Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/24/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.115 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2017 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0006378 від 12.07.2015 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2016 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кіровограда, українку, громадянку України, не одружену, не працюючу, зареєстровану по АДРЕСА_1 , проживаючу АДРЕСА_2 , не судиму,

визнано винуватою, засуджено та призначено покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 8 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень у сумі 3442 грн. 48 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.
ВСТАНОВИВ:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині за таких обставин.
Так, 12.07.2015 року ОСОБА_8 разом зі знайомим ОСОБА_9 перебували у домоволодінні по АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. В період часу з 13 год. до 18 год., точного часу судом не встановлено, в ході спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , взявши кухонний ніж в праву руку та діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи фізичну силу, нанесла ОСОБА_9 удар ножем в область грудної клітки зліва, де розташовується життєво важливий орган - серце, чим завдала потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото - різаної рани передньої поверхні грудної клітини зліва на рівні 3 межреберья між окологрудною та середньо - ключичною анатомічними лініями, яка утворює раневий канал, який проникає в ліву плевральну порожнину, пересікає серцеву сорочку, проникає в навколосерцеву сумку з пошкодженням стінки висхідного відділу дуги аорти, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 616 від 31.07.15 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час їх заподіяння.

Від отриманого удару ножем потерпілий ОСОБА_9 помер на місці.

В апеляційній скарзі із доповненням обвинувачена ОСОБА_8 просила вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із однобічністю та неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції процесуального законодавства при проведенні судового слідства по справі, та закрити провадження по кримінальному провадженню стосовно неї. Свої вимоги обґрунтувала тим, що суд першої інстанції при винесенні обвинувального вироку в супереч вимогам ст.ст. 85-89 КПК України не дав оцінки з точки зору належності та допустимості доказам на які вказували під час судового розгляду. Вказала, що слідчий сфабрикував те, що в неї був умисел на скоєння злочину, користуючись тим, що вона нічого не пам`ятала, оскільки перебувала у стані алкогольного сп`яніння, хоча на кухонному ножі, який є знаряддям злочину її відбитків пальців не знайдено. Також вказала, що не знає звідки взявся ніж. Крім того вказала, що на вчинення вбивства в неї не піднялася б рука та не вистачило духу, про що вона також говорила експертам. Також вказала, що є незрозумілим висновок суду щодо не підтвердження даних стосовно здійснення відносно неї тиску під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі із доповненнями прокурор у кримінальному провадженні просив вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченої внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винною за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі. Посилаючись на те, що при призначенні покарання судом в порушення вимог ст. 65 КК України не враховано, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, яке віднесене до категорії особливо тяжких, у стані алкогольного сп`яніння, крім того в скоєному не розкаялася, свою вину не визнала, за місцем проживання, характеризується негативно, не працювала, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність її особи. У такому випадку мета покарання не може бути досягнута.

Провівши судове слідство в частині дослідження характеризуючих даних на обвинувачену, заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченою апеляцію та заперечили проти апеляції прокурора, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив проти апеляції обвинуваченої ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 115 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не визнала, та пояснила, що про події того дня майже нічого не пам`ятає. Напередодні подій, ще з вечора, вживала багато спиртних напоїв. Зранку теж пила горілку, однак не пам`ятає з ким. Коли ці особи пішли, прийшов ОСОБА_10 , з яким продовжила розпивали спиртні напої. Щодо конфлікту з потерпілим нічого не пам`ятає. Не пам`ятає чи наносив їй ОСОБА_11 тілесні ушкодження, однак була побита. Після вживання спиртних напоїв вона завжди кудись ходить. В цей день теж пішла з будинку. Коли виходила з двору, хвіртку захлопнула, де ходила не пам`ятає. По поверненню хвіртку відкрила своїм ключем, зайшла в будинок та побачила, що ОСОБА_12 лежить поперек дивану. Вона почала на нього кричати, чого це він влігся, доторкнулась до нього і зрозуміла, що з ним щось не те. Пішла до брата ОСОБА_13 , однак того не було вдома. Потім десь ходила. Коли повторно прийшла до брата потерпілого то сказала йому, щоб пішов подивився, що з ОСОБА_14 .

