Ухвала
іменем україни
13 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2016 року за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 щодо ОСОБА_7 .

Зазначеним вироком, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції, засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комінтерн, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- за ч. 2 ст. 314 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК ОСОБА_7 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення невідбутої частини менш суворого покарання, призначеного Нововодолазьким районним судом Харківської області від 19 серпня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК у виді 240 годин громадських робіт, що дорівнює 30 дням позбавлення волі, більш суворим призначеним покаранням, у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12687,70 грн.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за скоєння злочинів за таких обставин.

29 липня 2014 року, приблизно о 14.00 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння транспортним засобом, знаходячись по вул. Сумгаїтська, 5 в м. Харкові під приводом проїхати на автомобілі «Daewoo Nexia ЗНГ» д.н. НОМЕР_1 для подальшої купівлі автомобіля, з дозволу володільця ОСОБА_8 , разом з ним та ОСОБА_9 сів в автомобіль «Daewoo Nexia ЗНГ» д.н. НОМЕР_1 , та з метою пошуку грошей для розрахунку за автомобіль, під`їхав до кіоску "Кулінічі", розташованого в районі будинку № 185-а по пр. Героїв Сталінграда в м. Харкові, де придбав каву, в яку підсипав, згідно висновку експерта № 308-КЕ/10701-Т/14 від 19.11.2014 року, особливо небезпечну психотропну речовину - диетилтриптамін.
В цей же день, приблизно о 14.30 год., ОСОБА_7 , з метою подолання в майбутньому опору з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передав останнім каву з особливо небезпечною психотропною речовиною, які вжили її, не будучи повідомленими про наявність диетилтриптаміну в напої, від чого у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 різко погіршилось самопочуття. Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, під приводом пошуку грошей для розрахунку за автомобіль, їздив по місту Харкову у невстановлених в ході досудового розслідування напрямках, підшукуючи зручний момент та обстановку для заволодіння транспортним засобом.
Того ж дня, близько 22.00 год., ОСОБА_7 , під`їхавши на вищевказаному автомобілі на пустир за залізничною станцією "Харків-Левада" в м. Харкові, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , в тому числі зазначеним автомобілем, під приводом заправки направився з ним в чагарники, де скориставшись поганим самопочуттям ОСОБА_8 та неможливістю чинити опір останнім, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, наніс один удар продовгуватим металевим предметом по голові ОСОБА_8 , від чого останній впав на землю, на коліна, спершись на руки. Після чого ОСОБА_7 наніс удар кулаком по затилку ОСОБА_8 та близько десяти ударів ногами по спині останнього, причинивши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2668-Ая/14 від 12.08.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки зліва у вигляді перелому 8-го ребра, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, забитої рани на голові, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, синців та садин на тілі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_7 , погрожуючи вбивством ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ривком вирвав з рук ОСОБА_8 його сумку типу "барсетка", з якої забрав собі гроші в сумі 700 гривень та 1000 доларів США, що в перерахунку на гривню, на момент вчинення злочину, згідно курсу Національного банку України, складає 11987,69 гривні.

Після цього ОСОБА_7 , під`їхавши на даному автомобілі до автовокзалу по пр. Гагаріна, 22 в м. Харкові, реалізуючи свій злочинний намір, проти волі користувача, сказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийти з вищевказаного автомобілю. Після залишення салону автомобіля останніми, ОСОБА_7 , на даному автомобілі зник у невстановленому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_7 , застосовуючи насильство та погрозу застосування насильства, що є небезпечні для життя та здоров`я потерпілого, заволодів грошима потерпілого на загальну суму 12687,70 грн. та автомобілем «Daewoo Nexia ЗНГ» д.н. НОМЕР_1 , вартістю, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 252 від 02.10.2014 року - 31275 гривень, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд та причинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , порушує питання про скасування судових рішень у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просить направити справу на новий судовий розгляд. Обґрунтовуючи свої вимоги захисник стверджує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів винуватості засудженого ОСОБА_7 , а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються лише на недопустимих доказах, які зібрані з порушенням права на захист. Зазначає, що засуджений хоча і заволодів транспортним засобом, проте намагався його повернути та відшкодувати завдані збитки. Вважає, що суд першої інстанції призначаючи повторну експертизу не забезпечив її проведення належним чином. Також захисник вказує, що при проведенні повторної експертизи не підтвердилися висновки судово-медичної експертизи від 12.08.2014 року щодо встановлених тілесних ушкоджень у потерпілого, який не з`явився на огляд до експертів. Посилається на порушення вимог ст. 94 КПК. Стверджує, що потерпілий в судових засіданнях неодноразово змінював свої покази, проте суд взяв до уваги одні покази, не надавши мотивації неприйняття інших. Зазначає, що пояснення у засудженого щодо кримінального правопорушення за заявою потерпілого ОСОБА_8 щодо вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК були відібрані в ОСОБА_7 без будь-якого процесуального статусу та містяться в матеріалах провадження всупереч вимогам встановленим КПК. Наголошує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки всім доводам апеляційних скарг та розглянув справу у відсутність потерпілих. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав доводи касаційної скарги та просив судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі статтями 370, 419 КПК ухвала апеляційного суду повинна бути законною, обґрунтованою й вмотивованою.
Мотивувальна частина такого судового рішення має містити аналіз доказів і докладні мотиви прийнятого рішення. При цьому необхідно проаналізувати і співставити з наявними у кримінальному провадженні і додатково поданими матеріалами всі доводи апеляційних скарг і на кожний із них дати вичерпну відповідь. Висновки суду повинні мати посилання на відповідний матеріальний або процесуальний закон. Ухвалу, що не містить вмотивованих висновків на доводи апеляційної скарги з питань про доведеність або недоведеність обвинувачення, кваліфікацію кримінального правопорушення, міру покарання, не можна визнавати такою, що відповідає вимогам цього Закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із вироком районного суду, подали апеляційні скарги, в яких порушували питання про скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Мотивуючи свої доводи, засуджений та його захисник зазначали, що вирок суду є незаконним, постановленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошували на тому, що вирок ґрунтується на припущеннях та доказах здобутих незаконним шляхом. Стверджували про порушення під час досудового слідства права засудженого на захист. Вважали, що судом не було встановлено, яким чином можливо здійснити розбійний напад задля заволодіння речами та одночасно транспортним засобом, поєднаним з насильством. Звертали увагу, що потерпілий в своїй заяві вказував лише про нанесення йому тілесних ушкоджень, та не одразу звернувся до лікарні, проте можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень іншим шляхом, не досліджувалася. Зазначали, що висновки судово-медичної експертизи не відповідають дійсності та містять суперечності. Стверджували, що відомості щодо вмісту в крові потерпілого психотропної речовини та можливість введення даного препарату шляхом вжиття його разом з кавою ґрунтуються на припущеннях та є недопустимими доказами.
Проте, як убачається зі змісту ухвали, апеляційний суд, залишивши скарги засудженого та його захисника без задоволення, не зазначив підстав, із яких їх визнано необґрунтованими. Суд обмежився перерахуванням доказів, на які є посилання у вироку, і загальним формулюванням про правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому суд не розкрив суті зібраних у справі доказів, не проаналізував їх у контексті з конкретними доводами апеляцій і не співставив їх як між собою так і з наявними доказами у справі, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого.
Таким чином, апеляційний суд належним чином не розглянув доводи засудженого та його захисника і передчасно погодився з висновками місцевого суду стосовно доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 .
Враховуючи, що при розгляді апеляцій засудженого та захисника апеляційний суд залишив поза увагою доводи, які ставлять під сумнів правильність застосування кримінального закону судом першої інстанції щодо засудженого, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, як підставою для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, під час якого слід усунути згадані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляцій, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого та постановити рішення, яке б відповідало вимогам ст. 419 КПК, звернувши при цьому увагу й на доводи, зазначені у касаційній скарзі захисника.

З огляду на викладене касаційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 376, 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3