Справа № 1-117/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2011 року. Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.,

з участю прокурора Зварича М.Я,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, безпартійного, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, -

у вчинені злочину , передбаченого ч.1 ст.289 КК України КК України,-

в с т а н о в и в :

14 жовтня 2010 року, біля 21 год., ОСОБА_2М, маючи умисел незаконно заволодіти чужим транспортним засобом, знаходячись біля бару «Дім», що в смт. Розділ. Миколаївського району, Львівської області, підійшов до автомобіля марки «ІЖ - 412» д.н.з. 300 - 96 ТС. який знаходився поблизу входу в бар «Дім», і який належить потерпілому ОСОБА_3, проник в салон вказаного транспортного засобу, та поїхав з місця. Проїхавши цим автомобілем на відстань 480 метрів, заїхав на вул. Устіяновича. що в смт. Розділ, Миколаївського району, де транспортний засіб залишив. В результаті незаконного заволодіння вказаний транспортний засіб зазнав пошкоджень, чим потерпілому ОСОБА_3С завдано майнової шкоди на суму 6086 гри.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно заволодів транспортним засобом -автомобілем НОМЕР_1, чим завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 6086 грн., тобто вчинив злочин, передбачений ст.289 ч. 1 КК України.

Допитаний по справі в якості обвинуваченого за ст.289 ч.1 КК України, ОСОБА_2 у пред'явленому йому обвинуваченні своєї вини не визнав та показав, що 14 жовтня 2010 року, увечері, точної години не пригадує, в смт. Розділ, Миколаївського району, біля пам'ятника, що в центрі селища, зустрівся із мешканцем смт. Розділ Гавришем ОСОБА_1. В гой вечір не вживав спиртного ні сам, ні з ОСОБА_5. Вони постояли, порозмовляли, вирішили зайти в бар «Дім», подивитись, чи є хтось із їхніх знайомих. Десь біля 21 години зайшли в бар «Дім», в приміщенні бару сиділи якісь хлопці, з цими хлопцями нічого не говорив, в приміщенні бару були хвилину часу, побачив, що нікого із його знайомих не має, і з ОСОБА_5 вийшли з бару. Чи були біля бару якісь транспортні засоби, не зауважив. Вийшовши з бару, з ОСОБА_5 пішли вулицею вздовж двоповерхового будинку, ОСОБА_5 сказав, що йде додому, а він побачив свого батька і брата ОСОБА_4, які чекали на маршрутку, щоби їхати в м. Новий Розділ. З ними постояв кілька хвилин та пішов додому, а вони машиною таксі поїхали в м. Новий Розділ, бо його батько проживає в м. Новий Розділ. Прийшов додому і більше нікуди не виходив з дому, яка точно була година, коли прийшов додому, не пригадує. Коли прийшов, то його бабуся вже спала, а мама ще дивилась телевізор. Потім і мама пішла спати. Своєї вини в обвинуваченні не визнає, бо не вчиняв незаконного заволодіння автомобілем.

Хоча обвинувачений ОСОБА_2 у пред'явленому йому обвинуваченні своєї вини не визнав, проте, його вина в повному об'ємі пред'явленого йому обвинувачення підтверджується показами потерпілих, свідків та іншими зібраними по справі доказами.

Допитаний по справі в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що у власності його батька ОСОБА_3 знаходиться а/м «ІЖ-412 Москвич» д.н.з. НОМЕР_2, яким він також користується. 14.10.2010 року, приблизно о 17:00 год., він виїхав із дому на вищевказаному автомобілі. Цього вечора приблизно о 21:00 год., він разом із своїми товаришами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхали в бар «Дім» ПП Давидович, щоб випити кави, поговорити. Вони сіли в барі, зробили замовлення, сиділи спілкувались. Приблизно через 10-ть хвилин в бар зайшли ОСОБА_2 разом із ОСОБА_5, які запитали, чи є в барі дівчата, на що вони відповіли, що крім них в барі більше нікого немає, після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вийшли із бару. Далі через деякий час до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_9, який запитав, чому він проїхав і не зупинився, але зв'язок перервався. Далі він вийшов із бару на вулицю, де побачив, що його автомобіль відсутній. Про це він. повернувшись в бар, розповів своїм товаришам, після чого вони троє вийшли на вулицю перед баром. Вже звідти він подзвонив в міліцію та розповів. про виявлене. Він подзвонив до свого знайомого ОСОБА_10, якому також розповів, що трапилось. Через кілька хвилин до бару підійшли ОСОБА_10, разом із ОСОБА_9, останній розповів, що бачив, як його а/м поїхав в сторону церкви. ОСОБА_11 3.В. разом із ОСОБА_9 пішли шукати автомобіль, а він із товаришами залишився на місці чекати працівників міліції. Через деякий час до бару ПП Давидович приїхали працівники міліції, а ще через декілька хвилин йому зателефонував ОСОБА_10 і повідомив, що вони знайшли його автомобіль на вул. Устіяновича. Після цього вони із працівниками міліції поїхали на місце виявлення автомобіля. Приїхавши на вул. Устіяновича, він побачив, що його автомобіль був сильно понищений. Було понищено кузов, капот зігнутий у декількох місцях, дах автомобіля із вм'ятинами, скло розбите та інші пошкодження. Також був відсутній акумулятор вартістю 700 грн., автомагнітола «Панасонік» вартістю 2000 грн. та документи: техпаспорт на автомобіль, посвідчення водія, страхівка та медична довідка, талон до посвідчення водія. Після цього він зателефонував на мобільний телефон до матері, якій розповів, що трапилось, після чого вона із батьком також приїхали до нього. Після того, як працівники міліції оглянули місце події, вищевказаний автомобіль затягнули до нього до дому, так як а/м не заводився. У вчинені даного злочину він підозрює ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які незадовго до викрадення заходили в бар. ОСОБА_2 знав лише візуально, з ним ніколи ніяких відносин не підтримував і не підтримує, не спілкувався з ним. В його а/м «Москвич» ОСОБА_2 при ньому жодного разу не був і він особисто ОСОБА_2 ніколи не підвозив. Згодом всі викрадені в нього речі йому повернули, а саме ОСОБА_12, повернув документи, які знайшов його син, ОСОБА_13, повернув йому акумулятор, який купив в якогось хлопця, а ОСОБА_14 повернув йому магнітолу, яку знайшов. 23.11.2010 року, увечері, коли він повернувся з роботи до дому, то батько йому розповів, що цього дня до них до дому приїжджав батько ОСОБА_2 -ОСОБА_15, який просив його батька про те, щоб він сказав під час допиту в міліції. що за кілька днів до викрадення їх машини, він підвозив в ній його сина ОСОБА_2, ще нібито із якоюсь компанією. Він батькові відповів, що на таке він не погоджується, що ніяких показань міняти не буде, що буде говорити тільки правду, тобто що ОСОБА_2 в нього в автомобілі ніколи не було і він його ніколи не підвозив.

