Справа №127/7851/16-к
Провадження №1-кп/127/812/16
УХВАЛА

15 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08.07.2015 р. за № 0004482 та 07.04.2016 р. за № 0002621 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 та ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 та ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Строк утримання обвинувачених під вартою спливає, тому судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на розгляд сторін кримінального провадження поставлено питання щодо доцільності його продовження.

Прокурор вважає, що на даний час ризики, які існували на час застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу не відпали, а тому строк дії запобіжного заходу слід продовжити.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо продовження строку тримання під вартою заперечували.

Обвинуваченв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо продовження строків тримання під вартою покладались на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою суд враховує положення ч. 1 ст. 177 та ч. 1 ст. 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування стосовно обвинувачених було застосовано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, який в подальшому в судовому порядку було продовжено. Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, в тому числі й тяжких злочинів, на даний час обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів у період не знятої і не погашеної судимості. Крім того, згідно з наданими суду матеріалами під час досудового розслідування ОСОБА_6 був оголошений в розшук в зв`язку з ухиленням від явки до слідчого.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 , хоча і є в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, однак обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що на даний час з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами не закінчено, суд вважає за доцільне з метою забезпечення кримінального провадження та попередження чинення обвинуваченими позапроцесуального впливу на потерпілу та свідків продовжити строк їх утримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 331, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою на 60 діб, тобто до 13.02.2017 р.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: