Справа№751/2580/17
Провадження №1-в/751/193/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Чернігівської ВК № 44 ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії №44 клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від покарання,

в с т а н о в и в :

Засуджена ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_6 своє клопотання підтримала, просила задовольнити.

Захисник підтримав клопотання засудженої, просив задовольнити.

У судовому засіданні представник Чернігівської виправної колонії №44 заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення, вважає, що на даний час засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення засудженої, представника Чернігівської виправної колонії №44, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Так, Заводським райсудом м. Миколаєва 29.10.2015 року ОСОБА_7 засуджена за ст. ст. 307 ч. 2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.08.2015 року по 06.12.2015 року включно в строк покарання згідно ст. 72 ч. 5 КК України.

Як вбачається з особової справи, засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії №44 з 15.01.2016 року, кінець строку 15.05.2018 року. ОСОБА_6 вже була засуджена.

Відповідно до характеристики адміністрації Чернігівської виправної колонії №44 ОСОБА_6 встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що засуджена за час відбування покарання характеризується посередньо, до праці відноситься задовільно, має нижчий відсоток виконання денного завдання за середньобригадний, не приймає участь у роботі секцій самодіяльних організаціях засуджених згідно ст. 127 КВК України, не входить до складу ради колективу засуджених відділення та установи, не надає позитивний приклад іншим засудженим, що свідчить про небажання засудженої довести своє виправлення, раніше неодноразово засуджена за однорідні злочини, звільнялась двічі згідно Закону України «Про амністію» з іспитовим строком, але належних висновків для себе не зробила та скоїла новий злочин, у адміністрації установи не має впевненості в її подальшій правослухняній поведінці, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Таким чином, суд, враховуючи всі докази в провадженні, дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним.

За таких обставин, у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, захисник, засуджена вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1