АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/635/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст..ст. 537, 539 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року, про заміну покарання ОСОБА_7 , засудженій за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженій ОСОБА_7 залишено без розгляду.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що норма ст. 539 КПК України на яку посилається в клопотанні прокурор є загальною, а тому при розгляді даного питання слід керуватися спеціальною нормою ст.26 КВК України, яка визначає, що суб`єктом подання клопотання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі є виключно кримінально - виконавча інспекція, а не прокуратура.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутні відомості кримінально-виконавчої інспекції, які б підтверджували факт несплати штрафу ОСОБА_7 . Також, в матеріалах справи відсутній вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, засвідчений належним чином.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду від 11.11.2016 року та постановити нову, якою призначити новий розгляд клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури №10 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженій ОСОБА_7 .

В доводах апеляційної скарги прокурор вказує на те, що судовий розгляд був проведений з порушенням вимог ст. 539 КПК України, а саме без належного повідомлення про час та дату судового розгляду засудженої, прокурора та з порушенням вимог ч. 5 ст. 27 КПК України без повного фіксування судового засідання.

В апеляційній скарзі прокурор вказує і на те, що ухвала судді Шевченківського районного суду м. Києва від. 11.11.2016 року не відповідає вимогам ст. 372 КПК України та ухвалене суддею рішення про залишення без розгляду клопотання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт не передбачено КПК України. Більш того, суд зазначив, що дана ухвала оскарженню не підлягає.

На думку прокурора, таке судове рішення призводить до уникнення відповідальності осіб засуджених Шевченківським районним судом м. Києва до покарання у виді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, що тягне за собою вчинення такими особами нових злочинів.

Також, в апеляційній скарзі посилається на ст. 539 КПК України та ст. 26 КВК України та стверджує, що надані законодавством додаткові повноваження кримінально - виконавчій інспекції, не позбавляють права прокуратуру подавати до суду клопотання (подання) для вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироків.

У судове засідання засуджена ОСОБА_7 не з`явилася, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином, участь останньої, згідно вимог КПК України, не є обов`язковою, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з таких підстав.

Перш за все, колегія суддів, зазначає, що не дивлячись на посилання в ухвалі судді на те, що вона оскарженню не підлягає, колегія суддів вважає, що таке посилання не може служити перешкодою для розгляду апеляційної скарги першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10, адже, відповідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, в тому числі ухвали постановлені за наслідками розгляду клопотання (подання) щодо вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, відповідно до положень ч. 6 ст. 539 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.

Проте, на думку колегії суддів, при розгляді клопотання прокурора про заміну ОСОБА_10 покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого та невмотивованого рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, суд першої інстанції, прийнявши рішення, яке не передбачене законом (залишення без розгляду), допустив істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції за клопотанням прокурора.

Окрім зазначеного, колегія суддів також керується ч.ч. 5-6 ст. 539 КПК України, згідно яких в судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. За насідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На думку колегії суддів, з урахуванням вимог наведеної норми права, суд першої інстанції зобов`язаний був призначити судове засідання, про яке повідомити у передбачений законом спосіб засудженого, прокурора, орган або установу виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, та за наслідками розгляду клопотання у порядку ст.ст. 318-380 КПК України, прийняти рішення, передбачене ст.539 КПК України.

Разом з тим, розгляд клопотання прокурора проведено судом без повідомлення учасників процесу та без відображення судового розгляду в журналі судового засідання, що у відповідності до вимог п. 3, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, також є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначаючи новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, колегія суддів не надає обґрунтувань іншим доводам апеляційної скарги, зокрема, щодо права прокурора на звернення до суду з клопотанням про заміну покарання, і вважає, що ці доводи належить перевірити під час нового розгляду.

Керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407, 408, 409, 418, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року, якою клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженій ОСОБА_7 залишено без розгляду, - скасувати, призначити новий розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_11