Справа № 135/508/16-к
Провадження №11-кп/772/1293/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та батька засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.08.2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_8 в строк відбування покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, 02 роки 03 місяці 10 днів, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.08.2016 року клопотання батька засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 задоволено частково, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк відбування покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, 02 роки 03 місяці 10 днів.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 перебував під вартою з дня затримання, під час розгляду справи у суді першої інстанції та розгляду справи в апеляційній інстанції, тому останньому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня його затримання,тобто з 12 грудня 2011 року по день набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції - 14 січня 2014 року, за правилами передбаченими ч.5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить зарахувати йому в строк попереднього ув"язнення та перебування в СІЗО №8 м. Житомира, Лук"янівського СІЗО м. Києва, СІЗО м. Одеси, СІЗО м. Черкаси до прибуття у Ладижинську ВК №39. Крім того, просить зарахувати переоід пребування в СІЗО м. Хмельницька, в Лк"янівському СІЗО м. Києва, СІЗО м. Житомира з постановою Корольовського районного суду м. Житомира, куди його було доставлено для участі в судовому розгляді кримінального провадження.

В апеляційній скарзі батько засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 просить переглянути ухвалу суд першої інстанції та зарахувати його сину в строк попереднього ув"язнення строк перебування в СІЗО №8 м. Житомира, Лук"янівського СІЗО м. Києва, СІЗО м. Одеси, СІЗО м. Черкаси до прибуття у Ладижинську ВК №39.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; думку засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою та батька апеляційні скарги, та просив їх задовольнити; думку адвоката, який підтримав апеляційні скарги; перевіривши матеріали судового провадження, оглянувши особову справу засудженого та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та батька засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 не підлягають до задоволення.

До таких висновків апеляційний суд дійшов з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог Закону України про кримінальну відповідальність.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень цього ж Закону,він застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Клопотання подано батьком засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 .

Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7,який набрав чинності 24.12.2015 року,зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 22.04.2013 року, ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді 8-ми (восьми) років позбавлення волі.

ОСОБА_8 перебував під вартою з дня затримання, тобто з 12.12.2011 року.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22.04.2013 року було оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області, де ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 14.01.2014 року, вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22. 04. 2013 року було залишено без змін, у зв"язку з чим він набув законної сили 14.01.2014 року (а.с.№ 17, 59-62).

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Засудженому ОСОБА_8 , відповідно до ухвали суду від 22.08.2016 року, зараховано в строк відбування покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 22.04.2013 року строк попереднього ув`язнення з 12.12.2011 року по 14.01.2014 року, що становить 02 роки 01 місяць 02 дні. Також, зараховано строк із 27.07.2014 року по 05.10.2014 року-період знаходження в СІЗО для перегляду справи, що становить 2 місяці 08 днів.

Також судом вірно встановлено день набуття вироком законної сили 14.01.2014 року.

Стосовно доводів апеляційних скарг засудженого ОСОБА_8 та батька засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 в частині необхідності зарахування строку часу перебування засудженого ОСОБА_8 в СІЗО №8 м. Житомира, Лук"янівського СІЗО м. Києва, СІЗО м. Одеси, СІЗО м. Черкаси до прибуття ним у Ладижинську ВК №39 для відбування покарання, на думку апеляційного суду є безпідставними, надуманими та таким, що нічим не підтверджуються та не узгоджується з ч. 5 ст.72 КК України, викладеній в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року та законом України «Про попереднє ув`язнення».

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» до строку попереднього ув`язнення зараховується не час знаходження в СІЗО, а час попереднього ув`язнення.

Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернуто увагу судів загальної юрисдикції на те, що не підлягає зарахуванню термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установии виконання покарань.

На думку апеляційного суду, батько засудженого - ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_8 не вірно тлумачить та розуміє зазначені закони,і подання апеляційної скарги останнім, на думку апеляційного суду, є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», керуючись ст.ст.405, 409, 418, 419 КПК України, суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу батька засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.08.2016 року, якою клопотання батька засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 задоволено частково, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк відбування покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, 02 роки 03 місяці 10 днів,- залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання її копії.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4