Справа № 357/2240/17
1-кп/357/537/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Біла Церква, Київської області, з середньою професійно-технічною освітою, розлученого, працюючого водієм ПП «Союз Авто», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 раніше не судимого, запобіжний захід не застосовувався,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
08 лютого 2017 року приблизно о 20 годині 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, на ґрунті ревнощів та виниклих внаслідок цього неприязних відносин з ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 наніс не менше десяти ударів в область голови та кінцівок, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження перелому кісток носа, один синець на лобі, один синець на лівому плечі , по одному крововиливу на склері правого ока та на верхній губі зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав частково. Визнав, що наніс три удари потерпілій рукою, з яких один удар наніс кулаком правої руки та два удари наніс долонею руки. Щодо обставин вчинення злочину дав суду показання, що дійсно 08 лютого 2017 року приблизно о 20 годині 00 хв. між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт на ґрунті ревнощів, оскілки він перебуваючи в коридорі загального користування почув як ОСОБА_5 тихо з кимось розмовляла на нижчому поверсі. Коли потерпіла повернулася в квартиру між ними виник конфлікт, який переріс у сварку в ході якої ОСОБА_5 сидячи у кріслі намагалася штовхнути його ногами, у зв`язку з чим він наніс їй удар кулаком правої руки в обличчя та перстнем розсік їй брову, після чого наніс ще два ударив в область обличчя. Більше ударів не наносив. Стверджує, що від його ударів не могли виникнути вказані в обвинуваченні тілесні ушкодження. Перелом носа потерпілій не заподіював, та стверджує, що це давня травма від падіння.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена наданими прокурором доказами у їх сукупності: показаннями свідків, досліджених судом, документами - протоколами слідчих дій та процесуальними рішеннями з додатками у вигляді ілюстративних таблиць; висновками судових експертиз.

Допитана судом свідок ОСОБА_6 - дала показання, що обвинувачений є її свекром, з яким вона перебуває у неприязних відносинах, а потерпіла є її свекрухою, з якою вона перебуває у нормальних відносинах. З приводу вчинення злочину зазначила, що була очевидцем події та бачила, як у її присутності відбувалася сварка між обвинуваченим та потерпілою на ґрунті ревнощів та в ході якої обвинувачений наніс потерпілій 3 удари в обличчя. Після того як вона забрала дитину та зайшла до своєї кімнати, а потім вийшла з кімнати то побачила як обвинувачений наніс ще один удар потерпілій в голову. Побачила, що на стінах була кров. Свідок з дитиною та потерпілою втекли до сусідів у їх квартиру, звідки викликали поліцію. Стверджує, що на час вчинення злочину обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього йшов характерний запах з порожнини рота та він мав хитку ходу.

Допитана судом свідок ОСОБА_7 , яка проживає у сусідній квартирі з обвинуваченим та потерпілою дала показання, відповідно до яких у березні 2017року приблизно о 19 годині вона побачила потерпілу у спільному тамбурі, яка одягалася та була заплакана, та вийшла на вулицю. При цьому видимих тілесних ушкоджень на ній вона не побачила. Приблизно о 20 год. 30 хв. з квартири обвинуваченого вона почула крики та звуки падіння. Обвинувачений та потерпіла сильно лаялися та кричали. Приблизно через 10-15 хв. їй зателефонувала ОСОБА_8 та попросила впустити їх з дитиною. Свідок відчинила двері своєї квартири і до неї зайшла ОСОБА_8 з дитиною, а за ними потерпіла ОСОБА_5 , обличчя якої було у крові, навколо ока був синець, губи були розбиті. Обвинувачений також вийшов у тамбур але до них у квартиру не заходив. Стверджує, що обвинувачений був у збудженому стані, запаху алкоголю від нього вона не чула, на ногах обвинувачений тримався цілком впевнено. ОСОБА_8 викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Коли приїхала поліція то виявилось, що двері квартири потерпілої були зачинені, а коли брат потерпілої привіз ключі від квартири і туди зайшли поліцейські та потерпіла то виявилось, що квартира була пуста.

- заявою ОСОБА_5 від 08.02.2017 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 , котрий 08.02.2017 року за місцем їх спільного проживання ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, та вичинив бійку в ході якої наніс тілесні ушкодження.

-висновком експерта № 45 від 13.02.2017 року, відповідно до якого при судово- медичній експертизі ОСОБА_5 знайдені наступні ушкодження: перелом кісток носа, 1 синець на лобі, 1 синець на повіках правого ока, 1 синець на носі, 1 синець на лівому плечі, по одному крововиливу на склері правого ока та на верхній губі зліва. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами,можливо в строк указаний у постанові й обстежуваною. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Діагноз «струс головного мозку не підтверджений об`єктивними даними і тому не може братись до уваги при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

-висновком експерта №69/д від 22.02.2017 року, відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_5 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних нею у протоколі проведення слідчого експерименту від 17.02.2017 року;

протоколом слідчого експерименту від 17.02.2017 року з доданою до нього ілюстративною таблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 показала характер та механізм нанесення їй тілесний ушкоджень обвинуваченим, зокрема не менше трьох ударів в область голови та семи ударів по тулубу та кінцівках Зазначила, що в момент нанесення їй ударів в обличчя та голову вона перебувала у сидячому положенні на кріслі.

протоколом слідчого експерименту від 27.02.2017 року з доданою до нього ілюстративною таблицею, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 показав характер та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, зокрема наніс не менше трьох ударів по голові та кінцівках.

За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Суд вважає доведеною ту обставину, що обвинувачений наніс потерпілій не менше десяти ударів кулаками та долонями рук в область обличчя, голови кінцівок та тулуба. Вказану обставину частково підтвердив сам обвинувачений стверджуючи, що наніс три удари в область обличчя потерпілої. Його показання у цій частині підтвердила також в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .

Водночас стороною обвинувачення суду надано достатньо доказів, які дають суду підстави поза межами розумного сумніву зробити висновок, що обвинувачений крім того наніс не менше семи ударів руками по тулубу та кінцівках потерпілої.

Про вказану обставину свідчить зокрема наведений вище висновок експертизи №69/д від 22.02.2017 року, відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, вказаних потерпілою у протоколі проведення слідчого експерименту від 17.02.2017 року. Про нанесення не менше десяти ударів свідчить кількість виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої. Крім того як видно з висновку експерта №45 від 13.02.2017 року в описовій частині експертизи не зазначається, що у потерпілої виявлено давній перлом носа. Натомість обстеження їй проводилося саме у зв`язку з її скаргами на біль у носі. Висновки експертів обґрунтованих сумнівів у суду не викликають, а тому суд вважає, доведеним, що діями обвинуваченого потерпілій було спричинене тілесне ушкодження у виді перелому кісток носа.

Суд також вважає, доведеною ту обставину, що до бійки на тілі потерпілої були відсутні тілесні ушкодження, на що вказують допитані судом свідки, що в свою чергу дає підстави зробити висновок, що усі тілесні ушкодження заподіяні саме діями обвинуваченого, а не третьої особи

Водночас наведені вище докази, дають суду підстави критично оцінити показання обвинуваченого в тій частині, що він наніс лише 3 удари потерпілій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Показання обвинуваченого суд розцінює як намагання зменшити ступінь суспільної небезпечності вчиненого.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий умисний закінчений злочин, проти здоров`я особи, яке є найвищою в Україні соціальною цінністю, гарантованою ст.ст. 3, 27 Конституції України. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді фізичної шкоди здоров`ю потерпілого.

Суд також враховує, що ні стороною обвинувачення ні стороною захисту суду не надано переконливих доказів, що вчинення обвинуваченим злочину було обумовлене неправильною поведінкою з боку потерпілої.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований, по місцю роботи характеризується виключно позитивно, що підтверджено характеристикою начальника відділу кадрів ТОВ «СоюзАвто». На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Даних про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності суду не надано. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя з міцними соціальними зв`язками.

З огляду на поведінку засудженого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого суд не встановив обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України.

Судом також не встановлено обставин, які обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

З огляду на усі вищевказані обставини у їх сукупності, розмір покарання має бути максимальним, передбаченим санкцією ч. 2 ст.125 КК України.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ВизнатиОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покара ння:
- за ч.2 ст.125 КК України у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази у справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1