Справа № 131/2304/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 12.11.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Іллінецьким районним судом Вінницької області від 01.07.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
12.11.2016 року близько 03:00 години, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, зайшов через земельну ділянку на територію домогосподарства, що в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та достовірно знаючи, що, за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву скоби на дверях за допомогою металевого ломика, проник в підсобне приміщення, яке було закрите на навісний замок, звідки таємно викрав три дорослих качки породи «Фаворит», вагою 4 кілограми кожна, вартість яких 450 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , заволодівши вказаною птицею, покинув дане домогосподарство, тим самим розпорядився ними на власний розсуд.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, особу винного, а саме: ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.
Крім цього, ОСОБА_3 раніше судимий 01.07.2015 року Іллінецьким районним судом Вінницької області від 01.07.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі, застосувавши ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 01.07.2015 року, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає дане покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Керуючись ст. 65 КК України, ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 01.07.2015 року у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 6(шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: качки породи «Фаворит» залишити у розпорядженні власника; металевий ломик знищити; сокиру повернути власнику ОСОБА_3 ..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 коп.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1