Справа № 755/1562/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підготовчого судового засідання
"21" березня 2017 р.колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
за участю захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України,-
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Конотоп Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.3 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146 КК України,-

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 отримали.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, посилаючись в тому числі на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Крім того, у зв`язку з тим, що строки застосованих до обвинувачених запобіжних заходів, зокрема до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у виді тримання під вартою та до обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під домашнім арештом закінчуються, заявив клопотання про продовження останнім строків, застосованих щодо кожного з обвинувачених запобіжних заходів до двох місяців, виходячи з тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при застосуванні до кожного з них відповідного виду запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.
Адвокат ОСОБА_7 захисник обвинуваченого ОСОБА_9 не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, крім того, просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 на інший більш м`який, посилаючись на наявність на утриманні обвинуваченого батька інваліда та матері пенсіонерки.
Адвокат ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_10 також не заперечував проти призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, поряд з цим, заявив письмове клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що наявні ризики у кримінальному провадженні на даний час зменшились, обвинувачений не має наміру ухилятись від кримінальної відповідальності та продовжувати злочинну діяльність, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_10 буде перешкоджати кримінальному провадженню, крім того, просив врахувати, що обвинувачений має місце проживання у м.Києві в квартирі за договором оренди, укладеним ним, захисником ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , який має незадовільний стан здоров`я через захворювання на ішемічну хворобу серця та потребує кваліфікованої медичної допомоги, а тому такий запобіжний захід, як домашній арешт надасть можливість обвинуваченому лікуватись та здатний повністю забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 .
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали думку та клопотання свої захисників.
Обвинувачений ОСОБА_8 з питань можливості призначення судового розгляду та продовження строку запобіжних заходів застосованих до обвинувачених поклався на розсуд суду.
Вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, вислухавши сторін кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, вислухавши клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вислухавши з приводу заявленого клопотання думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , вислухавши думку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен з яких підтримав позицію свого захисника, та думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.
Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9)дату та місце його складення та затвердження.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.3 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146 КК України та ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146 КК України.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.
Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом. Поряд з цим, ч.1 ст.11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Поряд з цим, вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначено, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).
Разом з тим, в обвинувальному акті, як при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, так і при формулюванні обвинувачення, при зазначенні події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, часу, місця, способу їх вчинення, наявні суперечності та неконкретність пред`явленого обвинувачення, так як, обвинувальний акт не містить конкретного обвинувачення ОСОБА_9 з чітким формулюванням обставин, які б відповідали зазначеній правовій кваліфікації закону України про кримінальну відповідальність, а також суперечності в частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_10 .
Зокрема, зі змісту обвинувального акту вбачається, що злочинні дії направлені на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 , передбачені п.3 ч.2 ст.115 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , були розпочаті 11 червня 2016 року на березі річки Дніпро, неподалік дачного кооперативу «Осокорки» у Дарницькому районі м.Києва, після чого, труп ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями було виявлено 13 червня 2016 року в акваторії річки Дніпро біля Садового товариства «Дніпрова хвиля» у смт.Козин Обухівського району Київської області, смерть якого настала від механічної асфіксії в результаті втоплення у воді, при цьому обвинувальний акт не містить виклад обставин в частині дати та часу виникнення у ОСОБА_9 умислу на вбивство ОСОБА_11 , коли саме та яким чином останні опинились у воді річки Дніпро, в тому числі відсутній час настання смерті останнього та відсутні відомості про те, коли дії ОСОБА_9 стали носити закінчений характер.
Тобто, в обвинувальному акті відсутній виклад вищезазначених обставин, які прокурор вважає встановленими як такі, що вказують на наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого п.3 ч.2 ст.115 КК України, та на підставі яких в подальшому визначалась правова кваліфікація даного кримінального правопорушення.
Разом з тим, вивченням обвинувального акту встановлено, що злочинні дії направлені на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_12 , передбачені п.9 ч.2 ст.115 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , мали місце 12 червня 2016 року на Трухановому острові у Дніпровському районі м. Києва, поряд з цим, зазначені відомості про те, що потерпіла ОСОБА_12 після вчинення ОСОБА_10 злочинних дій щодо неї була доставлена до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 12 травня 2016 року, тобто ще за місяць до події злочину, що є суперечливим.
Відповідно до вимог ст.ст.91, 374 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою підлягають зазначенню у мотивувальній частині вироку.
Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченим, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.
Крім того, наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляє суд визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України.
Вищенаведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення прокурору на підставі ч.3 ст.314 КПК України обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, як такого, що не відповідає вимогам закону.
Відповідно до вимог ст.315ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Щодо вищезазначеного клопотання прокурора в частині необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з даних обвинувального акту, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачуються, зокрема ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.3 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146 КК України, а ОСОБА_10 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146 КК України, з яких, кримінальні правопорушення, передбачені п.3 ч.2 ст.115 КК України та п.9 ч.2 ст.115 КК України, відносяться до особливо тяжких, за вчинення яких передбачене покарання лише у виді позбавлення волі, в тому числі довічне позбавлення волі. Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначених злочинів, передбачених п.3 ч.2 ст.115 КК України та п.9 ч.2 ст.115 КК України, які відносяться до особливо тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, особу кожного з обвинувачених, які не працювали, не мали постійного джерела доходів, не мають соціальних зв`язків, ОСОБА_10 не має постійного місця проживання у м.Києві, враховуючи суспільно-небезпечний характер дій, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та наслідки, що настали від кримінальних правопорушень у вигляді смерті потерпілих, колегія суддів приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження обраного обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку останніх, та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартоюна 60 днів, тобто, по 19 травня 2017 року (включно).
А тому, з наведених підстав, клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відповідно адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим не підлягає задоволенню.
У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні.
Також колегія суддів, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_8 ухилитись від суду, продовжити злочинну діяльність, перешкодити встановленню істини по справі, з урахуванням особи останнього, вважає за доцільне збереження обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених на нього обов`язків, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та вважає за необхідне продовжити термін тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом на два місяця.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 182, 183, 314, 315, 316, 331, 369 КПК України, колегія суддів,-
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту та покладені на нього обов`язки залишити без змін та продовжити термін тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом, а також покладених на нього обов`язків на 2 місяці по 21 травня 2017 року.
Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області залишити без змін та продовжити строк вказаного запобіжного заходу на 60 днів, тобто, по 19 травня 2017 року (включно).
Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області залишити без змін та продовжити строк вказаного запобіжного заходу на 60 днів, тобто, по 19 травня 2017 року (включно).
У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні.
Повний текст ухвали буде проголошено 24.03.2017 року о 13 годині 45 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:
Судді: 1. 2.