печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9621/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням Приватного підприємства «ТЕХНО ДІМ» про скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні № 00071 від 05.02.2017,-

ВСТАНОВИВ:
17.02.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання Приватного підприємства «ТЕХНО ДІМ», яке передано слідчому судді 20.02.2017, в якому представник заявника просить скасувати арешт земельної ділянки, площею 1,0044 га, кадастровий номер :01:024:0289, яка розташована за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Чкалова, 2, та на об`єкт незавершеного будівництва (супермаркет), загальною площею 4471,6 кв. м., розташований за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Чкалова, 2, які належать на праві власності Приватному підприємству «ТЕХНО ДІМ», накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09.02.2017р. 757/7650/17-к в рамках кримінального провадження № 0000071.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що накладений арешт на майно ПП «ТЕХНО ДІМ» є необґрунтованим, незаконним та таким, що порушує його права та законні інтереси, як добросовісного власника майна, оскільки арешт був накладений в його інтересах, проте на даний час потреби у його подальшому застосуванню відпала та на даний час його застосування перешкоджає здійсненню господарської діяльності та з огляду на характер майна відсутні правові підстави вважати, що зазначене майно можна приховати, пошкодити, піддати псуванню, втратити, знищити тощо.

У судовому засіданні представник заявника ПП «ТЕХНО ДІМ» ОСОБА_3 подане клопотання підтримала та просила суд задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування представника заявника, заперечення слідчого, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням прокуратури Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000071 від 05.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Орган досудового розслідування вважає встановленими обставини, що невстановлені особи упродовж 2016-2017 років шляхом підроблення та подальшим використанням рішення Апеляційного суду Київської області від 15.12.2016 заволоділи об`єктом незавершеного будівництва загальною площею 4471,6 м. кв., а також земельною ділянкою загальною площею 1,0044 га., які розташовані в АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.02.2017 року накладено арешт на земельну ділянку площею 1,0044 га (кадастровий номер № :01:024:0289), що розташована за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 2, та недобудований об`єкт майнового комплексу розташований за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 2, яке на праві власності належить Приватному підприємству «ТЕХНО ДІМ».

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в «ТЕХНО ДІМ» права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017, при арешті майна , слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Судовим розглядом встановлено, що дане кримінальне провадження відкрито за заявою ПП «ТЕХНО ДІМ», в якій вказано, щодо заволодіння у шахрайський спосіб майном Підприємства (земельною ділянкою та супермаркетом) шляхом підробки судових рішень, на підставі яких відбувся перехід права власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

12.01.2017 року Підприємство звернулося зі скаргою до Міністра юстиції України на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора з пакетом документів, що підтверджували незаконність державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку та супермаркет на користь ОСОБА_5 .

Так, за результатами розгляду вищевказаної скарги, Наказом Міністра юстиції України задоволено скаргу та скасовані усі реєстраційні дії га прийняті, в ході державної реєстрації права власності, рішення державного реєстратора щодо переходу права власності на земельну ділянку та супермаркет на користь ОСОБА_6 та повернуто майно у власність ПП «ТЕХНО ДІМ».

Під час судового розгляду також, встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, представники ПП «ТЕХНО ДІМ» для допиту та проведення інших слідчих дій, в рамках даного кримінального провадження, жодного разу не викликались.

Відповідно до ч.3 ст.22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.
Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна ПП «ТЕХНО ДІМ», зменшилися, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання та представником заявника у судовому засіданні, тоді як слідчий в судовому засіданні не використав можливість спростувати доводи представника заявника та не навів додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Слідчий суддя, також приймає до уваги й те, що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази вчинення злочину за участю ПП «ТЕХНО ДІМ», а й наявність підстав вважати, що існує правова підстава для продовження дії арешту рахунку ПП «ТЕХНО ДІМ» взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ПП «ТЕХНО ДІМ»належним йому майном, на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт на земельну ділянку, площею 1,0044 га, кадастровий номер :01:024:0289, яка розташована за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Чкалова, 2, та на об`єкт незавершеного будівництва (супермаркет), загальною площею 4471,6 кв. м., розташований за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Чкалова, 2, які належать на праві власності Приватному підприємству «ТЕХНО ДІМ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1