ун. № 759/4739/16-к пр. № 1-кп/759/42/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий: 10 серпня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , представник потерпілого «Група Рітейлу України» ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:
14 лютого 2016 року близько 21 год. ОСОБА_5 , маючи судимість за крадіжку, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Караван» в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 17, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць крем для шкіри вартістю 193 грн 72 коп, який належить ТОВ «Група Рітейлу України» і намагався винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за них. Проте, вчинивши всі дії, які він, ОСОБА_5 вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнала у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 14 лютого 2016 року близько 21 год. він намагалася повторно вчинити таємне викрадення з приміщення гіпермаркету «Караван», розташованого в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 17, крем для шкіри вартість якого у 193 грн 72 коп не оспорював, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігав. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 14 лютого 2016 року вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують її покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 найбільш м`яке за своїм видом покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_8 має бути призначенов порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Святошинським районним судом м. Києва від 10 серпня 2015 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням та іспитовим строком - невідбута частина становить чотири роки.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 , з огляду на дані про його особу (судимість), зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити щодо обвинуваченого в порядку ст. 377 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_8 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та один місяць.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили без зміни, утримувати його в Київському СІЗО Мінюсту України.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 01 березня 2017 року (день затримання), до набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, протягом вказаного строку з момент вручення корпії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_11