Ухвала
іменем україни
15 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 10 квітня 2016 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Марївка Синельниківського району Дніпропетровської області,

громадянина України, без реєстрації та

постійного місця проживання,

за ст. 187 ч. 2 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що призначене засудженому ОСОБА_5 покарання за ст. 187 ч. 2 КК України не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості. Вказує на те, що апеляційним судом не виконано вимоги ст. 419 ч. 2 КПК України та в ухвалі не зазначено підстави, з яких апеляційну скаргу прокурора визнано необґрунтованою.

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 187 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання вказано рахувати з 11 квітня 2016 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 11 по 13 квітня 2016 року включно та з 13 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 05 квітня 2016 року близько 08 години 31 хвилин неподалік від автобусної зупинки «Стара Поліклініка», що по вулиці Єдності у м. Марганці Дніпропетровської області, вчинив розбійний напад та умисно, погрожуючи потерпілій ОСОБА_8 застосуванням предметом схожим на розкладний ніж, що вона сприйняла як реальну загрозу для її життя та здоров`я, незаконно заволодів її мобільним телефоном Samsung GT, вартістю 570 гривень, та грошовими коштами в сумі 40 гривень, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 610 гривень.

Крім того, 05 квітня 2016 року близько 20 години 31 хвилин ОСОБА_5 поруч із першим під`їздом будинку АДРЕСА_1 , вчинив розбійний напад та умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи потерпілій ОСОБА_8 застосуванням предметом схожим на розкладний ніж, що вона сприйняла як реальну загрозу для її життя та здоров`я, незаконно заволодів її господарською сумкою з продуктами харчування, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 171 гривень.

Також, ОСОБА_5 10 квітня 2016 року близько 20 години 25 хвилин поруч з будинком АДРЕСА_2 вчинив розбійний напад та умисно, повторно, з корисливих мотивів напав на потерпілу ОСОБА_9 , приставивши до її животу предмет, схожий на розкладний ніж, погрожуючи його застосувати, що потерпіла сприйняла як реальну загрозу для її життя та здоров`я, заволодів її мобільним телефоном Nokia 220 DS, вартістю 730 гривень, грошовими коштами в сумі 200 гривень та пластиковими банківськими картками, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 930 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 11 квітня 2016 року близько 05 години 21 хвилин неподалік від автобусної зупинки «Кінотеатр», що по вулиці Єдності в м. Марганець, вчинив розбійний напад та умисно, повторно, з корисливих мотивів напав на потерпілу ОСОБА_10 , приставивши до її животу предмет, схожий на розкладний ніж, погрожуючи його застосувати, що потерпіла сприйняла як реальну загрозу для її життя та здоров`я, заволодів грошовими коштами в сумі 23 гривні, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою прокурора залишено без зміни.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про обґрунтованість касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ст. 187 ч. 2 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_5 , врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що при вирішенні зазначеного питання він має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи.

Зокрема, суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 ближче до мінімальної межі санкції частини 2 статті 187 КК України, в достатній мірі не врахував тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий, останній раз за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, судимість за яким не знято і не погашено у встановленому законом порядку, кількість епізодів злочинної діяльності ОСОБА_5 та конкретні обставини вчинення злочину, а також вчинення злочину щодо особи похилого віку, що є обставиною, яка обтяжує покарання.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на допущене судом першої інстанції порушення при призначенні покарання засудженому ОСОБА_5 і залишив поза увагою доводи прокурора щодо м`якості призначеного йому покарання, їх ретельно не перевірив та не спростував, відповіді на них не дав, а прийняте рішення належним чином не мотивував.

За таких обставин, доводи прокурора у касаційній скарзі про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину і особі засудженого ОСОБА_5 внаслідок м`якості колегія суддів вважає обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції зазначені обставини належним чином не врахував, залишив поза увагою доводи прокурора щодо м`якості призначеного судом першої інстанції ОСОБА_5 покарання, їх ретельно не перевірив, відповіді на них не дав, а прийняте рішення належним чином не мотивував.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене засудженому ОСОБА_5 покарання за ст. 187 ч. 2 КК України ближче до мінімальної межі санкції не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок м`якості.
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора задоволенню.

До набрання вироком законної сили судом першої інстанції ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому слід вважати продовженим на строк не більше як на 60 днів.

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення, а, в разі підтвердження обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць слід вважати м`яким.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 рокущодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_11 у у вигляді тримання під вартою вважати продовженим на 60 днів.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3