Допитаний по справі в якості потерпілого ОСОБА_3 показав, що 14.10.2010 року близько 17.00 год.. його син ОСОБА_6 виїхав з дому на його а/м «Москвич ІЖ-412» д.н.з. НОМЕР_2, яким той має право керувати. Цього вечора близько 22 год. 30 хв., на мобільний телефон його дружини подзвонив син ОСОБА_16 і повідомив, що хтось викрав їх машину, про те він її вже знайшов, але машина дуже пошкоджена. Також син сказав, що машина знаходиться в смт. Розділ, що з неї також викрали акумулятор, магнітолу та документи. Він разом із дружиною зразу поїхав на місце, яке вказав син ОСОБА_16, де вже були працівники міліції, вони дійсно побачили їх автомобіль НОМЕР_3, кузов якого було понищено, капот зігнутий у декількох місцях, дах автомобіля із вм'ятинами, скло розбите та інші пошкодження. Також був відсутній акумулятор та магнітола «Панасонік». Після того, як працівники міліції все описали, він автомобіль «Москвич» затягнув до себе до дому, так як той не заводився. Від сина він вже дізнався, що коли син поставив автомобіль біля бару ПП Давидовим, в смт. Розділ, то через деякий час до бару зайшли ОСОБА_2 та ОСОБА_5, вони подивилися хто є в барі і одразу вийшли. Через 10-15 хвилин син вийшов на вулицю і побачив, що вже автомобіля небуло. Всі викрадені речі із автомобіля їм було повернуто, а саме ОСОБА_17 повернув документи, які знайшов його син на вулиці, його двоюрідний брат ОСОБА_13 придбав у якогось хлопця акумулятор, який виявився викраденим із його автомобіля, а магнітолу знайомий сина ОСОБА_14 знайшов, також їм повернув. ОСОБА_18 вським ОСОБА_2 він не знайомий, знав лише його батька, проте, ніяких відносин вони не підгримували. Ніколи він ОСОБА_2 в своєму а/м «Москвич ІЖ-412» не підвозив і останнього в його машині, при ньому, ніколи не було. Він також переконаний, що його син ОСОБА_16 також ніколи ОСОБА_2 на цьому а/м не підвозив, так як вони між собою не знайомі. Більше ніхто крім нього та сина на цьому а/м не їздить. 03.11.2010 року в Миколаївському РВ ГУМВСУ, до нього підійшов батько ОСОБА_2 - ОСОБА_15. який запитав його, що для того треба, щоб він не мав ніяких претензій, на що він відповів, щоб йому відремонтували його пошкоджений автомобіль, тоді він напише, що не має ніяких матеріальних претензій. На тому вони погодились, ОСОБА_15 власноручно, в його присутності написав відповідну розписку, яку він видав для долучення до справи. Також 23.11.2010 року, приблизно під час обіду, коли він знаходився в себе в дома до нього до подвір'я приїхав ОСОБА_15. який зразу запитав де знаходиться його син ОСОБА_19, на що він відповів, що син зараз на роботі у Львові. Далі ОСОБА_15 сказав йому, щоб він поговорив із своїм сином та попросив його, щоб син сказав під час допиту в міліції, що він кілька днів перед тим. як в них викрали машину, підвозив його сина ОСОБА_2 з компанією з смт. Розділ до с. Березина. Він. послухавши цс. відповів ОСОБА_2 Миронові, що особисто він ніяких показів міняти не буде, думає, що син гакож на таке не погодиться, але сказав йому, що сину це прохання він нсредасіь. На тому їх розмова закінчилась. Ввечері син ОСОБА_16 повернувся з роботи, він йому не все розповів, син сказав, що він також показань міняти не буде, що буде говорити як все відбувалося насправді, що ОСОБА_2 він в їх машині ніколи не перевозив.

Допитана по справі в якості свідка ОСОБА_20 показала, що 23.11.2010 року, коли вона приблизно о 15:00 год., повернулась до дому з роботи, то від свого чоловіка ОСОБА_14, дізналась про те, що до них до дому цього дня приїжджав ОСОБА_15, це-батько ОСОБА_21, який просив її чоловіка про те, щоб їх син ОСОБА_16 сказав під час допиту в міліції, що він підвозив на їхній машині «Москвич» ОСОБА_2 з компанією із смт. Розділ в с. Березина. Вона почала обурюватись таким проханням ОСОБА_15, говорила, як може їх син ОСОБА_16 говорите таке, чого не було. Цього вечора, приблизно о 20:00 год., до них на домашній телефон подзвонив ОСОБА_15, якого вона впізнала по голосу, який запитав її чи є вже син ОСОБА_16, та чи вони говорили з ним на цю тему. Вона відповіла, що сина ще з роботи немає, що він приходить до дому пізно. Вона також запитала його, чому він не цікавиться ремонтом їх машини, на що він їй відповів, що йому перше потрібно «витягнути» сина, а потім він займеться ремонтом машини. Також ОСОБА_15 ще раз особисто її по телефону попросив, щоб вона ще поговорила із своїм сином ОСОБА_16 на рахунок того, що її син підвозив на своїй машині його сина ОСОБА_22. Вона ОСОБА_15 запитала, як її син може таке сказати, коли він з його сином ніколи не спілкувався, не перетинався, але він настоював на тому, щоб вони його послухали. Вона відповіла, що поговорить з сином і на тому їх розмова закінчилась. Увечері її син ОСОБА_16 повернувся з роботи, вона із чоловіком йому це прохання ОСОБА_15 розповіли, син сказав, що ОСОБА_2 він ніколи не підвозив і ніяких показань міняти не буде. Наступного дня зранку до неї на домашній телефон знову передзвонив ОСОБА_15, який запитав, чи вони говорили із сином, на що вона відповіла, що говорили, але син настоює на своєму, що він ніколи ОСОБА_2, на своїй машині не підвозив і ніяких показань міняти він не буде. На тому розмова закінчилась. Наступного дня їх викликали в Миколаївський РВ, де біля райвідділу, до неї та чоловіка знову підійшов ОСОБА_15, який знову просив її, щоб їх син змінив показання, на що вона в черговий раз відповіла, що син міняти показання не хоче, на що ОСОБА_15 відповів їй, що вона не серйозна жінка і пішов. Більше з ОСОБА_15 вона не спілкувалась.

Допитаний по справі в якості свідка ОСОБА_7 показав, що 14.10.2010 року, приблизно о 20:00 - 20:30 год., коли він разом із своїм знайомим ОСОБА_8 гуляли по селі, вони подзвонили до ОСОБА_6 для того, щоб кудись поїхати відпочити. ОСОБА_6 погодився та приїхав на своєму автомобілі «Москвич» за ними в кафе «Золоте кільце», яке знаходиться в с. Березина. Звідти вони поїхали в бар «Дім», що знаходиться в смт. Розділ, в напівпідвальному приміщенні. Припаркувавши автомобіль збоку від даного кафе. ОСОБА_6 зачинив його, після чого вони зайшли в бар. В барі нікого з відвідувачів не було. Він із ОСОБА_8 замовили собі пиво, а ОСОБА_6 пив каву, вони сиділи розмовляли. Приблизно через 10-15 хвилин в бар зайшли ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які в них запитали, чи є в барі дівчата, на що він відповів, що нікого крім них в барі не має, після того вони обоє вийшли із бару. Після того як ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вийшли з бару, вони далі сиділи спілкувались. Приблизно через 10-ть хвилин ОСОБА_6 вийшов на вулицю, а коли він повернувся через кілька хвилин то сказав, що немає його автомобіля. Вони троє вийшли на вулицю, він дійсно побачив, що на тому місці, де ОСОБА_6 залишив свій автомобіль, його гам не було, там лише на землі знаходилось розбите скло. Навколо ніяких людей в цей час він не бачив. ОСОБА_6 передзвонив в міліцію та до їх спільного знайомого ОСОБА_10, якому розповів про те що трапилось. Через кілька хвилин до них підійшли ОСОБА_10 з ОСОБА_9, останній розповів, що кілька хвилин тому, коли він виходив із свого подвір'я, то бачив, як автомобіль ОСОБА_6 проїхав біля нього та поїхав в сторону м. Н. Роздолу, але хто саме сидів за кермом він не бачив. Після того ОСОБА_10 Зсновій з ОСОБА_9 пішли шукати автомобіль, а вони залишились чекати працівників міліції. Приблизно через 15-20 хвилин, як вони пішли, до ОСОБА_6 передзвонили ОСОБА_10 чи ОСОБА_9, які повідомили, що знайшли його автомобіль біля старого млина. Вони дочекались працівників міліції і вже з ними пішли до знайденого автомобіля. Коли вони туди прибули то побачили, що дійсно автомобіль був пошкоджений, а саме дах був погнутий, капот був вигнутий із двох сторін біля лобового скла, шиба вікна водія була розбита, в середині замок запалювання був зламаний, дроти витягнуті із замка. Біля а/м в цей час знаходились лише ОСОБА_10 та ОСОБА_9, більше нікого із людей не було. Коли ОСОБА_6 оглянув автомобіль, то сказав що з нього пропали магнітофон, акумулятор та його особисті документи. Працівники міліції почали проводити огляд даного автомобіля. До них також згодом приїхали батьки ОСОБА_6, і вже після того, як працівники міліції закінчили свою роботу, вони цей а/м «Москвич» відбуксирували за допомогою другого автомобіля на подвір'я до ОСОБА_6. Як йому вже стало відомо згодом, що всі викрадені речі з а/м ОСОБА_6 йому було повернуто різними особами.

Допитаний по справі в якості свідка ОСОБА_8 дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7

Показами, даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні, свідка ОСОБА_9, який показав, що 14.10.2010 року, ввечері, приблизно о 21:00 год., він вийшов з дому, щоб піти до свого товариша, який проживає в с. Березина. На вулиці вже було темно. Вийшовши із подвір'я на дорогу, він побачив автомобіль «Москвич» білого кольору, який рухався на невеликій швидкості зі сторони бару «Дім» в сторону церкви. По зовнішньому вигляду автомобіля, він впізнав, що це був а/м його знайомого ОСОБА_6. Автомобіль рухався невпевнено, тобто таке враження, що за кермом а/м була людина, яка не мала відчуття керування даним а/м, тобто він переключав передачі із ривками. Коли а/м «Москвич» проїжджав біля нього, він махнув рукою, щоб той зупинився, але а/м не зупинився та продовжив рух в сторону церкви, звідки звернув ліворуч, куди поїхав далі він вже не бачив. Хто сидів за кермом а/м, він не бачив, так як на вулиці було темно. Він здивувався, чому ОСОБА_6 не зупинився, подумав, що той його можливо не побачив. Він зразу подзвонив ОСОБА_6 на мобільний телефон, але той його погано чув, він" йому знову передзвонив, але ОСОБА_6 вже був за межами досяжності. Далі він направився до свого товариша ОСОБА_10 Коли він прийшов до ОСОБА_10, то останній йому повідомив, що тільки що до нього дзвонив ОСОБА_6, який сказав, що тільки що викрали його а/м «Москвич». На це він відповів, що тільки що бачив, як автомобіль рухався зі сторони бару «Дім» в сторону церкви, де звернув на ліво та поїхав в невідомому йому напрямку. Разом із ОСОБА_10 вони поїхали до бару «Дім», де знаходились ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7. В розмові з ОСОБА_6 останній розповів, що хтось розбивши вікно, викрав його а/м. Розповів ОСОБА_6, що бачив як його а/м рухався в сторону церкви, після того ОСОБА_6 подзвонив в міліцію. ОСОБА_6 із своїми товаришами залишились чекати працівників міліції, а він із ОСОБА_10 пішли шукати а/м, який вони виявили біля так званого старого млину, по вул. Устіяновича. Коли вони знайшли а/м, то біля нього нікого із людей не було, а/м був сильно пошкоджений. Вони передзвонили до ОСОБА_6 та пояснили, де знаходиться його а/м. Через декілька хвилин до них приїхав ОСОБА_6 з працівниками міліції. Після того, як працівники міліції це все описали, ОСОБА_6 свій а/м відбуксирував до себе до дому, так як завести його не зміг. В розмові із ОСОБА_23 та їх товаришами, дійшли до висновку, що а/м міг викрасти ОСОБА_2, який перед викраденням а/м заходив разом із ОСОБА_5 в бар, де сидів ОСОБА_6 із своїми товаришами.

