АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 650/1098/16-к Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/268/17 коваль В.о.
категорія: ст. 286 ч. 1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
21 березня 2017 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидів Брід Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, такого, що відповідно до ст. 89 КК України судимості немає, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Великоолександріського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року,

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за вказаною нормою кримінального закону у виді 6 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 обраний у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту взяття його під варту.
Час перебування під вартою до вступу вироку в законну силу постановлено обраховувати з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням арешту.
Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_8 10 червня 2016 року близько 15 години 30 хвилин на автодорозі Т-22-07 (від Т-04-03-Високопілля - В.Олександрівка - Берислав) км 76+058 м, між населеними пунктами с. Мала Олександрівка та с. Давидів Брід В.Олександрівського району Херсонської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 4280 від 03.08.2016 року технічно-справним транспортним засобом марки „ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажиром ОСОБА_9 , порушив наступні пункти Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306:

13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Таким чином, порушуючи вимоги вказаних пунктів Правил дорожнього руху, ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом в напрямку с. Давидів Брід, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де в той час у зустрічному напрямку до с. Мала Олександрівка проїздив транспортний засіб марки „ВАЗ 210740-110-30 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 1948 року народження, в якому також перебував пасажир ОСОБА_11 , внаслідок чого виникла аварійна обстановка, в якій водій ОСОБА_10 , який до моменту зіткнення зупинив керований ним транспортний засіб на своїй смузі руху та своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити дорожньо-транспортну подію, яка реалізувалась зіткненням двох транспортних засобів, в ході якої потерпілий ОСОБА_10 , який керував автомобілем марки „ВАЗ 210740-110-30 реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правого надколінка, забій грудної клітки справа, садна в області колінних суглобів, синці в області нижньої третини правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 17 від 05.07.2016 року по ознаці тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Разом з тим, відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 55АТ від 16.08.2016 року ОСОБА_8 мав технічну можливість не допустити настання вказаної дорожньо-транспортної події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 порушують питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просять скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Звільнити обвинуваченого з-під варти із зали суду. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначають, що наявний у справі висновок судово-медичного експерта № 17 від 05.07.2016 року, яким визначена ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , є неналежним доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. 102 КПК України. Зокрема, судово-медичний експерт без проведення медичного обстеження потерпілого ОСОБА_10 визначив наявність у останнього тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Як зазначають апелянти, суд необґрунтовано відхилив клопотання сторони захисту про призначення повторної судово-медичної експертизи, пославшись на наявність у матеріалах провадження висновку експерта № 17 від 05.07.2016 року, визнавши його об`єктивним, допустимим, та належним доказом. Окрім того, суд при визначені виду та міри покарання обвинуваченому не врахував, що останній позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, в період досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. У зв`язку з наведеними обставинами вважають можливим обрати ОСОБА_8 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року про виправлення описки у вироку Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України, просить її скасувати та закрити провадження в цій частині.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ч. 1 ст. 379 КПК України передбачає виправлення описок чи очевидних арифметичних помилок, а не дає права змінювати чи будь-яким чином доповнювати чи змінювати резолютивну частину вироку. Крім того про час, дату та місце проведення судового засідання не був належним чином повідомлений обвинувачений ОСОБА_8 , що потягло за собою грубе порушення права обвинуваченого на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданих апеляційних скарг, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги з підстав зазначених у ній, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та просила вирок суду залишити без змін, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданнні доказами, яким суд дав належну правову оцінку.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Як видно зі змісту апеляційних скарг захисника та обвинуваченого фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, ними не оспорюються.

Фактично апелянтами оспорюється визнання судом належним доказом висновок судово-медичного експерта № 17 від 05.07.2016 року.

Разом з тим, колегією суддів підстав для визнання судом експертного висновку № 17 від 05.07.2016 року, яким визначена ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 необґрунтованим, або таким, що викликає сумніви у його правильності, - не встановлено, так як вказаний висновок експерта грунтується на матеріалах кримінального провадження та медичних документах, зокрема: амбулаторній карті, рентгеновських знімках, які були безпосередньо дослідженні експертом під час проведення експертизи.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів не встановила порушень норм кримінального процесуального закону судом першої інстанції щодо розгляду клопотань учасників судового провадження, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій на підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

На думку колегії суддів, вирок ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення та були безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів, - не встановлено.

На думку колегії суддів доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання відповідає наведеним вимогам. При цьому суд урахував, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, обставини, які обтяжують покарання, зокрема: вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; відсутність обставин, що пом`якшують покарання. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, обґрунтовано дали суду підстави для призначення покарання ОСОБА_8 у виді арешту із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у межах, визначених санкцією частини 1 статті 286 КК України.

Призначене ОСОБА_8 покарання суд апеляційної інстанції вважає таким, що за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_8 колегія суддів не знаходить.

Оскільки судовий розгляд проведено повно, висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів визнає апеляційні скарги захисника та обвинуваченого необґрунтованими, а вирок суду таким, що має бути залишений без зміни.

Стосовно доводів захисника про незаконність ухвали суду першої інстанції щодо внесення виправлень у вирок суду від 21 грудня 2016 року, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, помилку в імені особи, розмірі відшкодування, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, які мають технічний характер.

При винесенні ухвали від 31 січня 2017 року, суд змінив зміст вироку від 21 грудня 2016 року та необґрунтовано застосував норму кримінального закону, яка не підлягала застосуванню.

Крім того, суд прийняв рішення з порушенням кримінального процесуального законодавства, так як розглянув справу без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , який не був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду.

За таких обставин ухвала суду залишатися в силі не може та підлягає скасуванню з закриттям в цій частині провадження.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Великоолександріського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року задовольнити.

Ухвалу Великоолександріського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 , скасувати з закриттям в цій частині провадження.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в період з 21 грудня 2016 року по 21 березня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду, як такого, що відбув призначене вироком суду покарання повністю.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

________________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2