У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1032/17
Провадження №1-кп/348/205/17

14 серпня 2017 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих Крицького ВД та ОСОБА_4 ,

їх представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника Надвірнянського МРВ з питань пробації ОСОБА_11 ,

провівши в приміщенні суду в м.Надвірна підготовче судове засідання кримінального провадження №0000132 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15 травня 2017 року до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшов затверджений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, та розписка про отримання обвинуваченими обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

22.05.2017 року суд призначив підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та їх представник адвокат ОСОБА_13 погодилися з думкою прокурора і не заперечили щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні також не заперечили стосовно призначення кримінального провадження до судового розгляду.

ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні згідний, щоб кримінальне провадження призначили до судового розгляду, однак просить суд визнати його одночасно і потерпілим в даному провадженні, так як цього не було зроблено під час досудового розслідування, оскільки йому в результаті ДПТ було спричинено середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження і він в свою чергу був позбавлений, як потерпілий, права ставити питання про відшкодування йому завданих збитків.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 ОСОБА_10 підтримав заяву свого підзахисного щодо визнання того потерпілим, однак вважає, що в такому випадку без повернення обвинувального акту прокурору неможливо буде провести об`єктивний судовий розгляд провадження по суті.

Суд, заслухавши думку всіх учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Статтею 314 КПК України глави 27 цього Кодексу врегульовано порядок проведення підготовчого судового засідання.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Так, згідно ч.1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.

Згідно вимог ст. 374 КПК України, якщо суд ухвалює обвинувальний вирок, в ньому також зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України , під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Згідно положенням ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, вимоги щодо обвинувального акту, встановлені у ст.ст. 110, 291 КПК України, виходячи з положень яких обвинувальний акт набуває статусу процесуального рішення з моменту його затвердження прокурором.

Частиною 2 статті 291 КПК України визначений вичерпний та обов`язковий перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Зокрема, вимоги вищезазначеної статті визначають, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається тільки після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів провадження, одночасно з затвердженням та переданням обвинувального акту до суду прокурор не звернув уваги, що всупереч п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також суд зазначає, що в обвинувальному акті нечітко визначено статус осіб, щодо яких він складений, не зрозуміло, які саме злочинні дії вчинила кожна особа та який причинний зв`язок між діями кожного з цих осіб, відсутні вказівки, щодо належності транспортних засобів, якими керували учасники дорожньо-транспортної пригоди, що порушує права особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинувачених.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті викладений лише зміст підозри з описом фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Суд вважає, що у відповідності до положень ст.277 КПК України, такі відомості становлять лише зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за цим процесуальним рішенням, фактично мають статус тільки підозрюваних.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинувачених склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

В даному випадку викладення фактичних обставин кримінального провадження, які були встановлені слідством, з підсумком про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачено відповідною статтею Кримінального кодексу України, як це зроблено в обвинувальному акті, не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України та його структурою, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті обов`язково має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив, що у тексті п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії»). Крім того, Європейський суд з прав людини у справі нагадує, що положення п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»; рішення від 25.07.2000 у справі «Матточіа проти Італії»; рішення від 20.04.2006 у справі «І.Н. та інші проти Австрії»).

В порушення п. 5 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 , а міститься формулювання підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Відсутність висунутого та чітко сформульованого, відповідно до вимог КПК, обвинувачення з врахуванням положень ч.1 ст.337 КПК України, не визначення статусу всіх осіб унеможливлює ухвалення судового рішення судом та порушує право на захист підозрюваних як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 .

Одночасно, клопотання прокурора про виклик певних осіб вирішенню не підлягають, через встановлення підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись положеннями глави 27 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000132 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України повернути прокурору прокуратури Івано-Франківської області для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_1