У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу представників потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
За вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2016 року

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троянка Казанківського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 07 вересня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), а також у наданні в суді завідомо неправдивих показань свідка, вчиненого з корисливих мотивів.

У касаційній скарзі представники потерпілого посилаються на незаконність оскаржуваних судових рішень у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, порушують питання про їх скасування та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. На обґрунтування своєї позиції, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 фактично не погоджуються з оцінкою доказів судом, надають їм власну оцінку, посилаються на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, з огляду на що, вважають помилковим рішення суду про визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України. Окрім того, вказують на порушення судами вимог ст. 94 КПК України. Посилаються на невідповідність ухвали суду апеляційної інстанції вимогам ст. 419 КПК України.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження відповідно до ст. 438 КПК України не є підставами для зміни або скасування судового рішення судом касаційної інстанції.

З огляду на це, суд касаційної інстанції при перевірці судових рішень виходить із фактичних обставин встановлених судом.

Із наданих копій судових рішень убачається, що суд при вирішенні питання про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, керуючись вимогами ст. 94 КПК України, дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку доказам, наявним у провадженні, виходячи із засад їх допустимості, достатності, достовірності та належності.

Одночасно, зі змісту копії ухвали видно, що твердження представника потерпілого ОСОБА_5 , наведені в його апеляційній скарзі, в тому числі і про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду провадження місцевим судом та прийняття рішення про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, аналогічні доводам, викладеним у касаційній скарзі, були ретельно перевірені, а висновки суду про голослівність цих тверджень належним чином обґрунтовані та викладені в ухвалі, зміст якої відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

У суду касаційної інстанції не має підстав не довіряти даним висновкам суду першої та апеляційної інстанцій, а у скарзі не наведено обґрунтованих належним чином аргументів на їх спростування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що переконливих доводів про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_6 з мотивів, наведених у касаційній скарзі, немає, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 428 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представників потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3