Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 30 березня 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:

Вироком Тернопільського міськрайонного суд Тернопільської області від 21 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано невинним та виправдано за фактом отримання ним неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Цим же вироком ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 368 КК (в редакції Закону від 13 травня 2014 року), за фактами отримання ним неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на строк 3 роки, із конфіскацією всього належного майна. На підставі ст. 54 КК ОСОБА_5 позбавлено 7 рангу державного службовця.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року зазначений вирок щодо ОСОБА_5 змінено. Ухвалено виключити з обвинувачення, визнаного судом доведеним, епізоди одержання ОСОБА_5 неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , а також виключити кваліфікуючу ознаку вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення як одержання неправомірної вигоди повторно та вказівку на виправдання ОСОБА_5 за фактом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 ; виключити з мотивувальної частини вироку вказівки на: вирок Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2014 року; ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року, 02 квітня 2015 року, 18 лютого 2015 року, 10 лютого 2015 року, 11 березня 2015 року; протоколи про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 29 серпня 2014 року та від 30 серпня 2014 року і протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30 серпня 2014 року з додатками; вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 368 КК (в редакції Закону від 13 травня 2014 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк 3 роки, із конфіскацією всього належного йому майна. В решті вирок залишено без зміни.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, захисник ОСОБА_15 звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції.
Касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого ст. 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у ст. 427 КПК.
Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих до неї судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 й