Єдиний унікальний номер 236/1283/16-к
Номер провадження 11-кп/775/59/2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів

судової палати по розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

14 березня 2017 року у м. Бахмуті Донецької області розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 03 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, та, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 368 ч. 3, 369-2 ч. 3, 263 ч. 1 КК України, -

повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю з вимогами закону, -

в с т а н о в и л а :

Згідно обвинувального акту від 25 лютого 2016 року ОСОБА_8 перебуваючи на посаді судді Сєверодонецького міського суду Луганської області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою з заступником прокурора міста Сєверодонецька Луганської області ОСОБА_9 отримали неправомірну вигоду від ОСОБА_11 22 жовтня 2016 року у розмірі 6000 доларів США за вчинення в інтересах ОСОБА_11 дій з використанням службового становища, а саме за ухвалення вироку на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо призначення їм покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Ці дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того ОСОБА_9 обвинувачується у вимаганні неправомірної вигоди за невжиття заходів щодо оскарження вироку в апеляційному порядку вироку Сєверодонецього міського суду Луганської області на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо призначення їм покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі. ОСОБА_13 також обвинувачується в придбанні та зберіганні бойових припасів - гранати Ф1, яка була вилучена в сейфі його робочого кабінету 23 жовтня 2016 року.

Ці дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 3 ст. 369-2 , ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 263 КК України і повернуто прокурору, як такий що не відповідає вимогам Кримінального процесуального закону.

В обґрунтування прийнятого рішення суддя послався на те, що обвинувачення пред`явлено тільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , хоча обвинувальний акт містить обвинувачення щодо іншої особи ОСОБА_14 .. Крім того, особу ОСОБА_14 виключено з обвинувального акту із посиланням на те, що провадження відносно нього виділене в окреме провадження, що привело до порушення права на захист інших підозрюваних. Штучне розділення обставин, що мали місце у єдиний проміжок часу, між одними і тими самими особами, яка на даний час не є учасником даного кримінального провадження, а відповідно до вимог ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом, враховуючи що таке розділення може негативно вплинути на всебічність та повноту з`ясування обставин по справі та правильну їх оцінку, суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000021, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 368 ч.3, 369-2 ч. 3, 263 ч.1 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Вичерпний перелік вимог до обвинувального акту викладено у ст. 291 КПК України. Вказаним вимогам обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю відповідає. Зокрема, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, висунутого саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та інші визначені законом відомості. Обвинувальний акт у провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи принесеної апеляційної скарги та просив про її задоволення, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_10 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги і вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала підготовчого засідання суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прийшов до передчасного висновку про повернення його прокурору для усунення недоліків.

До такого висновку колегія суддів приходить, виходячи з наступних підстав.

У відповідності ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам кримінально процесуального закону України.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважають встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті вказані об`єктивна та суб`єктивна сторони кримінальних правопорушень. Суперечностей при викладенні цих обставин не вбачається. Суд при отриманні обвинувального акту, який відповідає вимогам кримінального процесуального закону та нормам матеріального права повинен розглянути його в межах обвинувачення.

Тому посилання в ухвалі суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним, а доводи апеляційної скарги прокурора - обґрунтовані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження матеріали відносно ОСОБА_14 , з яким було укладено угоду про визнання винуватості, виділені в окреме провадження, яке спрямовано до суду та винесено обвинувальний вирок. Ця обставина не є перепоною до можливого призначення обвинувального акту до судового розгляду. Цей висновок колегії суддів ґрунтується на роз`ясненні ВССУ № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.01.2015 року, викладеному у пункті 9.

Відповідно до ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладено два види угод, один з яких угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, другий угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому слід зважати, що вирок ухвалений на підставі угоди у такому випадку (стосовно однієї із декількох осіб) не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою не є доказом вини останніх.

Згідно ч. 8 ст. 469 КПК України у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

Тому посилання суду першої інстанції на те, що прийняття рішення відносно ОСОБА_14 суперечить вимогам кримінального процесуального закону, а також порушує право обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на захист суперечить вимогам закону та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду, під час якого необхідно прийняти до уваги наведене і прийняти рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального закону України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 419, Кримінально - процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року серпня 2016 року, якою обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: