Справа № 640/4182/17
н/п 1-кс/640/2339/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю адвоката - ОСОБА_3 ,
Слідчий Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 23.03.2017 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , у якому просив: 1) Розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт вилученого під час проведення огляду ОМП за адресою: м. Харків, вул. Амурська, 1, торгова площадка «Новий вік» майна, а саме: двох ігрових автоматів, які належать гр. ОСОБА_6 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Артема, 49.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 18.03.2017 до Київського ВП від оператора «102» надійшло повідомлення, про те що, на ТЦ «Барабашова», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, поруч з одним із магазинів виявлено гральні автомати.
Згідно до рапорту інспектора УПП у м. Харкові ОСОБА_7 встановлено, що 18.03.2017 в ході патрулювання до них надійшов виклик від оператора «102», по те що на території ТЦ «Барабашова» у торгівельному майданчику «Новий вік» по вул. Амурська, 1, працюють ігрові автомати у кількості 2 шт., навпроти магазинів ВК-807-808. По прибуттю на місце виявлено два працюючих ігрових автомати.
18.03.2017 в період часу з 12:45 по 15:23 був проведений огляд місця події в ході якого з загальнодоступного місця, а саме з коридору торгової площадки «Новий вік» було виявлено та вилучено два термінали, схожі на ігрові автомати, які належать гр. ОСОБА_6 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 .
20.03.2017 надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 , яка повідомила, що вищевказані автомати належать її клієнту, з яким вона заключила договір про надання правової допомоги, а саме гр. ОСОБА_6 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше 20.03.2017 слідчий Київського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звертався з клопотанням про арешт майна вищевказаних терміналів до Київського районного суду, але 20.03.2017 слідчий суддя ОСОБА_1 повернув клопотання для усунення недоліків.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Слідчий вказав, що оскільки вказані два ігрових автомати, які вилучені в ході огляду місця події, відповідно до п.1 ч.2 ст.167, ч.7 ст.237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, мають суттєве значення для встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення, використовувалися як засіб вчинення кримінального правопорушення та можливо зберегли на собі його сліди, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
У судовому засіданні 24.03.2017 призначене на 09-00 год. слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
У судове засідання призначене 24.03.2017 о 16-00 слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив клопотання розглянути без його участі (а.с.44).
Адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечувала, вказуючи, що власником двох лотерейних терміналів є ОСОБА_6 , який у вказаному кримінальному провадженні не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим, пояснення у нього не відбирались.
Зазначила, що у клопотанні слідчого не вказана мета накладення арешту на майно.
Прокурор ОСОБА_5 про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлений своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора.
20.03.2017р. слідчий Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_12 , яким просив: 1) Розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт вилученого під час проведення огляду ОМП за адресою: м. Харків, вул. Амурська, 1, торгова площадка «Новий вік» майна, а саме: двох ігрових автоматів, які належать невстановленій особі; 2) Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Артема, 49.
Вказану ухвалу отримано прокурором 21.03.2017 о 11-00 год. (а.с. 52).
Клопотання про арешт майна подано до суду 23.03.2017 об 12-53 год. (а.с. 2).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Частиною 1 ст. 203-2 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зайняття гральним бізнесом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні»:
1) гральний бізнес - діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера;
2) азартна гра - будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.
До азартних ігор не відносяться: організація та проведення лотерей; організація та проведення творчих конкурсів, спортивних змагань тощо, незважаючи на те передбачається чи не передбачається їх умовами грошовий або майновий виграш; гра в більярд, гра в кеглі (боулінг) та інші ігри, які проводяться без одержання гравцем призу (виграшу); гра на гральних автоматах типу "кран-машина" (двокоординатні автомати), де як виграш (приз) гравець отримує виключно матеріальні речі (іграшки, цукерки тощо); розіграші на безоплатній основі з рекламуванням (популяризацією) окремого товару, послуги, торгової марки, знаків для товарів і послуг, найменування або напрямів діяльності суб`єктів господарювання, комерційної програми з видачею виграшів у грошовій або майновій формі; розіграші у вигляді конкурсів (ігор, вікторин), умови яких передбачають безоплатне набуття особою статусу її учасника та отримання учасником, який виявив кращі особисті знання та вміння, виграшів у грошовій або майновій формі за особисту перемогу; розіграші на безоплатній основі для розважальних, благодійних або пізнавальних цілей .
У клопотанні слідчий вказує, що 18.03.2017 в період часу з 12:45 по 15:23 був проведений огляд місця події в ході якого з загальнодоступного місця, а саме з коридору торгової площадки «Новий вік» було виявлено та вилучено два термінали, СХОЖІ на ігрові автомати.
З наданих слідчому судді матеріалів не вбачається підстав вважати, що вказане вище майно є гральними автоматами, а також не доведено, що за умови його перебування у власника, буде приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, втрачено, перетворено, відчужено, та інше.
Отже, стороною обвинувачення на теперішній час не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, не доведено значення вилучених двох терміналів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1