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 її вина у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю доведена, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та належно оціненими судом першої інстанції і, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 12.07.2015 року приблизно після обіду о 15 год. -16 год. за місцем його проживання, прийшла ОСОБА_8 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Ногою постукала у хвіртку, а коли він вийшов повідомила, що його брату ОСОБА_13 погано. Він, ОСОБА_15 відповів, що треба менше пити. ОСОБА_8 показала кудись рукою. Нічого не зрозумівши, він одягнувся і пішов вверх по вулиці, однак нікого не знайшов. Пізніше ОСОБА_8 прийшла вдруге, в якому вона була стані сказати не може, і повідомила, що брату погано і він його кличе. Разом з нею пішли в квартиру, в яку вона повела. ОСОБА_8 відкрила хвіртку, він спитав, де брат, вона вказала на хату. Він через коридор пройшов у спальню. Там було темно. На ліжку побачив брата, ОСОБА_11 , який наче присів і нахилився назад, ніж лежав на підлозі. Він взяв брата за руку і відчув, що той холодний. Вийшов і пішов додому, де повідомив дружині про смерть брата. Викликали міліцію. Коли міліція приїхала за місцем проживання ОСОБА_16 , перелізли через паркан і зайшли в будинок. ОСОБА_16 не було вдома, прийшла вона приблизно через годину. Вони зайшли у квартиру, увімкнули світло, підкотили футболку і побачили у ОСОБА_11 поранення. Так з`ясували, що він був вбитий. Повідомив, що ОСОБА_13 зловживав спиртними напоями, про компанію брата, а також з ким і де розпивав спиртні напої не знає. Покарання на розсуд суду.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що ОСОБА_8 в день подій, прийшла до неї вранці, приблизно о 09 год. і запросила в гості. Пішли до неї, де вона проживає, там був ОСОБА_18 . Випили на трьох пляшку горілки і вона, ОСОБА_17 , пішла додому. Пізніше в обід, до неї знову прийшла ОСОБА_8 і запропонувала випити, але вона відмовилась. Під вечір ОСОБА_8 прийшла втретє, у стані сильного алкогольного сп`яніння, і принесла з собою пляшку горілки, при цьому сказала, «у мене вдома труп». Вона, ОСОБА_17 , не повірила її словам, подумала, що це п`яна маячня, і випроводила ОСОБА_8 з двору, зачинивши хвіртку. Знає, що ОСОБА_18 і ОСОБА_8 перебували в дружніх відносинах. ОСОБА_11 є товаришем ОСОБА_19 , з яким співмешкає ОСОБА_8 . В день подій ОСОБА_19 вдома не було.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що є сусідом по домоволодінню, де ОСОБА_8 проживає з ОСОБА_19 близько 4 років. Зазначив, що у них спільний двір. Останні три роки, вони вживають горілку, у них постійно гості з якими випивають. Агресивності в поведінці ОСОБА_8 не помічав, при вживанні алкоголю балакуча. В день подій його вдома не було з восьмої ранку. Зранку було тихо, ОСОБА_19 вдома не було приблизно тиждень. Він повернувся близько 19-20 год. вечора, ОСОБА_8 на той час вже забрала міліція. Кожен день, в період від`їзду ОСОБА_19 , протягом тижня до ОСОБА_8 приходило багато людей. Хвіртка в двір з вулиці відкривається ключем. Хвіртка завжди закрита, у ОСОБА_8 є ключ.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що ввечері разом з ОСОБА_22 сиділи на бордюрі на перехресті вулиць Одеська та Дворцова. Підійшла ОСОБА_8 і попросила телефон, який він їй дав. ОСОБА_8 кудись дзвонила, а потім він у неї ледь забрав телефон. ОСОБА_8 була на підпитку, казала, що «у мене в хаті труп, а ви смієтесь». Він, ОСОБА_21 , почав її проганяти, а вона стала обсипати їх піском. На другий день дізнався, що ОСОБА_8 когось вбила. Коли вона казала про труп то думав, що вона втратила розум.

