АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/1925/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/793/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286,ч.1 ст.135 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_9 ,
представника потерпілої - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_11 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 27.12.2016 року, стосовно ОСОБА_7 -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий,
визнаний винним у скоєнні злочинів передбачених ч. ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України з призначенням покарання:
- за ч.2 ст.286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 3 роки;
- за ч.1 ст.135 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_12 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 3 роки.
Вказаним вироком встановлено, що 25 жовтня 2015 року в 19 годин 45 хвилин водій ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи п.2.9.а Правил дорожнього руху України, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 21053» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по проїзній частині дороги по вул. Радянській в с. Вільшани Дергачівського району Харківської області.
Рухаючись у вищевказаному населеному пункті по вул. Радянській поблизу будинку № 78 у напрямку м. Харків, водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, зокрема: п. 10.1 відповідно до вимог якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху: п. 12.1 відповідно до вимог якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконавшись в безпеці своїх дій, не вибравши безпечну швидкість, змінив напрямок руху транспортного засобу виїхавши на узбіччя.
Після виїзду на узбіччя ОСОБА_7 допустив наїзд керованим ним транспортним засобом на пішохода ОСОБА_9 , яка в цей час стояла на узбіччі.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1109 - А/15 від 10.12.2015 року, завдані тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя - важка черепна - мозкова травма: забій головного мозку важкого ступеню з конфузійними осередками правих чолової та скроневої долей, внутрішньо черепові крововиливи, перелом склепіння та основи черепу, а також тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості - забійні рани обличчя, синьці та садна обличчя, закритий осколковий перелом лівого стегна у середній третині із зсувом.
Після здійснення наїзду керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_9 , яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження у зв`язку із отриманням нею у результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями, та перебуванні у непритомному стані, водій ОСОБА_7 залишив потерпілу без допомоги залишивши місце пригоди, та маючи можливість надати допомогу останній не вжив жодних заходів до надання допомоги ОСОБА_9 хоча сам поставив потерпілу у небезпечний для життя стан.
Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_11 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 27.12.2016 року визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України та призначити ОСОБА_12 більш м`яке покарання, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування вимог вказує на те, що суд при призначенні покарання не врахував характеристику особи обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні дружину - інваліда та непрацездатну за віком матір. Крім того посилається на визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, відшкодування потерпілій заподіяної шкоди в розмірі 30 000 гривень та намір на відшкодування визначеної судом суми. Вказує, що у вироку суду не наведено доказів алкогольного сп`яніння обвинуваченого на момент вчинення злочину та посилань на відповідні матеріали справи та мотиви відсутності сумнівів суду в наявності вказаної обставини. Вказує, що висновок медичного огляду складено 26.10.2015 року тобто на наступний день після ДТП. ОСОБА_12 неодноразово заперечував вживання спиртних напоїв напередодні вчинення злочину, стверджував, що вживав алкоголь лише після ДТП.

Вважає, що суд необґрунтовано вирішив цивільний позов , відмова суду в задоволенні клопотання захисту про залучення співвідповідача СК «Домінанта» є неправомірним та суперечить інтересам усіх учасників процесу.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника , які підтримали апеляційну скаргу; пояснення прокурора, потерпілої та її представника , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ; вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в апеляційних скарга не заперечуються, колегія суддів не перевіряє.

Суд зазначив у вироку , що керування ОСОБА_7 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до висновку Дергачівської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції № 46 складеному в 01 год 00 хв. 26 жовтня 2015 року, ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння з наявністю алкоголю в розмірі 2,57 %. (а.с.38 т.1) При цьому колегія суддів враховує , що ДТП з участю обвинуваченого трапилось 25.10.2015р. близько 19 год.45 хв., а вже біля 21 години автомобіль було виявлено та оглянуто за місцем мешкання обвинуваченого і встановлено його особу (а.с.6,14,13 т.1) . Таким чином посилання обвинуваченого на те, що він вживав алкоголь після ДТП, колегія суддів розцінює , як намагання уникнути кримінальної відповідальності, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України. В достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким; наявність обставини, що обтяжує відповідальність у виді скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння ; особу винного; часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди ; думку потерпілої щодо призначення покарання, і призначив ОСОБА_7 покарання, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, яке колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Посилання захисника на наявність у обвинуваченого дружини , яка є інвалідом 3 гр. загального захворювання а також похилої матері (а.с.134 -137 т.2) з врахування відсутності документальних даних що останні потребують стороннього догляду , та знаходяться на утриманні обвинуваченого не є підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Наявність позитивної характеристики з місця роботи та задовільної характеристики з місця мешкання (а.с.281 т.1, 131 т.2) з врахуванням позиції потерпілої , яка в апеляційному суді також категорично заперечувала проти апеляційної скарги та наполягала на необхідності реального позбавлення волі обвинуваченого , колегія суддів також не вважає достатньою підставою для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням.

Надаючи оцінку доводів апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованого вирішення судом цивільного позову та відмову в залучення до розгляду страхової компанії, колегія суддів находить їх обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог , передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Як вбачається з вироку наведені вимоги ст.ст. 370 , 129, 374 КПК України, судом було проігноровано . Вирок суду не містить правових підстав для задоволення позову; обґрунтування розміру стягнутої шкоди з посиланням на докази відсутнє.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370,129,374 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне судове рішення в частині вирішення цивільного позову.

Отже, з врахуванням наявності передбачених ст.412 КПК України підстав для скасування судового рішення, по справі слід призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в частині розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства. Враховуючи зазначене, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412 КПК України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди скасувати і призначити новий судовий розгляд цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим , який тримається під вартою , - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -