Справа № 461/2447/17
Провадження №1-кп/461/285/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2017 р. Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радехів, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

Під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно носив при собі та транспортував у своєму автомобілі ніж, який згідно з висновком експерта №5/147 від 22.03.2017 року відноситься до холодної зброї, а саме є багнет-ножем до магазинного карабіна системи Маузера зразка 1898/1935 р.р. (К98К) німецького виробництва, після чого, 18.03.2017 року, о 11:00 год., перебуваючи в ТЦ «Форум Львів», що на вул.Під Дубом, 7б у м.Львові був виявлений працівниками Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, де під час огляду вказану холодну зброю у нього було вилучено.

Зазначені умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

29 березня 2017 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001116, з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.263 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, який, на підставі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно. У кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку що угоду про визнання винуватості, укладену 29 березня 2017 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 березня 2017 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001116, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 березня 2017 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Речові докази: багнет-ніж до магазинного карабіна системи Маузера знищити.

З підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1