Апеляційний суд Рівненської області
__________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000101 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.5 ст.27 і ч.3 ст.305, ч.5 ст.27 і ч.3 ст.307 КК України, на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2017 року, -
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна та скасовано арешт, накладений слідчим СВ УСБУ в Рівненській області 14 квітня 2011 року з автомобіля марки «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 та передано його ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на відповідальне зберігання.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що оскільки підстави для накладення арешту на зазначений автомобіль відпали, так як ОСОБА_6 обвинувачується за ч.1 ст.263, п.12 ч.2 ст.115 КК України (кримінальне провадженні №0000177), які не передбачають майнових стягнень, то майно повинно бути повернуто його власнику на відповідальне зберігання.
Крім того, судом постановлено ухвалу про виправлення описки від 5 квітня 2017 року де зазначено „виправити описку по тексту ухвали Рівненського міського суду від 30 березня 2017 року та вважати номер кримінального провадження 0000101 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.305, ч.5 ст.27, ч.3 ст.307 КК України.
У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у провадженні, ОСОБА_5 , вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що судове рішення суперечить вимогам ст.100 КПК України, оскільки спірний автомобіль, як майно підозрюваного не є речовим доказом у провадженні №0000117 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.263, п.12 ч.2 ст.115 КК України. Арешт на даний автомобіль, накладений у провадженні № 0000101 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.5 ст.27 і ч.3 ст.305, ч.5 ст.27 ч.3 ст.307 КК України, які передбачають додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку поданої ним апеляційної скарги з доповненнями, його прохання щодо скасування ухвал слідчого судді про скасування арешту на автомобіль і про виправлення описки у судовому рішенні та щодо направлення заявленого захисником клопотання суду першої інстанції для розгляду по суті, думку підозрюваного ОСОБА_6 і його захисників - адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням захисника ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, дослідивши зазначені ухвали слідчого судді й обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Порядок скасування арешту майна встановлено положеннями ст.174 КПК, відповідно до яких власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Водночас, як вбачається з ухвали від 30 березня 2017 року якою скасовано арешт накладений слідчим 14 квітня 2011 року з автомобіля марки «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , та передано його ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на відповідальне зберігання, слідчим суддею у судовому засіданні досліджувалося питання щодо розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000177 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263, п.12 ч.2 ст.115 КК України, не зважаючи на те, що під час розслідування кримінальної справи на спірний автомобіль, накладено арешт зовсім в іншому кримінальному провадженні, а саме № 0000101 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.5 ст.27 іч.3 ст.305, ч.5 ст.27 і ч.3 ст.307 КК України. Тобто фактично суддя не розглянув клопотання захисника по суті.
Що стосується ухвали суду від 5 квітня 2017 року про виправлення описки у судовому рішенні, то колегія суддів оцінює її критично оскільки виправлення слідчим суддею в усьому тексті ухвали номеру кримінального провадження та злочинів, які інкримінуються підозрюваному не відповідає вимогам ст.379 КПК України.
Так, в розумінні ст.379 КПК України, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.
За змістом ст.379 КПК України, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.
Виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.
Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя по суті не розглянув зазначене вище клопотання захисника про скасування арешту на спірний автомобіль, а відтак суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити законність ухвали судді щодо скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2017 року щодо часткового задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту накладеного на автомобіль марки «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 та ухвалу цього ж суду від 5 квітня 2017 року про виправлення описки у судовому рішенні скасувати.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про часткове скасування арешту майна від 2 лютого 2017 року повернути суду першої інстанції для розгляду по суті.
Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

__________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3