Справа № 175/3897/16-к
Провадження № 1-кп/175/170/16
Вирок
Іменем України
07 лютого 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002010 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, розлученої, маючої малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,

встановив:
10 липня 2016 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в літній кухні розташованій на території домоволодіння АДРЕСА_1 разом із раніше знайомими ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де в ході сумісного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

В ході конфлікту ОСОБА_4 підвівся з стільця та наблизився до ОСОБА_5 , яка сиділа навпроти нього і схопивши її обома руками за волосся двічі вдарив лівою стороною обличчя та голови об цегляну стіну, після чого ОСОБА_4 відтягнули ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою, через декілька хвилин знову підійшов до ОСОБА_5 та схопивши її за волосся правою рукою почав нахиляти голову до підлоги та у той же час лівою рукою наносив удари по голові ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_4 та не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, маючи можливість передбачити настання небезпечних наслідків своїх дій, проте легковажно розраховувала на їх відведення, хоча повинна була і могла їх передбачити, взяла зі столу у свою праву руку кухонний ніж, та тримаючи його в правій руці нанесла один удар знизу в гору в область грудей ОСОБА_4 .

В результаті умисних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною по навкологрудинній лінії в проекції 5-го міжребіря далі переходить в раньовий канал з ушкодженням по ходу: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та далі проникає в праву плевральну порожнину з явищами правостороннього гемопневмотораксу. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно висновку судово-медичної експертизи №3668е від 26.09.2016 року.

Тобто, тяжкі тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_4 , перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправним діянням ОСОБА_5 .

Після цього, потерпілий ОСОБА_4 покинув приміщення літньої кухні та пішов з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином перевищуючи межі необхідної оборони ОСОБА_5 заподіяла тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .

29 вересня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.

30 вересня 2016 року складено обвинувальний акт і в цей же день між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоди про примирення та винести вирок.

Відповідно до угоди обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала вину та обсяг підозри за ст.124 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що вона цілком розуміє характер злочину, передбаченого ст.124 КК України, по якому їй пред`явлено обвинувачення, розуміє наданні їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення з потерпілим, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення з потерпілим та просить затвердити цю угоду.

Сторонами угоди обвинуваченій визначено узгоджене покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75,76 КК України звільнити з іспитовим строком 1 рік, з виплатою на користь потерпілого матеріальної шкоди в сумі 3500 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_4 у суді просив затвердити укладу між ним та обвинуваченою угоду про примирення, оскільки він дійсно добровільно, без насильства та примусу, уклав угоду з обвинуваченою про примирення. Умови, зміст укладеної між ним угодою та наслідки її невиконання йому повністю зрозумілі. Він згоден з призначенням обвинуваченій ОСОБА_5 покарання зазначеного в угоді з виплатою йому матеріальної шкоди в сумі 3500 грн.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого і обвинуваченої, яка просила затвердити угоди про примирення з потерпілим, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0002010, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди і вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про примирення з потерпілим, обвинувачена ОСОБА_5 скоїла умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, а тому її дії вірно кваліфіковані за ст.124 КК України, тобто за злочин, віднесений ст.12 КК України до злочинів невеликої тяжкості.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 30 вересня 2016 року по кримінальному провадженню № 0002010 про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.124 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити їй узгоджене покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. матеріальної шкоди.
Ніж кухонний зеленого кольору, які відповідно до постанови старшого слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.08.2016 року визнано речовим доказом та відповідно до квитанції № 00000321 зберігається в камері сховища Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській, після набрання вироком законної сили знищити.
Спортивні штани, які відповідно до постанови старшого слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.08.2016 року визнано речовим доказом та відповідно до розписки повернуті ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити у його розпорядженні.
DVD диск Videx помаранчевого кольору із записом слідчих експериментів, який відповідно до постанови старшого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.08.2016 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002010.
Вирок може бути оскаржений сторонами до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1