Справа №639/3730/17
Провадження №1-в/639/483/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, до арешту не працюючого, засудженого 09.11.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання у Холодногірській ВК №18,-

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України звернувся засуджений ОСОБА_4 .
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважав можливим звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 та представник Холодногірської ВК №18 у судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Так, згідно положень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.11.2016 року від 09.11.2016 за ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Цим же вироком до ОСОБА_4 застосовано вимоги ст. 6 ЗУ « Про амністію у 2014 році», скорочено наполовину невідбуту частину покарання. Строк покарання - 2 роки 9 місяців позбавлення волі. У строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.08.2001 року по 02.11.2011 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 07.03.2016 року, кінець строку відбування покарання 05.11.2017 року. На момент розгляду клопотання ОСОБА_4 відбув 2 роки 5 місяців, лишилось 4 місяці.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.03.2016 року. За час тримання у Харківській установі виконання покарань (№27) режим тримання не порушував, до праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав. Характеризувався посередньо. З 05.12.2016 року відбуває покарання у Державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». За час відбування покарання в установі характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, 1 (один ) раз був заохочений дисциплінарною комісією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку. Відповідно до статті 118 КВК України, працевлаштований до виробничих майстерень установи - фасувальником, до праці ставиться сумлінно поставлені адміністрацією завдання виконує якісно та вчасно. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність та щирість. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» . До реалізації цієї програми ставиться добре. Підтримує доброзичливі родинні зв`язки з матір`ю шляхом листування, побачень та телефонних розмов, отримує від неї посилки та передачі.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З огляду на те, що дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання останній має одне заохочення, стягнень не має, відбув більш ніж 2/3 строку призначеного покарання, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, приймає участь у програмі диференційного виховного впливу та бере участь у роботах самодіяльних організацій, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання засудженого є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 умовно достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.11.2016 року від 09.11.2016 року на невідбуту частину 4 місяці.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1