Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/52/2017 Справа №641/77/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
слідчий суддя ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3
До суду надійшло клопотання слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 про арешт розкладного ножа торгової марки «Min sheng» що 06.01.2017 був добровільно виданий підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні кабінету №91 Слобідського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, пров.Балашовський, 12.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 31.08.2016 о 21:30 ОСОБА_5 , 1979 р.н., знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження гр-ну. ОСОБА_6 , 1965 р.н.
26.12.2016 по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В ході проведення досудового розслідування, згідно висновку судово-медчиної експертизи було встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 утворилися від травматичної дії гострого предмету, який володіє ріжучими властивостями.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 пояснив, що 31.08.2016 близько 21:30 в ході виниклого конфлікту між ним та невідомим йому чоловіком, а саме як було встановлено ОСОБА_6 , в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , в нього в руках знаходився його розкладний ніж, крім того ОСОБА_5 заявив клопотання щодо надання ним для приєднання до матеріалів кримінального провадження та для подальшого проведення експертиз належачий йому розкладний ніж, який був ним добровільно виданий. 06.01.2016 вказаний ніж торгової марки «Min sheng» був оглянутий та визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.
Заслухавши думку слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку про очевидну необхідність в арешті предмету кримінального правопорушення - а саме розкладного ножа торгової марки «Min sheng» що 06.01.2017 був добровільно виданий підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні кабінету №91 Слобідського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, пров.Балашовський, 12.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, ч.4 ст.167, 170, 171 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1