Справа № 598/117/17
провадження № 1-кп/598/32/2017
ВИРОК
іменем України

"03" квітня 2017 р. Збаразький районний суд
Тернопільської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 06 січня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Онега Архангельської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, не депутата, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 в один із днів наприкінці серпня 2016 року, перебуваючи поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , власником якого є фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника та продавця магазину, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи з корисливих мотивів, із прилеглої до магазину території таємно викрав пластикову бочку ємністю 50 літрів, вартістю 176 грн., чим завдав шкоду потерпілому на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 26 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

31 січня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений і йому зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, добровільно відшкодував шкоду потерпілому. Потерпілий ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 ніяких претензій, в тому числі матеріального характеру, не має. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначається у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн..

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано потерпілому ОСОБА_4 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілому відшкодовано завдану злочином шкоду, узгоджене сторонами покарання у виді штрафу передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_5 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 січня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 06 січня 2017 року.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речовий доказ по справі, а саме: пластикову бочку ємністю 50 літрів, яка перебуває на зберіганні в потерпілого ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 351,84 грн. (триста п`ятдесят одна гривня вісімдесят чотири копійки) вартості проведеної судової товарознавчої експертизи №6-35/17 від 20.01.2017р..

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6