Справа № 131/920/17
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И

16.06.2017 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Іллінці, обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним по кримінальному провадженні № 0000145 від 19 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 18.05.2017 близько 23:00 год., перебуваючи на мосту р. Соб, що в м. Іллінці зі сторони вулиці Вільшанська, на березі даної річки помітив дерев`яний човен, належний потерпілому ОСОБА_5 , після чого у останнього виник умисел на його викрадення з метою подальшого використання для вилову риби.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що для реалізації задуманого йому знадобиться стороння допомога, ОСОБА_6 18.05.2017, прийшовши до свого домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , попросив свого вітчима ОСОБА_7 допомогти йому кинути сітку для вилову риби, при цьому повідомив ОСОБА_7 , що ловити рибу будуть за допомогою човна, якого він на деякий час попросив у свого знайомого, тому ОСОБА_7 погодився допомогти ОСОБА_6 .

Після чого, повернувшись на берег р. Соб разом із ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яного човна, який розташований на березі річки Соб в м. Іллінці зі сторони вул. Вільшанська, та умисно, протиправно, всупереч волі власника, шляхом вільного доступу, розмотав ланцюг, яким утримувався дерев`яний човен, і зіпхнув човен на водойму. В подальшому ОСОБА_6 поплив по водоймі, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 вчинив крадіжку майна, належного потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1200,00 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 3018/17-21 від 02.06.2017, згідно якого ринкова вартість дерев`яного човна, бувшого у використанні, станом на 18.05.2017 згідно наданих документів становила 1200,00 грн. (одна тисяча двісті грн. 00 коп.).

ОСОБА_6 08.06.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаявся та відшкодував повністю потерпілому ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду, а саме повернув належний йому дерев`яний човен, надав правдиві свідчення, не перешкоджав встановленню істини у провадженні, що відповідно до вимог ст. 66 КК України, є пом`якшуючими обставинами.

В даному кримінальному провадженні 08 червня 2017 року між потерпілим та підозрюваним було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч. 1 ст. 468 КПК України, за умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_6 - за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторонам угоди зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, що у відповідності до ст. 473 КПК України є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 393, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також сторонам угоди зрозумілі наслідки невиконання угоди, які визначені ст. 476 КПК України, якими є:

1) У разі не виконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

2) Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

3) Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

4) Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5) Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Він просить угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення сторонами угоди про примирення від 08 червня 2017 року є добровільним і не суперечить вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вище викладене суд встановив, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин він підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення від 08 червня 2017 року, у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставиною є його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Матеріальна шкода завдана потерпілому ОСОБА_5 на суму 1200 грн. повністю відшкодована , цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід органами досудового слідства не обирався і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Речовий доказ дерев`яний човен слід залишити потерпілому ОСОБА_5 , як його власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 474, 475 КПК України суд, -

П Р И С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 08 червня 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 198 витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речовий доказ дерев`яний човен залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з особливостями, передбаченими ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: