ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/886/16-к

27 лютого 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикопці Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, пенсіонера, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:
24 липня 2015 року близько 09-ї год. ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні контори садового товариства «Кам`яногірський», що за адресою с. Кам`яна Гора, Костопільського району Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав один удар долонею правої руки в область нижньої щелепи та вуха справа ОСОБА_4 . В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження в ділянці голови, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку та забою нижньої щелепи справа, які ускладнились в клінічному перебігу гострим правобічним, післятравматичним середнім отитом (запаленням середнього вуха) і післятравматичним артритом (запаленням) правого скроневого-нижньо-щелепного суглобу. Вказані види тілесних ушкоджень в ділянці голови потерпілої, які зумовлені єдиним механізмом їх заподіяння, в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та зазначив, що 24 липня 2015 року о 08 год ринку він зайшов в приміщення товариства "Кам`яногірський" виписати у бухгалтера три довідки членам товариства для приватизації земельних дачних ділянок. За день до того замовив в голови товариства довгу драбину для обрізки дерев, що виросли біля електромереж поблизу контори. В кабінеті голови, крім нього були: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , яка читала якийсь лист. Прочитавши, вона вийшла з кабінету і направилась до бухгалтера. Попросивши голову підписати довідки, останній відповів, що немає авторучки, напевно взяла ОСОБА_4 . ОСОБА_6 підійшов до кабінету бухгалтера та попросив ОСОБА_4 щоб вона віддала ручку, на що остання повернулася до нього лицем та зчинила скандал, махала руками та обізвала його "ворюжкою" та "злодієм". Пояснив, що він захищався від рук потерпілої, жодних тілесних ушкоджень їй не заподіяв. Саме потерпіла спровокувала конфлікт. Це все бачили свідки: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ще одна жінка. Під час конфлікту до них підійшов голова і попросив вийти на вулицю і не заважати працювати. Він вийшов з приміщення контори , взяв драбину та пішов обрізати гілля. Після того бачив як ОСОБА_12 йшла додому і ніяких пошкоджень у неї не було. Крім того, зазначив, що потерпіла просто розіграла виставу, як вона вміє.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав, винуватість обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення стверджується дослідженими у суді доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 24.07.2015 року близько 08:15 год зайшла до контори дачного товариства "Кам`яногірський" за відповіддю на свій запит. Зайшла до кабінету ОСОБА_13 , отримала відповідь, ознайомилась та розписалась про те, що отримала. В цей момент в кабінеті був ОСОБА_6 та інші люди - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Після того як вона розписалась та почала виходити з кабінету, її наздогнав ОСОБА_6 та звернувся з претензією, щоб повернула йому ручку, при цьому звертався в грубій формі, обізвав злодійкою. Коли вона поверталась до нього через праве плече, в цей момент ОСОБА_6 наніс їй правою рукою, як їй здалося долонею, один удар в область нижньої щелепи та скроні з правої сторони. Після удару в неї одразу запаморочилось в голові та стало дуже погано.Навіть не пам`ятає як виходила з приміщення. Під час конфлікту ОСОБА_11 та ОСОБА_17 перебували в кабінеті з якого не виходили, ніяких зауважень не робили.

Прийшла до тями лише біля паркану при вході на територію контори. Вона сперлась об паркан. Перехожі які проходили звернули на неї увагу та викликали швидку допомогу. Від території контори вона нікуди не відходила, залишалась на місці до приїзду швидкої допомоги. Пам`ятає, що біля неї був ОСОБА_18 та згодом підійшов її чоловік ОСОБА_19 . Швидка забрала її в лікарню, де вона перебувала з 24 липня по 31 липня 2015 року.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 24.07.2015 року перебувала на своєму робочому місті в кабінеті контори СГТ «Кам`яногірський». Близько 08.15 год до контори зайшла потерпіла, яка мала отримати відповідь на запит. В цей час до контори зайшов також ОСОБА_6 . Між ОСОБА_20 та Ткачем виникла суперечка через ручку в ході якої потерпіла обзивала ОСОБА_6 , а він оборонявся, щоб не отримати тілесних ушкоджень. Голова товариства зробив їм зауваження і попросив вийти на двір і не заважати працювати. Після вказаних подій, близько 09.15 год вийшла з приміщення, бо мала їхати в м.Рівне, то біля контори нікого не було. Щоб ОСОБА_6 наносив удар ОСОБА_4 не бачила.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили, що 24.07.2015 року близько 08.15 год в приміщенні контори між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний спір через авторучку. Чи наносив хтось комусь тілесні ушкодження вони не бачив.

