ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянув 7 березня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2015 року засуджено
ОСОБА_8 , 1969 р. н., не судимого, громадянина України, уродженця та мешканця міста Харкова,

- за ч. 2 ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 358 КК України на 2 роки обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України на 2 роки обмеження волі;
- на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом трирічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рішення щодо яких не оскаржуються у касаційному порядку.

Апеляційний суд Харківської області 13.04.2016 скасував вказаний вирок в частині призначення покарання та ухвалив новий, яким призначив ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки 10 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 190 КК України - 4 роки позбавлення волі; за ч. 1 ст. 358 КК України - 1 рік 10 місяців обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України - 2 роки обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів - 4 роки позбавлення волі, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.12.2014 по 02.06.2015 з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 засуджений за те, що діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з вересня по грудень 2014 року вчинив корисливі злочини за таких обставин.

Перебуваючи у м. Харкові ОСОБА_8 підшукував на інтернет-сайтах та передавав ОСОБА_9 дані про заявки представників підприємств чи громадян-приватних підприємців на перевезення господарчих товарів, після чого ОСОБА_9 , використовуючи заздалегідь куплений для вчинення злочинів мобільний телефон з телефонною картою оператора мобільного зв`язку «МТС», телефонував вказаним особам та, представляючись ОСОБА_11 тощо, погоджувався виконати замовлення на вищезазначені вантажоперевезення.
Для подальшого заволодіння чужим майном ОСОБА_8 з ОСОБА_9 користувались підробленими на їх замовлення офіційними документами (водійським посвідченням, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційними номерами тощо) та транспортними послугами власників вантажних автомобілів, не повідомляючи їм про свої наміри.
Потерпілі, які погоджувались на вищезазначені перевезення, передавали у містах Дніпропетровську та Харкові майно вказаним засудженим, а останні заволодівали ним.
Всього таким шляхом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заволоділи майном ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ТОВ Компанія «Нова Ера» загальною вартістю відповідно 95 429,90 грн, 94 875,30 грн, 55 360,09 грн та 64 630,32 грн, а разом ізОСОБА_10 ще й майном ТОВ фірма «ІВК Техніка» загальною вартістю 289 691,86 грн.
У касаційній скарзі захисник, погоджуючись із вироком суду першої інстанції та посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції й невідповідність призначеного цим судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі ОСОБА_8 внаслідок суворості, просить змінити вирок апеляційного суду та призначити засудженому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, які підтримали скаргу захисника ОСОБА_6 , думку прокурора про законність й обґрунтованість оскарженого рішення, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин викладених у вироку та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються, а доводи про несправедливість призначеного покарання через його суворість необґрунтовані.
Так, призначаючи засудженому ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд врахував наслідки та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, думку потерпілої ОСОБА_13 та дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, має матір пенсійного віку та на утриманні - неповнолітню дитину.

Врахував суд й обставину, що пом`якшує відповідальність засудженого щире каяття.

Отже, призначене покарання є справедливим, а підстав для його пом`якшення із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.
При цьому в касаційній скарзі захисника відсутні доводи про явну несправедливість призначеного ОСОБА_8 покарання.
Отже, вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 374, 420 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване рішення, при розгляді даної справи не було допущено.

Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Вирок Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_15 ОСОБА_16