справа № 631/1922/16-к
провадження № 1-кс/631/156/16
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року смт. Нова Водолага
Слідчий суддя Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
скаржника ОСОБА_5 ,
представника скаржника захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали доводи, що викладені у скарзі та пояснили, що під час досудового розслідування по справі слідчим не були здійсненні необхідні слідчі дії для встановлення істинної картини та не взято до уваги ряд норм чинного законодавства, якими охороняється права потерпілого.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, пояснив що постанова про закриття провадження була прийнята відповідно до норм КПК України, в задоволенні скарги просив відмовити.
Слідчий слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, до суду не з`явився, про час і місце судового розгляду скарги був повідомлений належним чином, правом надання пояснень не скористався.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим здійснювати розгляд скарги у відсутності слідчого.
Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що 24.11.2015 року до Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 21.11.2015 року, перебуваючи в гостях у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 спричинив йому тілесні ушкодження.
Згідно ч.1,ч.2 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до положень ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Проте, в порушенні вищевказаної вимоги Закону оскаржувана постанова про закриття провадження слідчим не вмотивована, оскільки у мотивувальній частині викладені лише короткий зміст обставин іншого кримінального правопорушення, при цьому відсутні будь-які посилання на докази, які зібрані в ході проведених слідчих дій, не було повністю обґрунтовані підстави для закриття кримінального провадження, не вказано, які слідчі дії проводились в даному кримінальному провадженні.
Керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного Кримінального процесуального Закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Матеріали досудового розслідування не містять інформації про вжиття заходів щодо встановлення свідків та очевидців події. Не має жодного протоколу допиту: ні заявника (потерпілого), ні свідків, тощо.
Окрім прийняття постанов про призначення експертизи (з яким навіть не ознайомлювали ОСОБА_5 та його захисника), ніяких інших процесуальних дій слідчим вчинено не було. В матеріалах провадження знаходиться лише заява ОСОБА_5 та пояснення (що не дописані до кінця), які не містять ані дати складання, ані підпису особи, що їх надала, а також відомостей про особу, що їх прийняла.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України.).
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та він зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Виходячи зі змісту ст.3 Конституції України, завдань кримінального провадження, що визначені ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Пленум Верховного суду України в постанові від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом є гарантією забезпечення всім сторонам кримінального провадження рівних можливостей щодо здійснення своїх процесуальних прав.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Копію ухвали суду направити для виконання до Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1