Справа № 196/1322/16-к
№ провадження 1-кп/196/7/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000736 від 20 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2016 року близько 03 години 35 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем "Isuzu NQR 71P", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , не маючи при собі поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, рухався по дорозі Р-52 "Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка" з боку смт. Царичанка у напрямку смт. Петриківка, перевозячи в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_7 .

Під час руху, на 66 км +39 м автодороги Р-52 "Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка" в Царичанському районі Дніпропетровської області, водій автомобіля "Isuzu NQR 71P", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні на шляху свого руху перешкоди у вигляді автопоїзду "КамАЗ 53215", реєстраційний номер НОМЕР_3 , з`єднаного з причепом "SCHMITZ AWF 18", реєстраційний номер НОМЕР_4 , що стояв, позначений зовнішніми світловими приладами і який ОСОБА_5 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та продовжуючи рух, допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля в задню ліву частину причепа "SCHMITZ AWF 18", реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1 ґ), 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 1.3 - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.1 - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Isuzu NQR 71P", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - закрита травма грудної клітки і живота; переломи ребер грудної клітки з пошкодженням пристінкової плеври і лівої легені, крововилив у ліву плевральну порожнину, інфільтруючі крововиливи у товщі м`яких тканин грудної клітки; розриви коси і печінки; внутричеревна кровотеча; заочеревна гематома зліва; уламкові переломи зліва стегнової кістки та обох кісток гомілки; обширні рани лівої гомілки; численні садна та синці на тілі трупа.

Виявлені тілесні ушкодження виникли у короткий проміжок часу, від дії з великою силою тупих твердих предметів та при ударі об такі, за умов дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася переломами лівого стегна і гомілки і внутрішньою та зовнішньою кровотечами, і ускладнилася розвитком травматичного шоку.

Таким чином, своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої особи, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України.

На підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення стороною обвинувачення надано такі документи: витяг з кримінального провадження (на 1 арк.); рапорт (на 1 арк.); протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (на 16 арк.); висновки щодо результатів медичного огляду водіїв транспортних засобів (на 2 арк.); постанова про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів (на 1 арк.); квитанція про прийняття речових доказів на зберігання (на 1 арк.); висновок експерта № 101 від 14.10.2016 року (на 4 арк.); висновок експерта № 5/10.2-891 від 18.10.2016 року (на 15 арк.); довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №000736 (на 1 арк.); протокол проведення слідчого експерименту від 03.11.2016 року (на 6 арк.); протокол проведення слідчого експерименту від 03.11.2016 року (на 8 арк.); копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (на 1 арк.); висновок експерта №5/10.1-1040 від15.11.2016 року (на 6 арк.); копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 (на 2 арк.); характеристика особи обвинуваченого (на 1 арк.); картка обліку адміністративних правопорушень стосовно ОСОБА_5 (на 1 арк.); копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.08.2016 року (на 1 арк.); листок непрацездатності (на 1 арк.); копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 (на 1 арк.).

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 286 ч. 2 КК України, визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття та його добровільні намагання всіляко підтримувати дитину, яка залишилася без материнської опіки у зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_7 .

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 за ст. 286 ч. 2 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою вину в скоєнні протиправного діяння, дав показання про вчинене і не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засідання клопоталася, щоб обвинуваченого не позбавляли волі і той мав можливість брати участь у вихованні дитини, яка залишилася без батьківського піклування. В межах даного кримінального провадження цивільний позов не заявлено.

Враховуючи, що учасники судового засідання не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не виникає сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також усвідомлення ними, що в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд дійшов переконання, що кваліфікація протиправного діяння, вчиненого ОСОБА_5 , за ст. 286 ч. 2 КК України є вірною.

Оцінюючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, доведена повністю.

При призначенні обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

ОСОБА_5 раніше не засуджувався, квартальним комітетом за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку нарколога та психіатра не перебуває.

Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, а також те, що обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи в суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, погоджуючись з позицією прокурора, а також беручи до уваги з`ясоване у сукупності та клопотання потерпілої ОСОБА_4 , суд дійшов переконання про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, а тому необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, обравши його в вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку три роки.

На підставі ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_5 обов`язоки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільні позови відсутні.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд дійшов висновку, що автомобіль марки "Isuzu NQR 71P", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Царичанського ВП НВП ГУНП України в Дніпропетровській області, слід повернути власникові.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, слід залишити в справі.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз суд дійшов висновку, що їх відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.

Речовий доказ автомобіль марки "Isuzu NQR 71P", реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути власникові.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1