Свідок ОСОБА_21 , який був допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 24.07.2015 року до приміщення контори близько 08.10 год. прийшла ОСОБА_4 та попросила, щоб він надав відповідь на її запит. Свідок надав їй документ, вона з ним ознайомилась, після чого розписалась в отриманні відповіді та вийшла з кабінету, в кабінеті перебував також ОСОБА_6 . ОСОБА_4 пішла до бухгалтерії, а ОСОБА_6 мав намір підписати довідку, однак ручки не виявилось, оскільки її забрала ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_6 вийшовши з кабінету по ручку то одразу почув як ОСОБА_4 почала кричати та обзивати його. Він вийшов до коридору, щоб зробити зауваження їм щоб не кричали. Через хвилин 5 повернувся до приміщення, однак ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_6 вже не було ні в приміщенні ні на вулиці. Чи наносив хтось комусь тілесні ушкодження він не бачив.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що проживає разом з дружиною на дачі, яка розташована в дачному масиві Кам`яногірський, що в с. Кам`яна Гора Костопільського району. 24.07.2015 року близько 09 год. до нього зайшли дачники, які йшли з зупинки та повідомили про те, що з його дружиною щось трапилось і вона знаходиться біля контори дачного масиву. Коли він підійшов туди, то побачив, що дружина лежить біля паркану. Він її підвів з землі, вона обперлась об паркан, а сам пішов до приміщення контори, а саме до ОСОБА_23 , щоб з`ясувати що трапилось. ОСОБА_23 пояснив, що біля паркану його дружини не бачив, також сказав, що напевно вона «побилася сама». Після цього її забрала швидка. ОСОБА_6 біля контори не було, біля швидкої бачив ОСОБА_24 .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що 24.07.2015 року зранку, десь біля 09-10 години, йшов з косою та мішком косити траву для кроликів. Коли проходив біля контори товариства, то побачив гр. ОСОБА_4 , яка стояла і трималась за паркан. На запитання «що трапилось?», вона відповіла, що її в конторі побив ОСОБА_25 . Оскільки їй було дуже погано, то він викликав швидку, яка і забрала її до лікарні.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні повідомила, що 24.07.2015 року близько 09 год бачила, як з контори садового товариства двоє чоловіків виводили під руки ОСОБА_4 . Один із них був ОСОБА_6 . Також бачила як з її правого вуха текла кров. Потім вона пішла додому і повідомила чоловіку потерпілої про це.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні дала показання про те, що зранку 24.07.2015 року бачила ОСОБА_4 біля приміщення контори, з її правого вуха текла кров. На її запитання остання повідомила, що її побив ОСОБА_28 в конторі.

Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення доводиться також дослідженим в судовому засіданні документами, а саме:

Висновком судово-медичної експертизи № 309 від 25.08.2015 року (а.с.32-33), №354 від 06.12.2015 року (а.с.76-77) та висновком комісійної судово-медичної експертизи №4 від 11.02.2016 року (а.с78-81), згідно з яким всі наявні тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілої, поєднані із ускладненнями (післятравматичними запаленнями середнього вуха справа та правого скронево-нижньо-щелепного суглобу) виникли не менш як від одного удару тупим предметом, з місцем прикладання травмуючої сили в обличчя справа.

Морфологічні особливості тілесних ушкоджень у ОСОБА_29 та прояви їх симптоматики в гострому періоді травми, з урахуванням відмічених в медичних документах відомостей про звернення потерпілої за медичною допомогою, свідчать про те, що всі тілесні ушкодження відповідають терміну заподіяння 24.07.2015 р.

Види тілесних ушкоджень в ділянці голови потерпілої, які зумовлені єдиним механізмом їх заподіяння, з судово-медичної точки зору, в даному випадку оцінюються в сукупності і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14.10.2015 року з потепілою ОСОБА_4 , з гідно якого потерпіла відтворила механізм та обставини нанесення їй тілесних ушкоджень.

Приймаючи до уваги, що покази потерпілої ОСОБА_4 , які вона давала під час судового розгляду, щодо неправомірних дій ОСОБА_6 , є послідовними, логічними і повністю узгоджуються з показами з цього ж приводу свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , які також узгоджуються як між собою так і з іншими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, тому суд зазначені покази потерпілої та свідків визнає правдивими і кладе їх в основу вироку.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 24 липня 2015 року спричинив потерпілій ОСОБА_4 умисне легких тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

Показання ж обвинуваченого суд розцінює, як неправдиві і переслідують мету уникнення відповідальності за скоєне.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні надані докази, суд приходить до висновку про наявність вини у діях ОСОБА_6 .