- показаннями свідка ОСОБА_23 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, з яких вбачається, що в день вбивства ОСОБА_24 , приблизно о 14-15 год., він стояв на перехресті вул. Одеської та ОСОБА_25 і розмовляв з ОСОБА_26 . Підійшла ОСОБА_8 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, і попросила телефон. Відійшла і дзвонила комусь. Потім підійшла і сказала «Чого смієтесь? В мене у хаті труп» і стала обсипати їх піском. Ввечері він дізнався про вбивство ОСОБА_27 .

- показаннями свідка ОСОБА_28 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що проживає разом з ОСОБА_8 в одному районі. ОСОБА_8 зловживає спиртними напоями, коли випиває проявляє признаки агресії, може махати руками в сторону інших осіб не усвідомлюючи, що робить. Випивала кожен день. Проходив приблизно о 10 год. біля будинку, де відбулось вбивство, чув якісь крики, шум і нерозбірливу мову, жіночу та чоловічу. Ввечері, на перехресті вул. Одеська - Дворцова, бачив ОСОБА_8 , яка була в стані алкогольного сп`яніння, агресивна. ОСОБА_8 попросила закурити, він відповів, щоб приходила завтра. Пізніше бачив, як на перехресті стояли ОСОБА_29 та ОСОБА_30 і розмовляли. ОСОБА_8 до них підійшла, була агресивна, і кидалась в них піском та камінням. Зі слів ОСОБА_31 знає, що коли він вдень був у ОСОБА_16 і випивали, остання хапалась за ніж, ніж у неї відібрали і він із-за цієї поведінки пішов від неї.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_8 , і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 12.07.2015 року, в ході якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення - приміщення квартири АДРЕСА_3 де виявлено труп ОСОБА_11 та вилучено: кухонний ніж, волосину з ножа, взуття, фрагмент тканини, сліди рук / т.1 а.с.9-13/.

- протоколом огляду трупа від 13.07.2015 року, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_9 смерть якого настала від гострої крововтрати / т.1 а. с. 18-19/.

- висновком експерта №616 від 13.07.2015 року, з ілюстраціями, згідно якого на трупі ОСОБА_24 виявлено колото різану рану передньої поверхні грудної клітини зліва на рівні 3-го міжреберря, між білягрудинної і середньоключичної анатомічними лініями. Рана утворює раневий канал, який проникає в ліву плевральну порожнину, пересікає серцеву сорочку, проникає в околосердечну сумку з пошкодженням стінки висхідного відділу дуги аорти. Пошкодження стінки аорти призвели до масивного крововиливу в ліву плевральну порожнину та околосерцеву сумку з послідуючим розвитком тампонади серця. Вказане пошкодження утворилось в результаті однократного травмуючого впливу плаского предмету клинкового типу, який має колото - ріжучими властивостями і має односторонню заточку клинка. Описане вище пошкодження відносно живих осіб відносить до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння. Причиною смерті ОСОБА_9 є зупинка серця, яка виникла в результаті тампонади серця кров`ю, яка вилилась з пошкодженої стінки висхідного відділу аорти внаслідок проникаючого колото різаного пошкодження грудної клітки. Смерть знаходиться в прямому причинному зв`язку з спричиненими ушкодженнями в області грудної клітки. Локалізація пошкоджень зі сторони передньої поверхні грудної клітки, проходження раневого каналу через один шар трикотажного полотна майки, між реберному проміжку, через грудну і околосерцеву порожнину, дозволяє зробити висновок, що для спричинення колото різаного пошкодження потрібна була незначна сила /а. с. 53- 62/.

- висновком експерта №2403 від 16.07.2015 року, згідно якого в крові трупу ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 4.31 г/м3 / т.1 а. с. 63/.

