УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/7916/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 303 КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
представника потерпілих: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 20 липня 2017 року, -
в с т а н о в и л а:
В ході досудового розслідування було встановлено, що 09.11.2016 року у невстановлений слідством час у ОСОБА_9 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вчинений повторно, в особливо великих розмірах, шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами в сумі 652 000 грн., які належать ОСОБА_10 .
Повідомивши гр. ОСОБА_10 відомості про те, що ОСОБА_9 необхідні грошові іти для закупівлі жіночого одягу з республіки Білорусь, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за згаданих вище обставин, ОСОБА_9 керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_10 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останній неправдиві відомості про те, що ялові кошти їй необхідні для закупівлі жіночого одягу з республіки Білорусь, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов`язання наміру не мала.
В свою чергу, ОСОБА_10 , будучи впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_9 , не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно надала останній грошові кошти в сумі 652 000 грн. Отримавши у вказаний спосіб грошові кошти потерпілої, ОСОБА_9 місце вчинення злочину залишила, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, в особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами в сумі 652 000 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 652 000 грн. 00 коп.
Крім того, 11.11.2016 року в період часу з 14:00 год. по 15:00 год. у ОСОБА_9 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , виник чинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, вчинено повторно, шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами в сумі 27 000 доларів США, що еквівалентно 729 000 грн., які належать ОСОБА_11 .
Повідомивши гр. ОСОБА_11 , відомості про те, що ОСОБА_9 необхідні грошові кошти для закупівлі жіночого одягу з республіки Білорусь, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за згаданих вище обставин, ОСОБА_9 керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_11 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останній неправдиві відомості про те, що грошові кошти їй необхідні для закупівлі жіночого одягу з республіки Білорусь, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов`язання наміру не мала.
В свою чергу, ОСОБА_11 , будучи впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_9 , не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно надала останній грошові кошти в сумі 27 000 доларів США, що еквівалентно 729 000 грн. Отримавши у вказаний спосіб грошові кошти потерпілої, ОСОБА_9 місце вчинення злочину залишила, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою заволоділа чужим майном, в особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами в сумі 27 000 доларів США, що еквівалентно 729 000 грн.., чим завдала потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 27 000 доларів США, що еквівалентно 729 000 грн.
Повідомивши гр. ОСОБА_11 , відомості про те, що ОСОБА_9 необхідні грошові кошти для розрахунку за товар та відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за згаданих вище обставин, ОСОБА_9 керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_11 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останній неправдиві відомості про те, що грошові кошти їй необхідні для розрахунку за товар та відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов`язання наміру не мала.
Крім того, 27.12.2016 року в невстановлений слідством час у ОСОБА_9 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, вчинено повторно, шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами в сумі 1560 000 грн., які належать ОСОБА_12 .
Повідомивши гр. ОСОБА_12 відомості про те, що ОСОБА_9 необхідні грошові кошти для відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за згаданих вище обставин, ОСОБА_9 керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_12 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останньому неправдиві відомості про те, що грошові кошти їй необхідні для відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов`язання наміру не мала.
15 свою чергу, ОСОБА_12 , будучи впевненим у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_9 , не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно надав останній грошові кошти в сумі 1510 000 грн. Отримавши у вказаний спосіб грошові кошти потерпілого, ОСОБА_9 місце вчинення злочину залишила, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою заволоділа чужим майном, в особливо великих розмірах, вчинено повторно, а саме грошовими коштами в сумі 1510 000 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1510 000 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, в особливо великих розмірах ОСОБА_9 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
30.3.2017по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження та розпочато досудове розслідування за ч. 4 ст. 190 КК України.
24.05.2017 року ОСОБА_9 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.05.2017 року ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.
26.05.2017 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира щодо підозрюваної ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.07.2017 року, яке в подальшому залишено без змін апеляційним судом Житомирської області.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 20 липня 2017 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 3-х місяців.
Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 завершується 23.07.2017, однак завершити досудове розслідування в межах строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26.05.2017 не представляється можливим, оскільки необхідно дослідити та перевірити всі обставини вчинення злочину, надати їм належну правову оцінку, а тому існує обґрунтована необхідність в проведенні ряду процесуальних дій:
-призначенні та проведенні судово-почеркознавчої експертизи;
-доопрацюванні інформації щодо деталізацій з`єднань абонентських номерів отриманої УОТЗ ГУНП в Житомирській області від 21.06.2017;
-завершенні встановлення кола потерпілих осіб внаслідок злочинних дій підозрюваної ОСОБА_9 та проведення з ними відповідних слідчих та процесуальних дій;
-виконання вимог, передбачених ст. 290, 291 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 . Стверджує, що в оскаржуваній ухвалі, так само як і в клопотанні слідчого, не наведено жодних даних, які б давали підстави вважати за необхідне продовжувати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Потерпілі по справі допитані за час провадження по справі. З ухвали не вбачається, що судом встановлено, що вона може перешкоджати кримінальному провадженню та має можливість і бажання незаконно впливати на свідків, знищити якісь документи. Висновки, викладені в ухвалі суду ґрунтуються на припущеннях та домислах слідства і прокуратури.
В судовому засіданні підозрювана та її захисник просили задовольнити апеляційну скаргу, підозрювана пояснила, що має можливість жити в будинку батьків в с.Рманівці, тому просить визначити їй домашній арешт, щоб вона могла погашати заборгованість перед потерпілими. Крім того, вона пояснила, що є приватним підприємцем і буде намагатися віддавати усі борги за вказаним кримінальним провадженням.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення підозрюваної та її захисника, який підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, заперечення потерпілих по провадженню, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, однак оскаржена ухвала в частини визначення строку тримання підозрюваної під вартою підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст.184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно ж ч. 5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч. 3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
На думку колегія суддів, як слідчим при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою, так і слідчим суддею при вирішенні вказаного клопотання зазначені вимоги закону було дотримано.
Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді даного клопотання були саме обставини, передбачені ч.3 ст. 199 КПК України, тобто обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження.
25.05.2017 року ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.
Тобто, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.
26.05.2017 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира щодо підозрюваної ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.07.2017 року. Проте, завершити досудове розслідування в межах строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26.05.2017 не представляється можливим, враховуючи, що необхідно дослідити та перевірити всі обставини вчинення злочину. Так, під час досудового розслідування необхідно провести ряд процесуальних дій, а саме, призначити та провести судово-почеркознавчої експертизи; доопрацювати інформацію щодо деталізацій з`єднань абонентських номерів отриманої УОТЗ ГУНП в Житомирській області від 21.06.2017; завершити встановлення кола потерпілих осіб внаслідок злочинних дій підозрюваної ОСОБА_9 та проведення з ними відповідних слідчих та процесуальних дій; виконання вимог, передбачених ст. 290, 291 КПК України.
Крім того, підозрювана ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, кількість епізодів вчиненого злочину, що характеризує її як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, є достатні підстави, що перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, з метою уникнення від кримінальної відповідальності впливати на потерпілих та свідків.
Враховуючи, що підозрювана не працює та не має постійного доходу, і поряд з цим хоч і має місце реєстрації в м. Житомирі, але проживає за іншими адресами, постійно їх змінюючи, наявність вкрай великої заборгованості перед потерпілими, що неюна оспорюється, і може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Тому, з урахування даних обставин провадження слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним ст.177 КПК України, та виконанню підозрюваною ОСОБА_9 процесуальних обов`язків та продовжив строк тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги про те, що сторона обвинувачення не мотивувала та не підтвердила належними доказами тверджень щодо наявності перелічених ризиків є безпідставними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження, виходячи з вище наведених обставин.
Твердження захисника про те, що підозрювана не буде вчиняти кримінальні правопорушення та не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків чи знищувати документи, не підтверджено жодним одказом та є передчасним.
На час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 у слідчого судді існували усі підстави для задоволення вказаного клопотання.
Разом з тим, задовольняючи таке клопотання, слідчий суддя не визначив чіткого строку дії даного запобіжного заходу, зазначивши в резолютивній частині ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою до 3-х місяців. На підставі наведено,враховуючи, що у клопотання слідчого було зазначено строки тримання під вартою до 25.08.2017 року оскаржена ухвала підлягає зміні в частині визначення строку її дії
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисників, колегія суддів не вбачає, однак вважає за необхідне ухвала в частини визначення строку тримання підозрюваної під вартою підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з визначенням конкретного строку тримання під вартою підозрюваної.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 20 липня 2017 року в частині визначення строку тримання ОСОБА_9 під вартою скасувати.
Ухвали в цій частині нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 до 23.08.2017 року.
В решті ухвали залишити без змін
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: