АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/862/17-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/473/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000160 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, без реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-02.10.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.263

ч.1, 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вороком частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.11.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та 6 місяців. Звільнився 10.02.2016 року по відбуванню строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_6

захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69, 75,76 КК України без позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оскаржуючи фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України просить вирок суду першої інстанції змінити, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення по день набрання чинності закону України №2046-УІІІ від 18 травня 2017 року, тобто по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року строк по день набрання вироком законної сили з перерахунку - день за день, а також внести зміни до мотивувальної частини вироку, а саме виправити описку з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » в анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_6 .

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 , 06.01.2017 року приблизно о 13:30 годині, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , повторно, маючи намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, перебуваючи в коридорі квартири, побачив золоті сережки вдягнуті у вуха гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний намір поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наблизившись до неї зі спини впритул, схопив своєю правою рукою останню за підборіддя та таким способом подавив волю гр. ОСОБА_11 , провів її декілька кроків до вікна кухні, після прижав її голову до скла вікна, й в цей же час своєю лівою рукою зняв з лівої мочки вуха жіночу сережку з золота жовтого кольору 585 проби, вагою 1.5 грамів.

В цей час ОСОБА_6 , звернувши зазначене чуже майно на свою користь, вибіг з квартири на вулицю та з місця скоєння злочину зник, завдавши вказаними злочинними діями гр. ОСОБА_11 , майнову шкоду відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 468 від 15.02.2017 року на суму 1527 гривень 15 копійок.

Крім того ОСОБА_6 , 24.01.2017 року приблизно о 14:45 годині, знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_2 , повторно, маючи намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, побачив гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з поліетиленовим пакетом зеленого кольору в руці. Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, наблизився до неї на відстань до 1 метру, схопив вказаний поліетиленовий пакет, після чого, шляхом ривку, відкрито заволодів ним, в якому перебувало майно ОСОБА_12 , а саме: окуляри жіночі для зору коричневого кольору з параметрами лінз +1.5, підручник з англійської мови для учнів перших класів, 2012 року випуску, автор ОСОБА_13 , типографія «Генеза».

В цей час ОСОБА_6 , звернувши зазначене чуже майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник, завдавши вказаними злочинними діями гр. ОСОБА_12 , майнову шкоду відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи № 468 від 15.02.2017 року майнову шкоду на загальну суму 175 гривень 75 копійок.

Крім того, 24.01.2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , проходив по вул. Водоп`янова в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. В цей же час, останній подивився на землю біля лавочки, яка розташована по вулиці Водоп`янова біля будинку №25 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, під якою побачив паперовий згорток, який підняв, розгорнув та виявив всередині патрони в кількості 15 штук, після чого маючи злочинний намір направлений на придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вирішив залишити собі вказані патрони в кількості 15 штук, тим самим незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого. Надалі, вказані патрони сховав до підкладки, одягненої на ньому куртки. Після чого, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, не маючи дозволу на придбання, носіння зазначених бойових припасів, направився на зупинку громадського транспорту «Абсолют», розташованій по вулиці Водоп`янова в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де здійснив посадку на маршрутне таксі №306, в якому доїхав до зупинки громадського транспорту «2-га міська дитяча лікарня», розташованій по вулиці Соборності в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та діючи в порушення п.п.12.11, 12.12, 12.13, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерством Внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, тим самим умисно почав носити вказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Надалі, 24.01.2017 року о 15 годині 40 хвилин гр. ОСОБА_6 , був зупинений працівниками поліції поряд з будинком №86 по вулиці Соборності в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, у якого в ході проведення огляду особистих речей, з підкладки куртки одягненої на ньому було виявлено та вилучено паперовий пакунок, всередині якого перебували 15 штук патронів, які згідно висновку експерта № 30/3.2-277 від 30.01.2017 року судової балістичної експертизи п`ятнадцять патронів, вилучених у гр. ОСОБА_6 , є боєприпасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій. Патрони до стрільби придатні.

Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно; за ст. 263 ч.1КК України, за ознаками: носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. З чим і погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ст. 263 ч.1 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вид запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням починаючи з 24 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили включно, в перерахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-балістичної експертизи суму в розмірі 880 гривні 40 копійок.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не було враховано відшкодування потерпілим шкоди, спричиненої злочином, а також відсутність претензій матеріального характеру до нього. Крім того, як на його думку, при призначені покарання судом першої інстанції не було враховано наявність у нього ряду захворювань, а саме хронічного гепатиту С, ВІЛ інфекції, що дає підстави для призначення йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України, тобто без позбавлення волі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що суд першої інстанції у вироку відносно ОСОБА_6 безпідставно, зарахував обвинуваченому строк попереднього ув`язнення у строк відбування призначеного покарання з моменту його затримання 24 січня 2017 року і по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки 21 червня 2017 року набрав чинності закон України від 18 травня 2017 року за №2046-УІІІ, яким в ч.5 ст. 72 КК України було внесено зміни , що передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, у зв`язку із чим період, який повинно бути зараховано ОСОБА_6 у строк попереднього ув`язнення становить з 24 січня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, а не по день набрання вироком суду першої інстанції. Крім того, у мотивувальній частині вироку судом в анкетних даних обвинуваченого помилково зазначено по-батькові обвинуваченого як « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_10 ».

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 , кожен окремо підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 і наполягали на пом`якшенні покарання, призначеного за вироком суду першої інстанції, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора обвинувачений ОСОБА_6 просив відмовити, а захисник ОСОБА_8 підтримав і апеляційну скаргу прокурора; прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах викладених у вироку суду, правильність кваліфікації їх дій за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України в апеляційних скаргах не оскаржуються і відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Між тим, на думку колегії суддів, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо суворості призначеного покарання та застосування відносно нього ст.ст. 69, 75 КК України, тобто обрання покарання більш м`якого ніж передбачено санкціями ст.ст.186ч.2, 263ч.1 КК України, при цьому не пов`язаного з позбавленням волі, колегія суддів вважає, такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме те, що останнім було вчинено кримінальні правопорушення-злочини, що згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; характеристику обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, до березня 2016 року перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання канабіоїдів, та знятий з диспансерного обліку за відсутності повторних звернень більше ніж 3 роки; перебуває на диспансерному обліку у Криворізькому центрі СНІД, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному, повне визнання вини; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину та призначив покарання в мінімальних межах санкції статей, за якими обвинувачується ОСОБА_6 .

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а також призначення йому покарання без реального його відбування немає, а призначене ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі, і так є мінімальним і, як на думку колегії суддів, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме наявність ряду захворювань, щире каяття, повне визнання ним своєї провини, на які останній посилається як на підстави для застосування відносно нього положень ст.ст. 69, 75 КК України були враховані судом першої інстанції при призначенні йому мінімального покарання в межах санкцій статей, за якими він обвинувачується, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, то на думку колегії суддів вони підлягають частковому задоволенню з огляду на зазначене.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року внесено зміни до частини 5 статті 72 КК України відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині 1 ст.72 КК України.

Так, в резолютивній частині вироку суду першої інстанції, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням починаючи з дня його затримання - 24 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили включно в перерахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні в цій частині є слушними та підлягають задоволенню, і відповідно до ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з моменту затримання - 24 січня 2017 року до 20 червня 2017 року включно необхідно перевести у строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині описки в мотивувальній частині вироку суду першої інстанції, яка має місце в зазначенні по батькові обвинуваченого ОСОБА_6 , це може бути усунуто судом першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення,

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000160 відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання період знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з моменту затримання з 24 січня 2017 року до 20 червня 2017 року включно і відповідно до ч.5 ст. 72 КК України саме цей строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 перевести у строк позбавлення волі з розрахунку : один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Рекомендувати суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України усунути описку в мотивувальній частині вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року, зазначивши по-батькові обвинуваченого ОСОБА_6 як « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_9 ».

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3