Ухвала іменем україни 06 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
переглянула в судовому засіданні ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2016 року за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и л а:

6 вересня 2010 року в судовому засіданні місцевий суд установив, що ОСОБА_7 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК і своєю постановою застосував до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Ківерцівський районний суд Волинської області постановою від 24 липня 2012 року змінив вид примусових заходів медичного характеру застосованих до ОСОБА_7 та постановив перевести останнього до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2012 року відмовлено в задоволенні заяви лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клініки №1 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У подальшому ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2013 року застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_7 було продовжено.

Надалі, ухвалами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2013 року, 14 травня 2014 року, 07 жовтня 2014 року, 09 липня 2015 року та від 06 жовтня 2015 року, які були залишені без зміни апеляційним судом, відмовлено в задоволенні заяви лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клініки №1 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

23 березня 2016 року лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної клініки №1 ОСОБА_8 вкотре звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про заміну ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Місцевий суд ухвалою від 14 квітня 2016 року відмовив в задоволенні вищевказаної заяви.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2016 року зазначену ухвалу місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник просить змінити судові рішення у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону й застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не в повному обсязі з`ясували обставини обгрунтованості заяви лікаря про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що апеляційний суд необґрунтовано відхилив його клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який просив задовольнити касаційну скаргу, пояснення прокурора, який частково підтримав доводи касаційної скарги та просив через порушення вимог ст.419 КПК скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Зазначених положень закону при розгляді заяви лікаря психіатра щодо ОСОБА_7 про зміну останньому виду примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку суд належним чином не дотримався.

Так, із заяви лікаря-психіатра та висновку комісії лікарів-психіатрів від 22 березня 2016 року стан ОСОБА_7 внаслідок медикаментозної терапії та реабілітаційних заходів протягом останніх трьох років залишається стабільним, що виражається в критичному ставленні до скоєного. Він є емоційно спокійний, врівноважений. Складає реальні плани на майбутнє. Суїцидальні думки та наміри категорично заперечує. У відділенні підвищує свій рівень знань читає книжки, дивиться телевізор, переглядає сторінки в інтернеті, займається фізичними вправами, спілкується з іншими хворими. Враховуючи стійкі позитивні зміни в психічному стані та поведінці ОСОБА_7 комісія лікарів та лікар-психіатр дійшли до висновку, що медичних показань для подальшого лікування в умовах психіатричного стаціонару немає, але хворий потребує амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Разом з тим, суд першої інстанції, не перевіривши належним чином психічний стан ОСОБА_7 на час розгляду заяви лікаря-психіатра, критично оцінив висновок лікарів-психіатрів від 22 березня 2016 року, порівнявши його з висновками судової психіатричної експертизи від 24 червня 2009 року та висновком лікарів-психіатрів від 29 жовтня 2012 року, та не зазначивши належної аргументації, передчасно відмовив у задоволенні заяви лікаря-психіатра про заміну хворому виду примусових заходів медичного характеру на менш суворий.

Про необхідність установлення психічного стану ОСОБА_7 на час прийняття оскарженого рішення свідчить покращення психічного стану ОСОБА_7 , яке відбулося через один рік і майже 11 місяців примусового лікування у визначеній судом психіатричній установі, що дозволило суду 24 липня 2012 року змінити йому вид примусових заходів медичного характеру і він був переведений до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Примусове лікування, яке відбувалося на протязі тривалого часу та яке лікарями психіатрами визнане ефективним через покращення психічного стану ОСОБА_7 залишено поза увагою суду, йому не надана оцінка у сукупності з всіма матеріалами провадження, в тому числі і з висновками судової психіатричної експертизи, проведення якої може призначити суд.

Згідно з ч. 2 ст.419 КПК у разі залишення апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляцію визнано необґрунтованою. На виконання цієї вимоги в ухвалі слід проаналізувати, співставивши з наявними у справі та додатково поданими матеріалами, всі наведені в апеляції доводи і дати на кожен із них вичерпну відповідь.
Суд апеляційної інстанції, при розгляді вищезазначеної справи, зазначені вимоги закону повною мірою не виконав.

Захисник подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на матеріали справи, докладно обґрунтував незаконність, на його думку, ухвали у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи, що потягло за собою істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Проте, апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу захисника без задоволення, не навів в ухвалі переконливих аргументів на спростування всіх доводів захисника і не зазначив підстав, з яких визнав апеляційну скаргу останнього необґрунтованою, а лише навів неповний перелік доказів, якими обґрунтовано ухвалу місцевого суду, не проаналізувавши і не співставивши їх як між собою так і з наявними доказами у справі.

Отже, суд апеляційної інстанції, не перевіривши у повному обсязі фактичні обставини справи та істотно порушивши вимоги КПК, передчасно дійшов висновку про законність оспореного рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення судів першої та апеляційної інстанцій, як такі, що постановлені з істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, відповідно до ст. 438 КПК України підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді суду необхідно врахувати наведене, ретельно перевірити доводи заяви лікаря-психіатра, та з урахуванням усіх встановлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись статтями 433436 КПК, п. 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року,колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3