АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 серпня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00002279 від 23.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не одноразово судимого 25.12.2012 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 19.03.2013 року перегляд вироку від 25.12.2012 року в апеляційному суді Чернівецької області та перекваліфіковано з ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 13.09.2016 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до 1-го року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік.

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2017 року обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, просить його скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю доказів. В своїх доводах посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, запис з камер відеоспостереження, на думку апелянта, є недопустимим доказом, оскільки отриманий органом досудового розслідування з порушенням процесуальної форми без ували слідчого судді.

_________________________________________________________________________________
ЄУНСП 727/9765/16-к
Провадження №11-кп/794/254/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_1
Прокурор ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , в якій, вказуючи на необґрунтованість та безпідставність апеляційних доводів, просить залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.

Вироком Шевченківського районного суду м .Чернівці від 23 травня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2016 року, яким ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, ухвалено виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено в силі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 18.11. 2016 року та на підставі п.5 ст. 72 КК України, зарахувано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення (початок строку 18.11. 2016р.) до набрання чинності вироком суду, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прийнято рішення щодо речових доказів у справі.

Цивільний позов потерпілого, цивільного позивача, представника ТОВ «Інтелект груп» ОСОБА_10 до цивільного відповідача ОСОБА_5 на суму 2975 грн. задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь представника ТОВ «Інтелект Груп» ОСОБА_10 (с. Бочківці вул. Т.Мирного 10 Хотинського району Чернівецької області) 2975 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_5 16.08.2016, близько 01.00 год., з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де діючи умисно, протиправно, повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, таємно викрав камеру зовнішнього відео-спостереження марки «НIKVІSION DC-2CD2010-1», яка знаходилася на балансі ТОВ «Інтелект груп», представником якої є ОСОБА_10 , вартістю 2975 гривень, яка була прикріплена на стіні в вищевказаному під`їзді після чого, з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій стороні ТОВ «Інтелект груп», представником якої є ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2975.00 грн.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити вирок районного суду без змін, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Апелянт оскаржує допустимість таких доказів як протокол огляду місця події та протокол добровільної видачі та огляду DWD-R диску із записом події крадіжки.
16 серпня 2016 року слідчий ОСОБА_11 провів огляд місця події, об`єктом якого був під`їзд будинку АДРЕСА_2 . Понятими на даній слідчій дії були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (Т.2, а.с. 5-6). За результатами проведеного огляду місця події нічого не виявлено та не вилучено. Тому апеляційні доводи в частині того, що ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в якості понятих, володіючи кодами доступу до системи відео нагляду, під час проведення огляду місця події зробили копію запису факту крадіжки та видали його слідчій групі без ухвали слідчого судді не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Відповідно до протоколу добровільної видачі та огляду від 10 листопада 2011 року громадянин ОСОБА_14 добровільно видав DWD-R диск з відеозаписом подій, що мали місце 16.08.2016р. в період часу з 01:16 год. по 01:49 год. (Т.2, а.с. 20-21). ОСОБА_14 являється керівником ОСББ по вул. Рівненській, 10 м. Чернівців, тобто юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Отже, добровільна видача ОСОБА_14 відеозапису крадіжки з коридору будинку, яким управляє та утримує кероване ним ОСББ, є його доброю волею та громадянською позицією і не потребує додаткового дозволу суду. Виданий ОСОБА_14 доказ є належним та допустимим, тому законно покладений судом першої інстанції в основу доведеності винуватості ОСОБА_5 ..
За таких обставин не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини за ч.2 ст. 185 КК України, заперечення повністю факт таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, суд першої інстанції обґрунтовано розцінив, як обрану обвинуваченим лінію захисту і бажання уникнути покарання за скоєне.
Таким чином колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни вироку районного суду не має, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.
Враховуючи вище наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом :
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1