АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/368/17 Справа № 191/5034/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000763 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.310 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном в 2 роки. На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Провадження № 11-кп/774/368/17 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 310 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2

- В апеляції :

Прокурор просить вирок суду у частині призначення покарання скасувати, ухвалили свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. 2 ст. 310 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. З урахуванням положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляції прокурор, не заперечуючи доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні ним злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин провадження, місця, часу, способу вчинення злочинів та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду,вказує на те, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, прокурор зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд не врахував, що вчинені ним злочини є умисними тяжкими, проти громадської безпеки, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку. Автор апеляції вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняючи злочини, за які його засуджено, підривав загальні моральні принципи суспільства, при цьому, жодною суспільно-корисною працею останній не займається.

На зазначену апеляцію адвокат ОСОБА_8 , який здійснює захист ОСОБА_7 приніс заперечення, в яких просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_7 без змін.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлений слідством час, знаходячись за місцем свого проживання на території домоволодіння АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний посів конопель, та, не маючи встановленого законом належного дозволу на незаконний посів та незаконне вирощування конопель, здійснив посів конопель в кількості 89 штук, які він в подальшому, знаходячись на території вказаного домоволодіння, став незаконно вирощувати, шляхом поливання водою та обробки ґрунту і таким чином ОСОБА_7 став доглядати вказані вище рослини. 16 червня 2015 року в період часу з 7.35 годин до 9.35 годин співробітниками поліції був проведений обшук вищенаведеного домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено рослини у кількості 89 штук, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів є рослинами роду конопля (Cannabis), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_7 незаконно вирощував на території вищевказаного домоволодіння.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 у невстановлений слідством час, маючи умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту, у невстановленому місці зірвав невстановлену кількість кущів дикоростучої коноплі, тим самим незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, які переніс за місцем свого проживання в будинок АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати без мети збуту. Після цього, протягом невстановленого часу ОСОБА_7 висушив та подрібнив їх руками, таким чином незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою не менше 2282,917 г, тобто у великому розмірі, який розділив і розклав у різні пакування, які умисно, незаконно продовжив зберігати без мети збуту. 16 червня 2016 року в період часу з 7.35 годин до 9.35 годин при проведенні обшуку наведеного вище домоволодінняспівробітниками поліції було виявлено та вилучено речовини рослинного походження, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів речовини масами 18,461 г, 6,112 г, 0,125 г, 0,640 г, 0,135 г, 0,116 г, 2,726 г, 3,214 г, 175,087 г, 1190,301 г, 1165,781 г, які є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить відповідно 16,616 г, 5,379 г, 0,115 г, 0,580 г, 0,123 г, 0,102 г, 2,451 г, 2,892 г, 157,617 г, 1059,420 г, 1037,622 г, загальною масою 2282,917 г, тобто у великих розмірах, які ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.310 КК України, незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем проживання без мети збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 у невстановлений слідством час та місці, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав патрони 5,45 мм у кількості 58 шт., які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74» та їх модифікацій, ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, придатні для стрільби та виготовлені промисловим способом, які доставив до місця свого проживання, а саме до домоволодіння АДРЕСА_1 , де продовжив їх зберігати, без передбаченого на те законом дозволу. 16 червня 2016 в період часу з 7.35 годин до 9.35 годин працівники поліції провели обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме у вищенаведеному домоволодінні, в ході проведення якого було вилучено вищевказані патрони 5,45 мм у кількості 58 шт., які згідно висновку судової балістичної експертизи є бойовими припасами, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74» та їх модифікацій, ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, придатні для стрільби та виготовлені промисловим способом, які ОСОБА_7 придбав та зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляцію, просив задовольнити скаргу.

ОСОБА_7 за його захисник ОСОБА_8 заперечували проти апеляції.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляції прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, передбачених ч.2 ст.310, ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, проживає разом з матір`ю пенсіонеркою, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також, суд в якості обставини, що пом`якшує покарання врахував щире каяття, а також встановив відсутність обставини, які обтяжують покарання.

На підставі викладеного місцевий суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Разом з тим, районний суд, обираючи такий вид покарання, не в повному обсязі врахував визначені ст. 75 КК України умови та підстави для призначення такого покарання і які б об`єктивно вказували на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Поза увагою суду залишились ряд конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості та дані про особу обвинуваченого, які ставлять під сумнів законність вироку в частині призначеного покарання.

Так, матеріалами справи підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_7 здійснив посів конопель в кількості 89 одиниць та незаконно виростив цю кількість, у розфасованому виді в пакуваннях зберігав наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого становила не менше 2 282, 912 г, що є великим розміром, а також зберігав без передбаченого законом дозволу патрони 5, 45 мм у кількості 58 одиниць, які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї.

Наведені обставини суттєво підвищують ступінь тяжкості вчинених злочинів та свідчать про небезпечність обвинуваченого, як особи, для суспільства.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання є несправедливим внаслідок м`якості, а тому, колегія суддів вважає за необхідне вирок відносно обвинуваченого в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується, по місцю проживання проживає разом з матір`ю похилого віку, яка хворіє, щиро розкаявся, що колегія суддів відносить до обставин, що пом`якшують покарання. Але колегія суддів, також враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, високу суспільну небезпеку скоєних злочинів а також те, що ОСОБА_7 ніде не працює, тому відповідно до вимог ст. 65 КК України колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати загальним засадам призначення покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .

На підставі ст. 414 КПК України, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області, задовольнити.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 , скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання відносно ОСОБА_7 обчислювати з моменту виконання вироку апеляційного суду.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області