Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника

заінтересованої особи адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 07 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, що було вилучене відповідно до протоколів обшуків від 03.10.2016р. в автомобілі «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , в складських, житлових та інших приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Непогоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що було вилучено ряд майна, яке взагалі не має ніякого відношення до справи, саме клопотання розглянуте з порушенням строків, передбачених чинним кримінальним процесуальним законом. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати, та відмовити в задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника заінтересованої особи, який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, однак просив зняти арешт лише з валюти, комп`ютерної техніки та автомобіля, прокурора, який заперечив доводи скарги та просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення обшуку на підставі ухвал слідчого судді від 30.09.2016р. про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи були виявлені та вилучені значна кількість речей та документів.

Вилучені речі відповідають критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обгрунтовано наклав арешт на вилучене майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 07 жовтня 2016 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді