскільки обставини справи ніким із учасників процесу не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, за згодою сторін та відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України прийшов до висновку, щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним в апеляційному порядку згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини( аліментів) доведена та цей склад злочину передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), доведена у повному обсязі.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, а також, те що ОСОБА_4 на утриманні має одну малолітню дитину - сина ОСОБА_5 , 2013 року народження.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, вину визнав в повному обсязі.
Також суд враховує, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується як особа, що зарекомендував себе з позитивної сторони, скарги на дії ОСОБА_4 з боку сусідів до відділу поліції не надходили, до адміністративної відповідальності він не притягувався, на обліках в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Звенигородської ЦРЛ не перебуває.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.164 ч.1 КК України у виді громадських робіт, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 373,374,376 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази в справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Звенигородського
районного суду ОСОБА_1