УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 ,слідчого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні у залі суду у місті Києві

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого управління кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 5 листопада 2015 року ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва 26 травня 2017 року, в порядку ч.1 ст. 303 КПК України , звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого управління кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 5 листопада 2015 року ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України , посилаючись на те, що 18 травня 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року, проведено обшук у нежитловому приміщенні за адресою: м.Київ,бульвар Русанівський,1,яке використовується ТОВ «ФК «ІКС» на підставі договору оренди ,та у якому вона працює у якості касира,в ході якого вилучили грошові кошти ,а саме 262000 грн.,1900 євро,5000 російських рублів,що є її особистими збереженнями,які вона зберігала за місцем роботи , зазначені грошові кошти не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, та є тимчасово вилученим майном.

Просить задовольнити скаргу та зобов`язати слідчого слідчого управління кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України,в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000210 , повернути ОСОБА_3 вилучені грошові кошти, зазначені у скарзі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 ,її представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали у повному обсязі, просили задовольнити її.

Старший слідчий з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що в рамках кримінального провадження №0000210 від 5 листопада 2015 року ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 20167 року, було проведено 18 травня 2017 року обшук за місцем знаходження пункту обміну валют,розташованого за адресою : АДРЕСА_1 ,з метою виявлення та вилучення грошових коштів,отриманих внаслідок незаконних валютних операцій,в ході якого було виявлено та вилучено ,зокрема,грошові кошти, які мають значення для кримінального провадження. При проведенні обшуку ,особи,які були присутні при проведенні обшуку,не заявляли про належність вилучених грошових коштів ОСОБА_3 . Щодо переліку вилученого майна слідчий вказав на те, що воно було вилучено виключно до переліку, відповідно до якого було надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді. Вилучені грошові кошти слідчим визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні,передані до Департаменту фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку ДФС України для поміщення на зберігання до банківської комірки (сховища) в уповноваженому банку. Вважає,що зазначене в скарзі майно не є тимчасово вилученим майном .
Заслухавши пояснення володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 ,слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено, що управлінням розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 від 5 листопада 2015 року ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року,в рамках кримінального провадження №0000210 від 5 листопада 2015 року, надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях ,розташованих за адресою : АДРЕСА_1 ,з метою виявлення та вилучення грошових коштів, отриманих внаслідок незаконних валютних операцій,чорнових записів та комп`ютерної техніки,за допомогою яких ведеться облік зазначених фінансових операцій,пристроїв для рахунку коштів.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва 18 травня 2018 року,

було проведено обшук у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ,в ході якого було виявлено та вилучено серед іншого майна,грошові кошти,які зазначені у скарзі.
Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду .у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Судовим розглядом встановлено, що вилучені за адресою : м.Київ,бульвар Русанівський,1, в ході обшуку 18 травня 2017 року, грошові кошти не є тимчасово вилученим майном, оскільки входили до переліку, щодо якого надано дозвіл на проведення обшуку.

З огляду на вищевикладене, скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167-169, 236, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого управління кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 5 листопада 2015 року ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1