Справа № 370/2060/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
представника ССД Макарівської РДА ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 21 липня 2016 року, та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 04 березня 2017 року, які об`єднані в одне провадження, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Копилів Макарівського району Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, з базовою загальною середньою освітою, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 05 вересня 2016 року Святошинським районним судом міста Києва засуджений за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Шевченко Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, студента Київського професійно-електромеханічного ліцею, який зареєстрований в АДРЕСА_2 , а проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

18 липня 2016 року, близько 23 години, перебуваючи в приміщенні охорони Київської обласної громадської організації «Гольф Клуб», що знаходиться в с.Северинівка Макарівського району Київської області, вул. Польова, 1, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , щодо крадіжки вікна дерев`яного арочного типу, яке знаходилось в недобудованому приміщенні готелю, розташованому на вказаній території.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, прийшли до недобудованого приміщення готелю, яке належить ОСОБА_11 , де діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, умисно, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу проникли в середину приміщення, через отвір для дверей перекритий шматком фанери, з якого таємно викрали вікно дерев`яне арочного типу, вартістю 2324 грн., що стояло на підлозі першого поверху, яке вдвох винесли з приміщення та поставили поряд з стіною готелю.

Після цього, ОСОБА_4 під`їхав до вказаного місця на автомобілі «ВАЗ 2106», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », до салону якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завантажили викрадене вікно, яке ОСОБА_4 відразу перевіз до свого домогосподарства, тобто розпорядились викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинним діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заподіяли ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 2324 грн.

Крім того, 19 березня 2017 року, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де в нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, номерний знак « НОМЕР_2 », який знаходився в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого продажу.

Про даний автомобіль ОСОБА_4 , було відомо, так як з грудня місяця 2016 року по 1 березня 2017 року він проживав по АДРЕСА_4 , та бачив, що його сусід ОСОБА_8 , коли приїжджає до дачного будинку, користується автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», та залишає його у власному приміщенні гаражу за зазначеною адресою.

Цього ж дня, близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_4 на власному автомобілі марки «ВАЗ 2106», приїхав в с.Мотижин Макарівського району Київської області, де неподалік зупинки громадського транспорту по вул.В.Довгича в с.Мотижин, залишив власний автомобіль, та направився до будинку по АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння автомобілем.

Так, 19 березня 2017 року, близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_3 , з метою вчинення протиправних дій, діючи умисно, реалізуючи свій намір спрямований на незаконне проникнення до володіння іншої особи, підійшов до паркану домоволодіння, упевнившись, що на зазначеній території домоволодіння немає володільця, і за його діями ніхто не спостерігає, не маючи дозволу володільця на знаходження, і пересування по території зазначеного домоволодіння, через огорожу переліз на територію будинку ОСОБА_8 , яка належить йому на праві приватної власності, де продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись біля будинку, з метою незаконного проникнення до житла, зірвав із металопластикового вікна решітку, після чого віджав руками вікно, яке розташоване з бокової сторони будинку та незаконно проник до його середини.
Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, маючи прямий умисел на протиправне вилучення транспортного засобу, переслідуючи мету збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження пластикового вікна, з метою відшукання ключів від приміщення гаража, проник в середину будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , де в прихожій кімнаті в шафі на нижній полиці знайшов в`язку ключів. Після чого, через вікно вийшов на вулицю, підійшов до гаражного приміщення та шляхом підбору ключа, відчинив приміщення, проник в середину, де діючи всупереч волі користувача транспортного засобу, підійшов до автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, номерний знак « НОМЕР_3 », таємно для інших осіб, відкрив капот автомобіля надів клему електроживлення на акумулятор та сів за водійське сидіння автомобіля, де за допомогою ключа до замка запалювання завів двигун автомобіля та поїхав на ньому в напрямку с.Ясногородка Макарівського району Київської області.

Крім того, 19 березня 2017 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні гаражу, за адресою: АДРЕСА_3 , куди він проник з метою заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, номерний знак « НОМЕР_3 », де побачив електроінструменти та інші цінні речі, які вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «General Premier», вартістю 6241 гривень, фрезер ручний «Black and Decker» 1200Вт, вартістю 1936 гривень, бензопилу «Енергомаш ПТ - 9937Б», вартістю 2330 гривень, зварювальний апарат кустарного виробництва (напівавтомат), вартістю 700 гривень, болгарку марки «Зеніт», вартістю 495 гривень, болгарку марки «Metabo», вартістю 2100 гривень, електродриль марки «Искра», вартістю 881 гривень, електродриль марки «Vorskla», вартістю 780 гривень, зарядний пристрій для АКБ «Forcar 1205», вартістю 1425 гривень 74 копійки, три шини до автомобіля R 16 ultra grip ІС, вартістю 1311 за одну, на суму 3933, три литі диски до автомобіля «Reno Duster», вартістю за один 1800 гривень на суму 5400, шина до автомобіля «Reno Kengo» R14, японського виробництва, вартістю 1200 гривень. Викрадені речі ОСОБА_4 завантажив до автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, номерний знак « НОМЕР_3 ». Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 27421 гривня 74 копійки.

