Справа № 675/866/17
Провадження № 1-кп/675/62/2017
"12" липня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Потерпіла при вирішенні вказаного питання покладається на розсуд суду.
Обвинувачений та його захисник проти заявленого прокурором клопотання заперечували, вважають за доцільне обрати ОСОБА_8 інший, більш м`який вид запобіжного заходу.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
При вирішенні заявленого прокурором клопотання судом враховуються положення ст. 131 КПК України, якою визначено, що одним із передбачених КПК України видом заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є запобіжні заходи, що застосовуються на підставі ухвали суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, якщо прокурор доведе, що є підстави для його застосування.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_8 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, даних про його особу, зокрема те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, ніде не працює, фактично постійного місця проживання не має, схильний до зловживання алкогольними напоями, обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що посягають на життя та здоров`я людини, за які Кримінальним кодексом України, передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 7 до 15 років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що, знаходячись на волі, ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, експерта в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також враховує особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного: те, що ОСОБА_8 сім`ї не має, ніде не працює і не вчиняє дій для пошуку роботи, зловживає спиртними напоями, реально не має постійного місця проживання, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку прокурора у разі обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 16 години 00 хвилин 12 липня 2017 року.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України визначено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , вчинений із застосуванням насильства, приймаючи до уваги обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд вважає за доцільнене не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 Кримінального процесуального кодексу України,
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Зубарі Ізяславського району Хмельницької області, не одруженому, не працюючому, місце реєстрації с. Зубарі Ізяславського району Хмельницької області, фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 16 год. 00 хв. 12 липня 2017 року до 16 год. 00 хв. 10 вересня 2017 року.
Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_8 підлягає направленню до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити ОСОБА_8 негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим або його захисником в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3