Єдиний унікальний № 500/7969/13-к
Провадження № 1-в/500/59/17
УХВАЛА

27 квітня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні № 00002731 від 14.06.2013 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2013 р. за ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік,

встановив:
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про долю речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування у обвинуваченого ОСОБА_4 було вилучено пиж-контейнер білого кольору, два марлевих тампона з речовиною бурого кольору, мисливську гладко ствольну рушницю 16 калібру марки ТОЗ-БМ серійний № НОМЕР_1 , однак при ухваленні Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області остаточного рішення, питання про наведені речові докази вирішене не було.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Крім того, статтею 169 встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. А відповідно до вимог ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, враховуючи, що прокурором не було надано рішення слідчого судді про арешт майна, то в силу вимог ч. 1 ст. 100, ч. 5 ст. 171 КПК України, суд позбавлений можливості вирішити питання по долю цих предметів, а тому у клопотанні прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 171 174, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:
У клопотанні прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні № 00002731 від 14.06.2013 р., відносно ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1