АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно яке стосується діяльності ТОВ «ЛАТК 07777, яке було виявлено в ході проведення обшуку 13.03.2017 року за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що майно, яке було вилучено в ході проведення огляду відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України, є предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто може бути речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000152, а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження при цьому посилається на те, що присутнім під час розгляду клопотання не був, про ухвалу слідчого судді дізнався лише 06.04.2017 року Також просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 постановивши нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування в цій частині.. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що клопотання слідчого було постановлене з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, оскільки, в ньому відсутня аргументація накладення арешту на майно та відсутні конкретні факти незаконної діяльності товариства. В ухвалі слідчого судді невмотивовано яким чином дані речі співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується

Також апелянт вказує і на те, що слідчий суддя помилково дійшов висновку, що вказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки дане твердження належним чином необгрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону. Крім того на думку апелянта слідчим суддею не дано належної оцінки тій обставині, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та її представників , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 30.03.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, представники власника майна також присутніми під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не були, ухвалу слідчого судді отримали лише 06.04.2017 року колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
З ухвали слідчого судді вбачається, що прокуратурою м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України .

За матеріалами клопотання органу досудового розслідування встановлено, що в період з 2014 року по даний час ОСОБА_9 , засновником та фактичним керівником ТОВ «Луганська автотранспортна компанія 0777» (, далі ТОВ «ЛАТК 0777») здійснюється фінансування терористичної організації «Луганська народна республіка» як самостійно так із залученням службових осіб даного Товариства. Встановлено, що попри проведення Антитерористичної операції на Сході України та окупацію окремих районів Луганської області, ТОВ «ЛАТК 0777» продовжує функціонувати на непідконтрольній Україні території Луганської області як монополіст у сфері транспортних пасажирських перевезень. Основним видом діяльності ТОВ «ЛАТК 0777» є здійснення пасажирських перевезень, як по окупованих районах Луганської області, так між ними та іншою територією України власним та орендованим автотранспортом.

З метою безперешкодного здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної із пасажирськими перевезеннями на тимчасово окупованій території Луганської області, за вказівки ОСОБА_9 ТОВ «ЛАТК 0777» зареєстровано у незаконно створених органах терористичної організації «ЛНР» як «ООО «ЛАТК-0007» якому присвоєно «код ЕГРЮД 61102393». У зв`язку з цим, ОСОБА_9 щомісячно здійснюється сплата грошових коштів на рахунки незаконно створених органів терористичної організації «ЛНР» як податків і зборів за здійснення підприємницької діяльності. Крім того, ТОВ «ЛАТК-0777» тісно пов`язане з керівництвом терористичної організації «ЛНР», кандидатом на пост «голови ЛНР» ОСОБА_10 , котрий сприяє діяльності товариства та лобіює його інтереси у незаконно створених органах «ЛНР» за що регулярно отримує грошові кошти від свого бізнес-партнера ОСОБА_9

30.03.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено майно, яке стосується діяльності ТОВ «ЛАТК 07777, зважаючи, що вилучені в ході обшуку речі і документи містять важливі відомості та документи можуть бути доказами під час судового розгляду у кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 1 ст. 258-5 КК України за якою передбачена конфіскація майна, орган досудового розслідування звернувся з клопотанням та просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України.

Оскільки з долучених до клопотання органу досудового розслідування вбачається факт кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.258-5 КК України то будь які речі (документи) можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що метою накладення арешту у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, то посилання апелянта на те, що ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_6 не мають жодного процесуального статусу у кримінальному № 0000194, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, є необгрунтованим, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце в даному випадку. Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що 21.03.2017 року вилучені в ході обшуку речі постановою органу досудового розслідування визнано речовими доказами.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах провадження відсутні конкретні факти того, що грошові кошти призначались для фінансування терористичної організації, колегія суддів не бере до уваги, так як клопотання прокурора подане з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає вимогам закону.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За встановлених обставин колегія суддів вважає доводи апеляції такими, що не ґрунтуються на матеріалах судової справи та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну представника власника майна ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.117, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року .
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно яке стосується діяльності ТОВ «ЛАТК 07777, яке було виявлено в ході проведення обшуку 13.03.2017 року за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2343 /2017 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1