Ухвала
іменем україни
23 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Чутівка Знам`янського району Кіровоградської області та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч. 1 ст. 311 КК України на 2 роки обмеження волі;

за ч.1 ст. 313 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України постановлено зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 6.11.2014 по 7.11.2014 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку ОСОБА_7 , у невстановлений судом час та місці зірвав рослини коноплі, які в подальшому переніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де висушував та перетирав, тим самим виготовляв особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс з метою збуту.

В подальшому реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 13.10.2014 року, в період часу з 15.00 годин до 15.55 годин, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих міркувань, знаходячись за місцем свого проживання, незаконно збув особі з легендованими анкетними даними ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 2,163 грам, за гроші в сумі 70 гривень.

Під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 06.11.2014 року було виявлено та вилучено скляну банку об`ємом 3 літри, яка була заповнена речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 351,48 г, 5 паперових згортків з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані та 3 поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна маса, якого в перерахунку на суху речовину становить 17,512 г.

Крім того, ОСОБА_7 у не встановлений слідством час та місці незаконно придбав рідину соляної кислоти, яку в подальшому переніс до місця свого проживання, де став зберігати її у скляній пляшці об`ємом 0,5 літра, з метою використання для виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Під час проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено скляну пляшку об`ємом 0,5 літра, в якій міститься соляна кислота, яка віднесена до прекурсорів, об`ємом 130 мл., шприц ємкістю 10 мл. із залишками речовини світложовтого кольору, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною метамфетамін, маса якого не визначена у зв`язку з малою кількістю об`єкту наданого на експертизу, а також, фосфор та йод, які відповідно до вказаного висновку експерта можуть бути використані для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_7 у не встановлений слідством час та місці незаконно придбав дві воронки, мірний циліндр, колби, тиглі, які відносяться до хімічного посуду загального призначення, які в подальшому переніс до місця свого проживання, де став зберігати їх для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказані предмети було вилучено 6.11.2014 року під час обшуку місця проживання ОСОБА_7 на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 червня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник просить судові рішення скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу інкримінованих злочинів. При цьому посилається на неповноту судового розгляду та допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що зібрані по справі докази не дають достатніх підстав для засудження його підзахисного.

Іншими учасниками справи судове рішення не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, обґрунтовуючи касаційні вимоги, посилається, у тому числі, і на однобічність і неповноту судового розгляду, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410, 411 КПК України, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена. Отже, касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин справи, встановлених судом.

Оцінюючи правильність постановлених щодо ОСОБА_7 судових рішень з огляду на правильність застосування кримінального закону та дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильність кваліфікації його дій підтверджується зібраними по справі, дослідженими під час судового засідання і наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Зокрема, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_7 , судом були перевірені та оцінені показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вказували на причетність ОСОБА_7 до вчинених злочинів.
Крім того висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК Українитакож підтверджуються відомостями, які зафіксовані в протоколах про проведення обшуку, про проведення оперативної закупки, про результати контролю за вчиненням злочину, про результати аудіо-відео контролю особи та висновками судово-хімічних експертиз.
Доводи касаційної скарги про те, що показання свідка ОСОБА_8 є не недопустимим доказом і їх не можна враховувати при розгляді справи, то вони є необґрунтованими виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів провадження, при розгляді справи місцевим судом прокурор заявив клопотання про допит залегендованої особи на ім`я « ОСОБА_14 » в режимі відеоконференції у відповідності з положеннями ч.9 ст. 352 КПК України (т.3 а.с. 119). При цьому, при обговоренні цього клопотання, сторона захисту, а саме захисник ОСОБА_6 , не заперечував проти його задоволення. Свідок ОСОБА_8 був допитаний судом у відповідності до вимог закону та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а сторона захисту під час розгляду справи не надавала суду доказів у відповідності до ч.2 ст. 96 КПК України, які б вказували на нечесність свідка. З урахування того, що надані залегендованою особою показання повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, у суду не виникло сумнівів у їх достовірності.
Таким чином, підстави вважати, що вищенаведені докази були зібрані з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку із чим вони є не допустимими, по справі відсутні.
Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України кваліфіковано правильно.
З урахуванням наведеного, доводи касаційної скарги про те, що судом до ОСОБА_7 було неправильно застосовано кримінальний закон є безпідставними.
Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає положенням ст. 65 КК України і необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Апеляційний розгляд відбувся у відповідності до вимог закону, а ухвала апеляційного суду відповідає положенням ст. 419 КПК України.
При цьому було належним чином проаналізовано доводи апеляції захисника, які по суті є аналогічними з доводами його касаційної скарги, та надано на них вичерпні відповіді.
Таким чином істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судових рішень, судом касаційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 434-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3