- висновком експерта 176 від 19.08.2015 року, з ілюстраціями, згідно якого на ділянці шкіри грудної клітки трупа ОСОБА_9 розташоване пошкодження у вигляді рани, яка за характером є колото різаною. Пошкодження є результатом однократної дії плоского односторонньо гострого колючо-ріжучого предмета, який має обух товщиною в межах до 1-2 мм та найбільшу ширину зануреної частини клинка близько 17мм. / т.1 а. с. 67-71/.

- протоколом слідчого експерименту від 20.08.2015 року з відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_8 розповіла, що на початку липня 2015року до неї додому прийшов знайомий ОСОБА_11 з яким вживали спиртні напої. Пили вдвох з ОСОБА_11 , ніхто не приходив. Раніше, під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_11 , виникали конфлікти. В цей день, під час вживання спиртних напоїв, між ними виникла сварка і він наніс їй тілесні ушкодження ноги і руки в неї були в синцях, але не пам`ятає, як останній їй їх спричинив. Обороняючись вона штовхала його, а він штовхав її. В обід вийшла з будинку і пішла ходити по району. Допускає, що після побиття, знервувала і пішла далі пити. По поверненню, доторкнувшись до обличчя ОСОБА_24 , який лежав на дивані, з`ясувала, що воно холодне. (т.1 а.с.177).

- висновком експерта №288 від 03.08.2015 року, з ілюстративною таблицею, згідно якого на поверхні ножа, який вилучений в ході проведення огляду місця події 12.07.2015 року за адресою АДРЕСА_2 , слідів рук не виявлено /т.1 а. с. 144- 148/.

- висновком експерта №712 від 02.10.2015 року, згідно якого генетичні ознаки крові та клітин на тампоні зі змивом з руків`я та леза ножа /об`єкт №3, 4/ збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразку крові потерпілого ОСОБА_9 /об`єкт №1/ і не збігаються з генетичними ознаками зразку крові підозрюваної ОСОБА_8 /об`єкт №2 /т.2 а. с. 178-182/.

- висновком експерта №711 від 05.10.2015 року, згідно якого генетичні ознаки крові та клітин на футболці /об`єкт №1/ є змішаними містять генетичні ознаки потерпілого ОСОБА_9 /об`єкт №1 у ВЕ №712 від 02.10.2015р./ та підозрюваної ОСОБА_8 /об`єкт №2 у ВЕ №712 від 02.10.2015р./. Генетичні ознаки крові та клітин на штанах /об`єкт №2/ збігаються з генетичними ознаками зразку крові потерпілого ОСОБА_9 /об`єкт №1 у ВЕ №712 від 02.10.2015р./ і не збігаються з генетичними ознаками крові підозрюваної ОСОБА_8 /об`єкт №2 у ВЕ №712 від 02.10.2015р./. Походження крові та клітин на штанах від підозрюваної ОСОБА_8 виключається /т.2 а. с. 185-189/.

- висновком експерта №605 від 11.09.2015року, згідно якого волосина, що вилучена, в ході проведення огляду місця події від 12.07.2015року /а.с.9-13/, схожа з волоссям з голови підозрюваної ОСОБА_8 за більшістю основних морфологічних і фізичних ознак і може походити з голови ОСОБА_8 .. Серологічне дослідження підтверджує цей висновок /т.2 а. с. 191-193/.

- висновком експерта №934 від 14.07.2015року, з люстраціями, згідно якого на тілі ОСОБА_32 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден правої тім`яної ділянки голови, задньої поверхні правого плеча, синців в між лопатковій ділянці, в ділянці лівого ліктьового суглоба, лівого плеча, правого плеча й передпліччя, в ділянці стегон та гомілок /справа - не менше 7, зліва не менше 10/. Виявлені тілесні ушкодження є результатом не менш двадцяти локальних травмуючи впливів тупих твердих предметів в ділянці голови, тулуба, кінцівок; виникли в строк в межах біля суток до моменту проведення експертизи, що може відповідати троку, вказаному у постанові 04 червня 2015 року близько 18 години. Вказані тілесні ушкодження, як окремо, так і в сукупності, за критерієм тривалості розладу здоров`я мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Частина пошкоджень, розташованих в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, доступна для спричинення власною рукою. Характер пошкоджень, їх локалізація та взаємне розташування не характерні для виникнення внаслідок падіння з висоти, у тому числі й з висоти власного зросту /т.1 а. с.187- 191/.

- висновком судово-психіатричної експертизи №373 від 21.07.2015року, при проведенні якої ОСОБА_8 у відношенні скоєного правопорушення повідомила наступне: «Я була випивша і зарізала сусіда, він мене штовхнув, я схватила ніж і вдарила його в ділянку серця. Вину визнаю, шкодую про скоєне». ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждала, не знаходилась в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінує мого правопорушення, ОСОБА_8 слід вважати осудною /т.1 а. с. 201-202/.

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, за що її засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи. Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, особу винної, яка за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не працює, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не значиться, згідно висновку спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 23.07.2015року ОСОБА_8 страждає психічно поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, згідно висновку судовопсихіатричної експертизи №373 від 21.07.2015року, ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждала, не знаходилась в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення, ОСОБА_8 слід вважати осудною. Врахував відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та прийшов до правильного висновку, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції інкримінованої статті кримінального закону, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм вид та розміром є справедливим, необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи прокурора викладені в апеляції щодо невідповідності призначеного покарання у виді позбавлення волі у розмірі 8 років ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості та не врахування при цьому в повній мірі обтяжуючих обставин є необґрунтованими. На переконання колегії суддів суд першої інстанції в повній мірі врахувавши особу обвинуваченої, характеризуючи дані на неї, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини справи призначив покарання судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, у виді позбавлення волі у достатньому розмірі, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому колегія судді бере увагу, що потерпілий ОСОБА_15 по кримінальному провадженню цивільного позову не заявляв, вказав про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_8 (т.1 а. с. 203).

Доводи прокурора щодо неврахування судом першої інстанції під час винесення вироку того, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, яке віднесене до категорії особливо тяжких, у стані алкогольного сп`яніння, крім того в скоєному не розкаялася, свою вину не визнала, за місцем проживання, характеризується негативно, не працювала, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність її особи є безпідставними, оскільки характеризуючі особу ОСОБА_8 дані та тяжкість вчиненого нею злочину в повній мірі враховано судом першої інстанції під час призначення покарання.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_8 щодо ненадання судом першої інстанції оцінки з точки зору належності та допустимості доказам на які вказували під час судового розгляду справи є безпідставними, оскільки суд першої інстанції в повній мірі дослідив усі докази у кримінальному провадженні та дав їм належну оцінку при цьому дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Доводи ОСОБА_8 та її захисника щодо відсутності доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 та можливість вчинення кримінального правопорушення іншою особою, яка залишилась у будинку після уходу ОСОБА_8 спростовуються сукупністю вищевказаних зібраних доказів. Зокрема, показаннями ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту від 20.08.2015 року, в ході якого остання показала, що вони із ОСОБА_11 розпивали спиртні напої вдвох, після нанесення їй тілесних ушкоджень знервувалась і пішла з будинку; показаннями свідка ОСОБА_17 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що коли після вживання горілки вона пішла додому, в будинку залишалася ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; показаннями обвинуваченої ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що після повернення хвіртку вона, ОСОБА_8 , відкрила своїм ключем, висновками експерта №711 від 05.10.2015 року, №605 від 11.09.2015 року та №288 від 03.08.2015 року.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_8 щодо фабрикування слідчим наявності у неї умислу на скоєння злочину, скориставшись тим, що вона нічого не пам`ятала, на що не звернув уваги суд першої інстанції та не надав належної оцінки, є необґрунтованими та безпідставними. На переконання колегії суддів суд першої інстанції ретельно перевірив докази у справі та дійшов правильного висновку, що умисел на вбивство у ОСОБА_8 виник під час розпиття спиртних напоїв, на ґрунті сварки між нею та потерпілим, в ході якої ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, що підтверджено показаннями обвинуваченої при проведенні слідчого експерименту від 20.08.2015року, її поясненнями, наданими у судовому засіданні суду першої інстанції та висновком експерта №934 від 14.07.2015 року та іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Крім того, наявність у ОСОБА_8 умислу на заподіяння смерті потерпілому підтверджується знаряддям вчинення злочину, локалізацією та механізмом заподіяння тілесного ушкодження, а саме: умисне нанесення удару ножем колото - різаної рани в область грудної клітки зліва, де розташоване серце, що підтверджується висновком експерта №616 від 13.07.2015 року, №176 від 19.08.2015 року та висновком судово-психіатричної експертизи №373 від 31.07.2015 року під час проведення кого ОСОБА_8 повідомила наступне: «Я була випивши і зарізала сусіда, він мене штовхнув, я схватила ніж і вдарила його у ділянку серця. Вину визнаю, шкодую про скоєне» (т.1 а. с. 202).