Під час руху між с.Ясногородка та с.Мотижин, ОСОБА_4 повернув в поле та рухався в напрямку с.Пашківка, по ґрунтовій дорозі, де під час руху автомобіль загруз в полі. В результаті чого, ОСОБА_4 залишив автомобіль та направився пішки до свого місця проживання в с.Копилів Макарівського району Київської області.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинувачених в здійсненні інкримінованих їм діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення; дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення; за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість повністю та пояснив, що 18 липня 2016 року, близько 23 години, він приїхав на автомобілі «ВАЗ 2106» до території «Гольф Клуба» в с.Северинівка Макарівського району Київської області, де побачив ОСОБА_5 , який там працював та попросив його допомогти викрасти вікно, про яке знав оскільки раніше там також колись працював. Разом із ОСОБА_5 , прийшли до недобудованого приміщення на території «Гольф Клуба», куди проникли в середину приміщення через отвір для дверей перекритий фанерою, звідки викрали вікно, яке вдвох винесли з приміщення та загрузили до нього в автомобіль. Звіз вікно до себе додому і хотів його використати для власних потреб.

Також, 19 березня 2017 року, перебуваючи в себе вдома в АДРЕСА_1 , вирішив викрасти автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», який знаходився в приміщенні гаражу по АДРЕСА_3 , про який знав, ще з грудня місяця 2016 року, ще коли він проживав по АДРЕСА_4 , та бачив, що його сусід ОСОБА_8 , коли приїжджає до дачного будинку, користується автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», та залишає його у власному приміщенні гаражу. В цей день, близько 17 години 40 хвилин, приїхав на своєму автомобілі «ВАЗ 2106», в с.Мотижин Макарівського району Київської області, та пішов до будинку по АДРЕСА_4 , де переліз через паркан і зірвав із вікна решітку, проник до середини будинку і знайшов ключі від гаражу. Після чого пішов до гаражу який відчинив та побачив « ОСОБА_13 » та інші цінні речі які загрузив у автомобіль, а саме: велосипед, фрезер ручний, бензопилу, зварювальний апарат, дві болгарки, дві електродрилі, зарядний пристрій для АКБ, три шини до автомобіля R 16, три литі диски, шину до автомобіля «Reno Kengo» НОМЕР_4 , які загрузив до автомобіля. Після чого завів автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» та поїхав у сторону с.Ясногородка та повернув в напрямку с.Пашківка, де під час руху автомобіль загруз в полі. В результаті чого, він залишив автомобіль в полі та пішов додому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість повністю та пояснив, що він працював неофіційно і займався поливом території в «Гольф Клубі», що знаходиться в с.Северинівка Макарівського району Київської області. 18 липня 2016 року, близько 23 години, він знаходився на території «Гольф Клуба» коли приїхав ОСОБА_4 і попросив допомогти викрасти вікно. Після чого вони разом пішли в недобудований будинок на території «Гольф Клуба» звідки взяли вікно та загрузили в автомобіль ОСОБА_4 «ВАЗ 2106».

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам злочину і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченими своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Суд має право вийти за межи висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані про особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які характеризуються позитивно, ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, а обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає шире каяття та вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено; обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.
Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, а обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.289 КК України. Враховуючи сімейний та майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за можливе не застосовувати відносно нього додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його здійснення, враховуючи щире каяття неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе звільнити його на підставі ст.75, ст.104 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.
Відповідно до п.25 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст.71 КК: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст.70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно за сукупністю вироків.
Оскільки ОСОБА_4 винен у злочинах, один з яких ним вчинено до постановлення вироку Святошинського районного суду м.Києва від 05 вересня 2016 року, за яким засуджений за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, а інші після, під час іспитового строку, покарання за цім вироком призначається із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України.
Відповідно до ст.72 КК України суд враховує, що при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Потерпілий ОСОБА_8 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 54 700 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот) гривень та моральної шкоди в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_9 змінив позовні вимоги цивільного позову, які потерпілий ОСОБА_8 підтримав, а саме просив стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування заподіяної майнової шкоди не 54 700 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот) гривень, а суму в розмірі 47 600 (сорок сім тисяч шістсот) гривень. В іншій частині цивільного позову, позовні вимоги залишились без змін.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав повністю.
Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Оцінивши досліджені докази, беручи до уваги позицію обвинуваченого, який пред`явлений до нього позов визнав повністю, з врахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим і є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, тому із ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_8 необхідно стягнути грошові кошти 47 600 (сорок сім тисяч шістсот) гривень.
Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, беручи до уваги позицію обвинуваченого,з врахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає таким, що підлягає задоволенню, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 необхідно стягнути на відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судово-трасологічної експертизи в сумі 1870 грн. 85 копійок.
Речові докази по справі: автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », дриль радянського виробництва, синього кольору, два колеса з шинами R 16 ultra grip IC, зварювальний апарат кустарного виробництва (напівавтомат), які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , необхідно залишити потерпілому ОСОБА_8 .
Речові докази по справі: три сліди структури матеріалу, сліди папілярних узорів на дев`яти відрізках, які знаходять в матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року, визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання: за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків: до призначеного покарання за цім вироком частково приєднати невідбуте покарання визначене за ч.4 ст.70 КК України за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , обчислювати з моменту затримання, після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином 47 600 (сорок сім тисяч шістсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судово-трасологічної експертизи в сумі 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень 85 копійок.
Речові докази по справі: автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », дриль радянського виробництва, синього кольору, два колеса з шинами R 16 ultra grip IC, зварювальний апарат кустарного виробництва (напівавтомат), які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити потерпілому ОСОБА_8 .
Речові докази по справі: три сліди структури матеріалу, сліди папілярних узорів на дев`яти відрізках, які знаходять в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_14