Ухвала
06 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Проте, касаційна скарга містить суперечності, які не дають змоги колегії суддів вирішити питання щодо можливості відкриття касаційного провадження чи відмови у такому відкритті з огляду на наступне. Так, ухвала слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року не є судовим рішенням, що відповідно до ст. 424 КПК України може бути оскаржене в касаційному порядку.
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 1 п. 3 КПК України у касаційній скарзі не зазначено яке саме судове рішення Апеляційного суду Кіровоградської області оскаржується особою, що позбавляє колегію суддів можливості встановити, чи може це рішення бути оскаржене в касаційному порядку відповідно до положень ст. 424 КПК України, так і перевірити дотримання особою строків на касаційне оскарження, передбачених ст. 426 ч. 2 КПК України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

У разі повторного звернення із касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно врахувати інші вимоги до касаційної скарги, визначені статтею 427 КПК України. Зокрема, відповідно до пунктів 4 та 5 зазначеної статті у касаційній скарзі необхідно зазначити вимогу до суду касаційної інстанції, обґрунтувати її, зазначивши у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Однобічність і неповнота досудового розслідування та судового розгляду в частині з`ясування обставин та перевірки їх доказами відповідно до зазначеної статті не можуть бути предметом розгляду касаційної інстанції.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при винесенні судових рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.

У разі повторного звернення із касаційною скаргою, ОСОБА_4 необхідно також враховувати положення частини 5 статті 427 КПК України та додати належним чином завірену копію оскаржуваного відповідного судового рішення.

Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.

Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3