Доводи ОСОБА_8 стовно того, що при її затриманні на неї здійснювався співробітниками поліції психологічний тиск і, зокрема, надавались чисті аркуші паперу та примушували зізнатися у вчинені кримінального правопорушення є необґрунтованими та безпідставними та спростовуються тим, що з моменту затримання ОСОБА_8 , та при всіх без виключення слідчих діях був присутній захисник - адвокат ОСОБА_7 , який у судовому апеляційної інстанції вказав, що ніяких недозволених методів до його підзахисної обвинуваченої ОСОБА_8 , ні під час затримання ні під час проведення досудового розслідування не застосовувалось. Дане також підтверджується протоколом затримання ОСОБА_8 від 13.07.2015 року складеного слідчим СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_33 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 та понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 ( т.1 а. с. 157-158).

Більше того, сама обвинувачена ОСОБА_8 на запитання суду, хто конкретно із співробітників міліції застосовував до неї недозволені методи, вказала що нічого не пам`ятає, так як перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння. При цьому колегія суддів також бере до уваги, що ні під час проведення досудового розслідування, ні під час неодноразових судових засідань в яких вирішувалося питання слідчим суддею стосовно застосування до ОСОБА_8 запобіжних заходів, остання не зверталася із заявами та взагалі жодного разу не повідомляла що до неї застосовувався психологічний тиск та недозволені методи слідства, що також підтвердив у судовому засіданні апеляційної інстанції захисник - адвокат ОСОБА_7 .

Крім того, згідно відповіді Кіровоградської установи виконання покарання Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області №14 де ОСОБА_8 після затримання перебуває, оскільки слідчим суддею до неї було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою повідомлено: « Згідно журналу реєстрації скарг і заяв осіб, які утримуються в Кіровоградській УВП №14 від ОСОБА_8 скарги стосовно застосування до неї недозволених методів слідства не надходили».

Більше того, у матеріалах провадження відсутні будь-які відомості з приводу того, що до обвинуваченої під час затримання та проведення досудового розслідування застосовувались недозволені методи.

За таких обставин колегія суддів оцінює вказані доводи обвинуваченої як такі, що не відповідають дійсності та як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що апеляція обвинуваченої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Разом із тим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього увезення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження у межах якого до особи було застосовано попереднє увезення провадиться із розрахунку один день попереднього увезення за два дні позбавлення волі з дня затримання по день набрання вироком законної сили.
Проте, вироком суду першої інстанції, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 період попереднього увезення з 13 липня 2015 року тільки по 26 травня 2016 року.
За таких обставин апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню в частині зарахування обвинуваченій ОСОБА_8 у строк відбування покарання строку попереднього увезення з дня затримання 13 липня 2015 року по день набрання вироком законної сили 01.03.2017 року, включно. В іншій частині апеляція прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2016 року стосовно ОСОБА_8 - змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк її попереднього ув`язнення з дня затримання 13 липня 2015 року по день набрання вироком законної сили 01 березня 2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4