Допитаний по справі в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 14.10.2010 року, приблизно о 21:30 год., коли він знаходився в себе в дома, до нього на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_6, який сказав, щоб він зараз прийшов до бару «Дім», так як в нього викрали машину. В цей час до нього до дому прийшов ОСОБА_9, якому він це також розповів. В розмові ОСОБА_9 сказав, що він тільки що бачив, як а/м «Москвич» ОСОБА_6 їхав в сторону церкви, хто знаходився за кермом, він не бачив. Також він сказав, що здивувався, що ОСОБА_6, проїхавши біля нього, з ним не привітався. Після того вони обоє прийшли до бару «Дім», де побачили своїх знайомих ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6. Останній підтвердив, що тільки що в нього з-під бару «Дім», викрали його машину, також він з товаришами говорили, що в бар перед тим заходили ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Він разом з ОСОБА_9 пішли по селу шукати автомобіль, а ОСОБА_6 із товаришами залишилися чекати приїзду працівників міліції. Проходячи біля приміщення старого млину в смт. Розділ, у вуличці вони побачили а/м ОСОБА_6. Підійшовши ближче, побачили, що а/м був пошкоджений, капот з двох сторін біля вікна загнутий, криша, багажник погнуті, вікно водія розбите. Навколо нікого із сторонніх осіб не було, все було тихо. Вони зразу, не відкриваючи машину передзвонили до ОСОБА_6 та пояснили, де знаходиться його а/м. Через декілька хвилин до них приїхав ОСОБА_6 вже із працівниками міліції, які почали проводити огляд цього автомобіля. Коли ОСОБА_6 оглянув машину то сказав, що із машини також пропали його документи, магнітофон та акумулятор. Після того, як працівники міліції це все описали, ОСОБА_6 свій а/м відбуксирував до себе до дому, так як завести його не зміг.

Показами, даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні свідка ОСОБА_24, який показав, що 14.10.2010 року, з письмовою заявою в Миколаївський РВ ГУМВСУ звернувся громадянин ОСОБА_6. з приводу крадіжки його особистого майна. На місце події цього ж дня виїжджала слідчо-оперативна група, яка зафіксувала вчинення злочину щодо ОСОБА_6 Оскільки дослідну перевірку по заяві ОСОБА_6, було доручено йому, то він особисто займався розкриттям даного злочину. В ході проведення перевірки ним було отримано інформацію, щодо причетності до даного злочину мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5. Отримана інформація, а також відомості зібрані в ході проведення перевірки по даному факту, не безпідставно свідчили про причетність ОСОБА_2 до даного злочину, а тому останній почав детально відпрацьовуватись на причетність до даного злочину. Ним особисто по мобільному телефону ОСОБА_2 двічі викликався для дачі пояснень, проте жодного разу в РВ не з'явився. Він особисто відвідував ОСОБА_2 по місцю його проживання, проте його в дома не було, родичі не могли пояснити, де він знаходиться. 03.11.2010 року зранку, за місцем проживання ним було виявлено ОСОБА_2, який був доставлений в РВ для дачі пояснень. Під час відібрання пояснень ОСОБА_2. давати будь-які пояснення відмовився і також відмовився підписувати будь-які документи. Під час відібрання пояснення в РВ прийшов батько ОСОБА_2 - ОСОБА_15 разом із потерпілим ОСОБА_4 В розмові із батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_15. яка відбувалась в присутності потерпілого ОСОБА_3, ОСОБА_15. просив його, щоб перевірку по даному факту припинити, щоб його сина не притягувати до кримінальної відповідальності, так як вони все потерпілому відшкодують. Також під час цієї. розмови батько ОСОБА_2 - ОСОБА_15. говорив, про що чув і сам потерпілий, що його син ОСОБА_2 говорив йому, що він був п'яним, що заліз в цю машину необдумано, що жаліє про те що сталося. В його присутності ОСОБА_2 М;М. власноручно написав розписку, про те що зобов'язується оплатити ремонт а/м «Москвич», який належить ОСОБА_3 Після того ОСОБА_2 було роз'яснено, що він по першому виклику повинен з'явитись в РВ і на тому розмова була закінченою. ОСОБА_2, його батько та потерпілий вийшли із кабінету. Через кілька хвилин він, вийшовши з кабінету, почув розмову між ОСОБА_2 та його батьком, проте, він їх не бачив, іак як Вони стояли за кутом на коридорі, під час розмови ОСОБА_2 просив батька, щоб він зробив все, щоб він тільки не «сів», що він поїде на заробітки та гроші йому поверне. Він вирішив в цей час не виходити на коридор та повернувся до себе в кабінет. Буквально через кілька хвилин до нього знову зайшов батько ОСОБА_2 - ОСОБА_15. який в черговий раз почав його просити, щоб він пішов йому на уступки. щоб це все діло гак би мовити «замяти», він сказав, що потерпілий немає претензій та інше, про те він йому відповів, що нічим йому допомогти не може, що передає матеріали в слідство і щоб він на цю тему вже більше не говорив. На тому розмова була закінченою.

