У Х В А Л А
29.12.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні просять змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 2 листопада 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 29 грудня 2016 року.

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого не вбачається, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити. Зокрема, продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків. Також суд враховує тяжкість пред`явленого обвинувачення, пов`язаного із вчиненням тяжких злочинів та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 331, 369 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 24 лютого 2017 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1