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 пред`явила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.125 КК України.

Так, в обґрунтування позовних вимог представник потерпілої в судовому засіданні пояснила, що внаслідок скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, була завдана значна матеріальна шкода, що полягає у понесені витрати на обстеження, амбулаторне та стаціонарне лікування, придбання ліків, в зв`язку з чим, просить суд стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.01.2017 року, 26 462,74 грн. матеріальної шкоди, а також потерпілій була завдана значна моральна шкода, яку вони оцінили в розмірі 25 000 грн.

У відповідності до ст.1166 та 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. № 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" із послідуючими змінами і доповненнями, при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

Згідно досліджених в судовому засіданні чеків, наданих цивільним позивачем в якості доказів, якими підтверджується розмір матеріальної шкоди завданої злочином, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення в сумі 1473,67 грн. Суд приймає до уваги такі чеки: на суму 600 грн. від 27.07.2015 року, на суму 83.25 грн. від 28.07.2015 року, на суму 163.66 грн. від 25.07.2015 року, на суму 6,50 грн. від 26.07.2015 року, на суму17.25 грн. від 27.07.2015 року, на суму 34.40 грн. від 27.07.2015 року., на суму 135.54 грн. від 27.07.2015 року, на суму 24.62 грн. від 27.07.2015 року, на суму 278.00 грн. від 27.07.2015 року, на суму 30,45 грн від 29.07.2015 року та на суму 100.00 грн. від 31.07.2015 року. Інші чеки на загальну суму 3980,61 грн. суд не приймає до уваги, оскільки вони датовані іншим періодом, що не пов`язаний з перебуванням потерпілої на стаціонарному лікуванні та не підтверджені ніякими доказами, що дані ліки призначалися Також підлягають стягненню витрати на проїзд в сумі 1089,75 грн., всього 2563,42 грн.

Заявлена вимога про відшкодування витрат на виготовлення та вживлення імплантанта для фіксації зубного протеза в розмірі 20000 грн. є також необгрунтованою, оскільки відповідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №4 від 11.02.2016 року (а.с78-81) втрата зубного протезу ОСОБА_4 не являється тілесним ушкодженням і експертною комісією не оцінюється за ступенем тяжкості та не підлягає встановленню причинно-наслідкового зв`язку між нанесеними ОСОБА_4 тілесними ушкодженнями.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд приймає до уваги характер скоєного кримінального правопорушення, фізичний біль та психологічні страждання, яких зазнала потерпіла ОСОБА_4 в зв`язку не тільки з отриманими ушкодженнями, а й в зв`язку з приниженням її честі та гідності. З врахуванням вказаних обставин, з урахуванням засад розумності, виваженості і справедливості та з врахуванням характеру порушення законного права на життя та здоров`я, поваги до честі і гідності особи, глибини душевних страждань потерпілої та враховуючи, що вчинення протиправного діяння не призвело до тяжких наслідків, а витрати на лікування є незначними, суд визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 7 000 грн. В решті позову в цій частині слід відмовити за його необґрунтованістю.

Частина 1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Цивільним позивачем при подачі цивільного позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Загальна ціна позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, що заявлялись позивачем до цивільного відповідача становить 25 000 грн, що складає 100 % позовних вимог. Розмір задоволених вимог до становить 7000,00 грн, що складає 28 % таких позовних вимог.

Отже, стягненню з цивільногго відповідача ОСОБА_6 підлягають судові витрати, що становлять 386 (1378 грн. х 28%).

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує особу обвинуваченого, який по місцю проживання та роботи характеризується добре, вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості, вважає міру покарання необхідно призначити в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин без позбавлення його волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.369-371,373-374 КПК України, ст.ст.50,65,66,67, ч.2 ст.125 КК України, ст.ст.22,23,1166,1167 ЦК України, ст.88 ЦПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60(шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 1020( одна тисяча двадцять )грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувались.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2563,42 (дві тисячі п`ятсот шістдесят три грн. 42 коп) грн. у відшкодування понесеної матеріальної шкоди та 7000 (сім тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь цивільного позивача ОСОБА_4 з цивільного відповідача ОСОБА_6 судові витрати в сумі 386 (триста вісімдесят шість) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення . .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1