Протоколом огляду місця події від 14.10.2010 року, згідно якого було виявлено автомобіль «Москвич ІЖ - 412» д.н.з. 300 - 96 ТС, по вул. Устіяновича 3, що в смт. Розділ, Миколаївського району, автомобіль був пошкоджений, а саме пошкоджені капот, дах, багажник, розбите вікно передньої лівої дверки та ін. При огляді салону автомобіля виявлено та вилучено один слід пальця руки.

Розпискою, написаною власноручно батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_15, в. якій останній зобов'язується відремонтувати автомобіль ОСОБА_3

Висновком дактилоскопічної експертизи № 30 від 19.11.2010 року, згідно якого слід пальця руки відкопійований на відрізку прозорої клейкої стрічки розмірами 24x32 мм, наклеєний на бланк таблиці № 1 до протоколу ОМП від 14.10.10 року, придатний для ідентифікації особи, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_2.

Протоколом огляду речових доказів від 23.11.2010 року, з якого видно, що в якості речових доказів оглянуті та прилучені до кримінальної справи автомобіль «Москвич ІЖ -412» д.н.з. 300 - 96 ТС, акумулятор, авто магнітола документи, вилучені під час проведення виїмки в потерпілого ОСОБА_6 23.11.2010 року та розписка написана ОСОБА_15, від 03.11.2010 року, видана потерпілим ОСОБА_3, 13.11.2010 року.

Актом виконаних робіт від 09.12.2010 року, з якого видно, що ремонт автомобіля НОМЕР_1 здійснював підприємець ОСОБА_25, який зареєстрований в ДПІ Жидачівського району за видом діяльності «технічне обслуговування та ремонт автомобілів», і вартість робіт становила 6086 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України

ОСОБА_2 будь-якими психічними захворюваннями не страждав і не страждає, в момент вчинення злочину не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_2 вчинив злочин віднесений до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2 судом не встановлено.

Згідно ст. 66 КК України обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_2 судом не встановлено.

Як особа підсудній характеризується за місцем проживання позитивно, не одружений, приватний підприємець, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, є особою молодого віку. Потерпілі претензій до підсудного не мають, просять суворо його не карати.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства і тому покарання підсудному слід обрати у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

По справі заявлений потерпілим ОСОБА_3 цивільний позов на суму 6086 грн., підлягає до задоволення, як такий що знайшов своє підтвердження в судовому процесі.

Так, в результаті злочинних дій ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_3 було пошкоджено. На ремонт автомобіля ОСОБА_3 витратив кошти у розмірі 6086 гривень, що стверджується актом виконаних робіт. Від стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 гривень потерпілий ОСОБА_3 відмовився.

Судові витрати по справі за проведення експертизи в сумі 412 грн. 80 коп. підлягають стягненню з підсудного на користь НДЄКЦ при ГУМВС України у Львівській області.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним та засудити за ст.289 ч.1 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_26 від відбування призначеного судом покарання, встановивши випробувальний термін 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_26 підписку про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_26 на користь ОСОБА_3 6086 (шість тисяч вісімдесят шість) гривень заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_26 в користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області 412 (чотириста дванадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок судових витрат за проведення експертизи.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6А . залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського районного суду Львівської області

Суддя: Карбовнік І. М.