УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5956/17

Провадження № 1-кс/638/1609/17
08.06.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ СУ ГУ Національної поліції в Харківській області за матеріалами досудового розслідування №0001816 від 13 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ СУ ГУ Національної поліції в Харківській області за матеріалами досудового розслідування №0001816 від 13 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 12.09.2012 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 нежитлове приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 за 200 000,00 доларів США на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зареєстрований у реєстрі за № 4395). Вказаний правочин був зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 12.09.2012 та 13.09.2012 ОСОБА_4 отримала у КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » витяг про державну реєстрацію прав на вказане нежитлове приміщення. Після придбання приміщення ОСОБА_4 стала здавати їх у оренду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 12.04.2017 до приміщення прибули невідомі їй особи, які вимагали орендарів - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » покинути приміщення, надавши документи, згідно яких ОСОБА_4 з 27.03.2017 не є вже власником зазначеного приміщення, а саме: копію ухвали Апеляційного господарського суду по справі № 5023/5847/11 від 23.02.2017, копію договору відповідального зберігання майна № 06/04/2017 від 06.04.2017 та копію витягу з реєстру прав власності, про які їй нічого відомо не було.

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що 12.09.2012 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 нежитлове приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 за 200 000,00 доларів США на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зареєстрований у реєстрі за № 4395), після чого стала власником вказаного приміщення, яке здавала у оренду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 12.04.2017 до приміщення прибули невідомі їй особи, які вимагали орендарів - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » покинути приміщення, надавши документи, згідно яких ОСОБА_4 з 27.03.2017 не є вже власником зазначеного приміщення, а саме: копію ухвали Апеляційного господарського суду по справі № 5023/5847/11 від 23.02.2017, копію договору відповідального зберігання майна № 06/04/2017 від 06.04.2017 та копію витягу з реєстра прав власності. Оглянувши ці документи їй стало відомо, що згідно постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 прийнято рішення про визнання за ОСОБА_7 право власності на нежитлові приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 та прийняте рішення про витребування від ОСОБА_4 вказані нежитлові приміщення. Згідно вказаної ухвали встановлено, що ОСОБА_4 було залучено до справи та остання надала клопотання про застосування позовної давності вимог ліквідатора в даному провадженні, в якому зазначила, що її було позбавлено можливості подати відповідне клопотання до суду першої інстанції та стверджує, що на її думку, перебіг позовної давності розпочинається саме з моменту витребування спірного майна з володіння банкрута, а саме з 30.11.2011 та просила суд застосувати строки позовної давності до спірних правочинів. Крім того, згідно вказаної ухвали ОСОБА_4 надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Однак допитана потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона не знала ні про які судові розгляди, до суду ніяких клопотань не подавала, нікому доручень на це не давала та до 12.04.2017 їй нічого не було відомо про судові справи та про будь які спори відносно нежитлових приміщень що розташовані в АДРЕСА_1 , які нею були придбані як добросовісним набувачем. Усі документи, складені та подані від її імені є підробленими.

Допитаний у якості свідка чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_8 повністю підтвердив покази дружина та повідомив, що на теперішній час господарська справа, згідно рішення якої підлягає витребуванню приміщення у ОСОБА_4 направлено до Вищого спеціалізованого суду України за ніби то касаційною скаргою ОСОБА_4 , яку остання насправді не подавала та нікого на це правом не наділяла.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно встановлено, що 27.03.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстроване право власності на нежитлові приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 на підставі постанови Апеляційного господарського суду по справі № 5023/5847/11 від 23.02.2017.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що з 2004 року він вів діяльність як приватний підприємець, у ході якої ним було оформлено договір займу з ВТБ-банком під заставу нежитлового приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 , яке належало йому на праві власності. У 2011 році, у зв`язку з кризою, він не зміг виплачувати кредит та звернувся до юридичної компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », працівники якої йому пообіцяли реалізувати його майно, погасити кредитні заборгованості, а останній борг списати. За вказівкою працівників компанії він надав нотаріальну довіреність строком на 3 роки працівнику ОСОБА_10 та більш ніякого відношення до процедури банкрутства та погашення боргів не мав, усі дії проводила ОСОБА_11 , а йому лише приходили повідомлення на домашню адресу, згідно яких він бачив, що його майно реалізується та думав, що кредитні зобов`язання гасяться. У 2014 році, коли закінчився строк дії довіреності на ОСОБА_12 він побачив, що банк вимагає від нього погашення заборгованості, а ОСОБА_11 повідомила, що так буває, після чого перестала відповідати на його телефонні дзвінки. Про те, що право власності нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 визнано на теперішній час за ним йому нічого не відомо. Особисто він після закінчення строку дії довіреності на ОСОБА_12 , тобто з 2014 року, нікого не наділяв правом представляти його інтереси, ніяких довіреностей на це не видавав, ніяких заяв до судів не подавав, про долю нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 йому нічого не відомо, хто від його імені здійснює дії та з якою метою він не знає. Усі документи, складені від його імені є підробленими.

У зв`язку з чим встановлено, що сам ОСОБА_7 не надавав нікому довіреностей на право представляти його інтереси, сам до суду не зв`язався та не приймав участі у судових засіданнях при визначенні долі нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , ухвалу суду про витребування вищевказаних приміщень не отримував та не надавав її приватному нотаріусу ОСОБА_9 , яка на підставі вказаної ухвали, без відома ОСОБА_7 зареєструвала право власності на вказане нежитлове приміщення за останнім.

У зв`язку з викладеним, під час досудового розслідування виникла необхідність в отриманні оригіналів документів, що стали підставою для реєстрації права власності на нежитлові приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 , та інших документів нотаріальної справи, які були надані, складені під час вказаної дії, які згідно з законодавством передаються приватним нотаріусом до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо є нотаріальною таємницею.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого та дослідивши надані докази, вважає його таким, що підлягає задоволенню, оскільки вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Ці відомості можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні, а іншим способом неможливо довести вказані обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Керуючись ст. ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання СВ СУ ГУ Національної поліції в Харківській області за матеріалами досудового розслідування №0001816 від 13 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю задовольнити.

Надати тимчасовий доступ до оригіналів документів та можливість їх вилучення, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1.реєстраційної справи щодо реєстраційної дії щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_1 ;

2.усіх наявних документів (рішень) складених (винесених), наданих заявником щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення 1 ого поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. «А-5» заг. площ. 80,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_1 .

Строк дії ухвали 1 місяць з моменту її постановлення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: