Справа № 368/903/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/265/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 01.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
01 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників обвинувачених - ОСОБА_10 ,
законного представника - ОСОБА_11 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_12 в інтересах потерпілого ОСОБА_13 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75,104 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Демівщина Кагарлицького району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженецьця с. Дешки Богуславського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця,громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки

Покладено на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 у відшкодування моральної шкоди по 2000 грн. з кожного. В решті позову відмовлено.

Стягнуто на користь держави судові витрати, з ОСОБА_8 549, 98 грн., з ОСОБА_9 549,98 грн. та з ОСОБА_11 548,98 грн.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказі по справі,-
В С Т А Н О В И Л А:
У вироку суду зазначено, що 14.02.2016 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували на території Кагарлицького ринку. Під час перебування на території ринку у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення крадіжки в одному з торгових кіосків, розташованих на цьому місці для ведення торгівлі.

15.02.2016 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 , перебуваючи на навчанні в Ржищівському будівельному коледжі, що в м.Ржищів Київської області, запропонував ОСОБА_8 здійснити крадіжку майна з одного з торгових кіосків, розташованого на території Кагарлицького міського ринку. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_8 погодився, усвідомлюючи протиправність намірів ОСОБА_7 , таким чином увійшов в злочинну змову з останнім з метою вчинення таємного викрадення чужого майна.

ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_8 про зустріч на автостанції у м.Кагарлик 21.02.2016 для реалізації їх спільного злочинного наміру. Приблизно о 17 годині того ж дня ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_9 , повідомив, що вони з ОСОБА_7 знаходяться в м. Кагарлик, і запропонував йому зустрітися, на що ОСОБА_9 погодився. Зустрівшись на автостанції, що в м. Кагарлик Київської області, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 розповіли ОСОБА_9 про свій злочинний умисел щодо вчинення таємного викрадення чужого майна. Під час розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запропонували ОСОБА_9 приєднатися до них, на що останній відповів згодою, таким чином увійшовши у злочинну змову з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з метою вчинення таємного викрадення чужого майна.

При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 узгодили свої дії, домовившись про те, що ОСОБА_9 чекатиме їх біля виходу з ринку та слідкуватиме, щоб сторонні особи не завадили вчиненню злочину, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 відокремить частину металевої обшивки торгового кіоску і вчинить таємне викрадення чужого майна.

21.02.2016, дійшовши згоди про свої дії під час таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний намір вчинити крадіжку чужого майна, дочекавшись темної пори доби, у невстановлений досудовим розслідуванням точно час спільно прийшли до міського стадіону, розташованого неподалік Кагарлицького міського ринку.

22.02.2016 приблизно о 2 годині, реалізовуючи спільний злочинний намір ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переліз через огорожу Кагарлицького міського ринку, таким чином потрапивши на територію цього місця торгівлі. ОСОБА_9 залишився чекати біля виходу з ринку і спостерігав згідно з умовами спільного злочинного плану, щоб їхнім протиправним діям не завадили сторонні особи, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 пішов до одного з торгових кіосків, розташованих на території вказаного ринку за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізовуючи спільний злочинний намір та упевнившись, що поблизу сторонні особи відсутні, і їх дії ніхто не помітить, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , за допомогою принесених ОСОБА_8 з собою плоскогубців демонтував по черзі частину металевої обшивки належного на праві користування ОСОБА_13 торгового кіоску № НОМЕР_1 та здійснив незаконне проникнення до цього приміщення.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізовуючи спільно розроблений ними злочинний план, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_9 у цей момент перебував біля виходу з ринку та спостерігав, щоб їх не помітили сторонні особи, склав разом з ОСОБА_8 до принесених ними із собою двох сумок та третьої сумки, яку вони знайшли у вказаному торговому кіоску, належне на праві власності ОСОБА_13 майно на загальну суму 18484 гривні.

Завершуючи виконання спільного злочинного наміру, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 , після чого кожен із них взяв в руки по сумці з викраденими речами і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденими речами на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах потерпілого ОСОБА_13 просить змінити вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року в частині часткового задоволення цивільного позову, а саме
-стягнути солідарно з ОСОБА_11 (матері неповнолітнього ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду спричинену в результаті кримінального правопорушення, у розмірі 48561 грн. 00 коп., з яких: 45261 грн. - упущеної вигоди та 3300 грн. - витрат на правову допомогу;
-стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст. 185 КК України, у розмірі 10000 грн.;
-стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.185 КК України, у розмірі 10000 гри.;
-стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.185 КК України, у розмірі 10000 грн.
Вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним оскільки суд не навів підстав часткового задоволення матеріальних вимог, судом не враховано те, що ОСОБА_13 як фізична особа підприємець у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушенням не займався підприємницькою діяльністю в зв`язку з чим зазнав збитків на суму 45261грн.

Крім цього вважає, що стягнута моральна шкода не відповідає тій кількості душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_13 ..

В запереченнях на апеляційну скаргу представника потерпілого захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.
Вважає, що зазначені в апеляційній скарзі суми, які на думку представника потерпілого підлягають стягненню є необґрунтованими та не підтверджуються відповідними документами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який залишив вирішення питання з приводу вимог, викладених в апеляційній скарзі, на розсуд суду;

Обвинувачених, законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11 , їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, учасниками судового розгляду не оскаржується.

Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обрання виду і розміру покарання обвинуваченим, судом першої інстанції були належним чином враховані всі обставин, які впливають на вид і міру покарання, зокрема характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особи обвинувачених та інші обставини.

Аналізуючи доводи представника потерпілих про неправильне вирішення судом першої інстанції питання щодо завданої потерпілому моральної шкоди, колегія суддів погоджується з визначеним розміром судом першої інстанції відшкодування завданої злочином шкоди в сумі 6000 грн. На думку колегії суддів розмір відшкодування завданої моральної шкоди, визначений судом першої інстанції, відповідає ступеню моральних страждань потерпілого.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог потерпілого в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди у виді упущеної вигоди в розмірі 45261 грн., оскільки визначений розмір є необґрунтованим та недоведеним в ході судового розгляду справи.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі представника потерпілого про стягнення з обвинувачених на користь потерпілого витрат на правову допомогу в розмірі 3300 грн. і вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Інших істотних порушень вимог кримінального чи кримінально-процесуального закону, які б давали безумовні підстави для зміни чи скасування вироку, не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілих підлягає частковому задоволенню, а вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 21.12.2016р. в частині задоволення цивільних позовів - зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах потерпілого ОСОБА_13 задовольнити частково.
Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в частині цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 по 1100 (тисячу сто) гривень з кожного понесених потерпілим ОСОБА_13 судових витрат на правову допомогу.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)