Ухвала
іменем україни

24 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Львівської області на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 3 вересня 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ковель Волинської області та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:
16 липня 2008 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2 листопада 2009 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70,71 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення;

3 березня 2010 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.ст. 189 ч.2, 70 ч.4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

15 березня 2012 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.ст. 189 ч.2, 70 ч.4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

засуджено за ч.2 ст. 190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішено заявлений по справі цивільний позов та постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 4400 грн. майнової шкоди.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 31 травня 2015 року близько 15 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, шляхом обману під вигаданим приводом, заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном Samsung вартістю 4400 грн., після чого з місця вчинення злочину втік. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд в апеляційному суді. Вказує на істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину особі засудженого внаслідок м`якості. Зазначає, що апеляційним судом не було належним чином оцінено доводи апеляції прокурора щодо призначеного ОСОБА_6 покарання у зв`язку з чим ухвала апеляційного суду не відповідає положенням ст. 419 КК України.

На касаційну скаргу надійшли заперечення від потерпілого та його законного представника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд також повинен урахувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Санкція ч.2 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи призначення підсудному ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та приймаючи рішення про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, на думку колегії суддів не врахував конкретні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_6 будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Разом із тим, апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляцією прокурора не дав належної відповіді на доводи про неправильне застосування ст. 75 КК України та не оцінив зазначені вище обставини.

Таким чином, ухвала апеляційного суду не відповідає положенням ст. 419 КПК України у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження - призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи апеляційний суд повинен належним чином перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та постановити рішення, яке буде відповідати вимогам ст. 419 КПК України. Разом із тим, якщо під час нового розгляду справи не буде встановлено інші обставини, що можуть вплинути на висновки суду щодо покарання ОСОБА_6 , то призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, слід вважати м`яким.

З огляду на викладене, керуючись статтями 433-439 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3