Справа № 517/967/15-к
Провадження № 1-в/517/1/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Захарівського РС пробації

в Одеській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного судом покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого останній раз 19.11.2015 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, визначених п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, -

встановив:
До Фрунзівського районного суду Одеської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_5 звернувся старший інспектор Захарівського районного сектору пробації в Одеській області ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що на обліку в Захарівського РС пробації в Одеській області перебуває ОСОБА_5 , засуджений вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
23.12.2015 року ОСОБА_5 був взятий на облік в Фрунзівському РП Котовського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Одеській області та 20.01.2016 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. За період перебування на обліку ОСОБА_5 систематично не виконує покладений на нього Фрунзівським районним судом Одеської області обов`язок щодо періодичного з`явлення на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, ігнорує виклики інспектора та не повідомив про зміну свого місця проживання та роботи, оскільки виїхав до м. Одеси на роботу.

Вказане зумовило звернення установи до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в поданні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала подання не обґрунтованим в зв`язку з чим просила відмовити в його задоволенні.
Засуджений ОСОБА_5 викликався у судові засідання, але не з`явився, відомостей щодо одержання ним судового виклику та належного повідомлення про час і місце розгляду даного подання немає.
Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, та покладено на нього обов`язки, визначені п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію (а.с. 2-3).
Вирок суду набрав законної сили 22.12.2015 року та розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили №2827 від 22.12.2015 року направлений для виконання до Фрунзівського РП Котовського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Одеській області (а.с. 1).

Під час виконання вироку ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію Фрунзівського РП Котовського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Одеській області 1 раз перший понеділок кожного місяця, що підтверджується постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 20.01.2016 року (а.с. 17).

Відповідно до положень ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Однією з підстав направлення подання до суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 є не повідомлення про зміну свого місця проживання та роботи, оскільки останній виїхав до м. Одеси на роботу.

Разом з тим, вказане твердження інспектора є безпідставним та не ґрунтується на матеріалах особової справи.

Так, 04.04.2016 року начальником Фрунзівського РП ОСОБА_6 у ОСОБА_5 було відібрано пояснення, в якому він повідомив КВІ про зміну місця свого проживання та власноручно зазначив, що проживає в с. Загір`я (а.с. 27). Вказане місце проживання (с. Загір`я) ОСОБА_5 підтвердив у власноручно написаному поясненні на ім`я начальника Фрунзівського РВ КВІ 06.06.2016 року (а.с.38).

04.07.2016 року у своєму поясненні ОСОБА_5 у графі щодо зміни анкетних даних за час перебування на обліку в КВІ зазначив, що проживає в с. Дачне Біляївського району та працює на заводі «Селена» (а.с. 41).

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 письмово повідомляв інспекцію про зміну місця свого проживання та роботи та інспекції було відомо, що засуджений проживає в с. Загір`я Фрунзівського району, а в подальшому в с. Дачне Біляївського району Одеської області та працює на заводі «Селена», тобто він виконував покладений на нього обов`язок.

Не зважаючи на викладене, інспектором в порушення п. 4.6. розділу IV наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003 року № 270/1560 ( із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за № 16/8615 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» не витребувано характеристику з місця роботи ОСОБА_5 .

Крім того, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 змінив місце проживання інспектор в порушення п. 4.21 розділу IV наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003 року № 270/1560 ( із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за № 16/8615 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» не надіслано повідомлення до підрозділу інспекції за новим місцем проживання засудженої особи.
Факт того, що засуджений змінив місце свого проживання підтверджується також довідкою Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області від 08.07.2016 року № 979 з якої вбачається, що ОСОБА_5 тривалий час на території сільської ради не проживає (а.с. 48).
Як убачається із оглянутої особової справи № 1-2016 на ОСОБА_5 , і зокрема листка реєстрації (а.с. 18), засуджений починаючи з 01.02.2016 року постійно з`являвся на реєстрацію, однак в подальшому 01.08., 05.09., 03.10. та 07.11. і в останнє 05.12.2016 р. на реєстрацію до Захарівського РС в Одеській області не з`явився.

Крім того, матеріалами особової справи підтверджено факт того, що працівникам органів пробації, починаючи з 01.08.2016 року не було відомо місцезнаходження ОСОБА_5 . Однак, не зважаючи на викладене, працівниками органу пробації не проведено початкових розшукових заходів.
Також, в матеріалах особової справи містяться виклики ОСОБА_5 до кримінально-виконавчої інспекції на 15.08.2016 року та 21.10.2016 року, які направлялися в с. Загір`я та с. Перехрестове Фрунзівського району Одеської області, однак в справі відсутні належні докази того, що останній їх отримав (а.с.53, 54, 64, 65). Крім того, в справі відсутні належні докази того, що ОСОБА_5 не з`являвся до інспекції без поважних причин.
Твердження інспектора в поданні, що з ОСОБА_5 01.08.2016, 05.09.2016, 03.10.2016 та 05.09.2016 року в телефонному режимі проводились бесіди стосовно обов`язків встановлених вироком Фрунзівського районного суду Одеської області є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах особової справи.
Крім того, інспектором з приводу невиконання встановлених обов`язків не застосовано до ОСОБА_5 застереження у виді письмово попередження.
Таким чином, суд вважає, що органом пробації не здійснено всіх необхідних заходів щодо організації роботи щодо контролю за поведінкою ОСОБА_5 і виконанням ним обов`язків протягом іспитового строку.
Згідно ч.1-5 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, покладених на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому, поважними причинами неявки засудженого до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Положення підпунктів 5.3 і 5.4 пункту 5 розділу IV наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003 року № 270/1560 ( із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за N 16/8615 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», які регламентують порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань, згідно яких кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення засудженої особи для відбування покарання у разі, якщо вона не виконує покладені на неї судом обов`язки після застереження у виді письмового попередження, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами). При цьому невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які були покладені на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Підставою для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є невиконання покладених на нього обов`язків, систематичні вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення (ч. 2 ст. 78 КК України). При цьому, коментар до ст. 537 КПК України містить вказівку на те, що суддя, вирішуючи таке питання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Зі змісту ч. 4 коментованої ст. 539 КПК України вбачається, що участь засудженого у судовому розгляді даного подання, є обов`язковою. У судовому засіданні він користується правами, передбаченими ст. 42 КПК України. Суд зобов`язаний дослідити докази, що підтверджують наявність обставин, які мають значення для правильного вирішення питань, що виникли у процесі виконання вироку, та обґрунтувати цими доказами своє рішення, ухвалене за результатами розгляду.
Таким чином, враховуючи вказані приписи Закону, суд вважає, що доводи зазначені в поданні не підтвердженні належними доказами та є недостатніми підставами для прийняття судом рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, що зумовлює рішення про відмову в задоволенні подання.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст. ст. 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання старшого інспектора Захарівського районного сектора пробації в Одеській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Матеріали особової справи №1-2016 повернути до Захарівскього РС пробації в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: