Справа № 158/2300/15-к
Провадження № 1-кп/161/28/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 07 березня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря : ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686, від 12.09.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, судимого:

19.11.2014 року, вироком Ківерцівського районного суду Волинської області, за ч.3 ст.309; ч.1 ст.310; ст.70; ст.75; ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з іспитовим строком на 2 роки.

за ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, повторно, незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України при наступних обставинах.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що 12.09.2015 року, працівниками Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області, згідно ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області, від 10.09.2015 року, за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , при проведенні санкціонованого обшуку, в ході якого, при особистому обшуку ОСОБА_4 , у лівій кишені куртки, в яку він був одягнений, виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта за №591/591, від 16.09.2015 року, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою, у перерахунку на висушену речовину, 11,02 грам. У подальшому, на горищі господарської будівлі хліва було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно вищевказаного висновку експерта, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою, у перерахунку на суху висушену речовину, 33,08 грам, а всього загальна маса вилученого канабісу у ОСОБА_4 становить 44,10 грам.

Таким чином, досудовим розслідуванням ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він своїми умисними діями, які виразились у повторному незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані сторонами, суд вважає, що не знайшло свого підтвердження інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, а тому вважає за необхідне виправдати його на підставі ч.1 п.2 ст.373 КПК України, у зв`язку з тим, що не доведено його винуватість у вчиненні даного злочину.

Згідно до вимог, передбачених ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 01.11.1996 року, за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно із вимогами ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Приймаючи рішення про виправдування обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, суд виходить із того, що ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду, стороною обвинувачення не було наведено достатньо доказів винуватості вчинення ОСОБА_4 злочину поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана і не пропонується прокурором.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 своєї винуватості, в інкримінованому йому злочині, за ч.2 ст.309 КК України, не визнав.

Дав показання про те, що 12.09.2015 року, в ранкову пору, у домогосподарстві, що по АДРЕСА_1 , у якому проживає, працівниками правоохоронних органів було проведено обшук, під час якого він добровільно видав працівникам міліції насіння коноплі, які у хліві зберігала його дружина, з метою виготовлення відвару для лікування. До проведення даного обшуку йому не було відомо про зберігання дружиною цього насіння. В той же час, працівники міліції, оформили добровільну видачу ним коноплі у такий спосіб, що нібито вони самі знайшли у його одязі цей наркотичний засіб.

Про те, що на горищі, та на земельній ділянці домогосподарства, працівниками міліції було знайдено ще рослини канабісу, йому невідомо, оскільки даних обставин не бачив, у будинку він проживає не один, дані наркотичні засоби йому не належать.

Крім того, вважає, що обшук був проведений з порушеннями вимог закону, оскільки він бажав щоб під час його проведення був присутній захисник, у чому йому фактично було відмовлено, копії процесуальних документів про проведення обшуку та про результати такого обшуку для ознайомлення йому не надавались та не вручались, він їх не підписував.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 не спростовуються наданими стороною обвинувачення та дослідженими у судовому засіданні доказами:

З ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області, від 08.09.2015 року, та ухвали цього ж суду, від 11.09.2015 року, про виправлення описки, убачається, що слідчому Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525, від 11.07.2015 року, за ч.3 ст.185 КК України, був наданий дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку та господарських приміщеннях за місцем проживання ОСОБА_4 , які знаходяться по АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення викраденого майна, а саме: горілки, коньяку, цигарок та можливих знарядь злому.

У протоколі обшуку, від 12.09.2015 року, який було проведено слідчим ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525, від 11.07.2015 року,зазначено, що нагорищі буд. АДРЕСА_1 , на подвір`ї, навколо вказаного будинку та на городній ділянці, було виявлено та вилучено 28 рослин канабісу, а при особистому обшуку ОСОБА_4 було також виявлено та вилучено пакет з подрібненою рослиною схожою на канабіс.

Дані речовини, в ході досудового розслідування були оглянуті та визнані речовими доказами вже у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686, від 12.09.2015 року, які згідно висновку експерта, за №591/591, від 16.09.2015 року, являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою, у перерахунку на висушену речовину, становлять 44,10 г..

Під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення, були допитані у якості свідків: ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які були залучені працівниками правоохоронних органів у якості понятих, під час проведення вищезазначеного обшуку, а також ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно, оперуповноважений, слідчий та заступник начальника слідчого відділу Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, які ствердили, що під час обшуку у домогосподарстві, на земельній ділянці та у самого обвинуваченого ОСОБА_4 були виявлені та вилучені подрібнені та цілі стебла рослин коноплі.

Зазначені докази не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки обшук в житловому будинку та господарських приміщеннях за місцем його проживання, які знаходяться по АДРЕСА_1 , був проведений 12.09.2015 року з істотними порушеннями прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а інші докази, здобуті під час цього обшуку, відповідно, також були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому відповідно до ст.87 та ч.1 ст.89 КПК України їх слід визнати недопустимими.

Крім того, інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення, яке складено та підписано 01.10.2015 року прокурором Ківерцівського району є суперечливими і не відповідає обставинам, які відображені в протоколі обшуку, від 12.09.2015 року, на які покликається сторона обвинувачення під час судового розгляду.

Так, відповідно до ч.1, ч.3 ст.214 КПК України:
слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
В матеріалах судового провадження відсутні дані про внесення слідчим чи прокурором до ЄРДР відомостей про інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, а також в матеріалах провадження відсутня постанова керівника органу досудового розслідування про доручення розслідування даного провадження слідчому.
З приєднаного до матеріалів судового провадження обвинувального акту встановлено, що відомості до ЄРДР щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, були внесені лише 12.09.2015 року і зареєстровані за № 0000686.
Обшук у помешканні ОСОБА_4 слідчим ОСОБА_9 був проведений по іншому кримінальному провадженню за №0000525, що підтверджується протоколом обшуку, від 12.09.2015 року.
Згідно з письмовою інформацією першого заступника прокурора Волинської області ОСОБА_13 , від 31.03.2016 року, досудове розслідування у провадженні №0000525, проводив старший слідчий ОСОБА_8 , відомостей про зміну чи призначення іншого слідчого у даному кримінальному провадженні система ЄРДР не містить, аналогічне стверджується і наданими прокурором суду фотокопіями витягу з ЄРДР.
При таких обставин суд вважає, що проведення обшуку 12.09.2015 року в житловому будинку та господарських приміщеннях за місцем проживання ОСОБА_4 , які знаходяться по АДРЕСА_1 , не уповноваженою на те посадовою особою слідчим ОСОБА_9 є незаконним, оскільки обшук провів не слідчий ОСОБА_8 , якому було надано дозвіл, а слідчий ОСОБА_9 , який не був у складі слідчої групи. Крім того, ухвала слідчого судді на проведення обшуку була надана слідчому в іншому кримінальному провадженні №0000525. Оскільки постанова про створення групи слідчих, від 05.09.2015 року, відсутня в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, а також відсутня в реєстрі матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України за № 0000686, і не відкривалась стороні захисту при відкритті матеріалів кримінального провадження, то відповідно до ч.12 ст.290 КПК України, суд не приймає її як до уваги як доказ.
Слід відмітити, що ухвали слідчим суддею Ківерцівського районного суду Волинської області, про надання дозволу на проведення обшуку в житловому будинку та господарських приміщеннях за місцем проживання ОСОБА_4 , які знаходяться по АДРЕСА_1 , та виправлення описки в ухвалі, приймалися, відповідно 08 та 11.09.2015 року, з метою відшукання і вилучення викраденого майна, а саме: горілки, коньяку, цигарок та можливих знарядь злому, в той же час, як убачається із фабули, викладеної в обвинувальному акті, від 01.10.2015 року, обшук у вказаних приміщеннях був проведений на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області, від 10.09.2015 року, яка в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутня.

Відповідно до ч.3-5 та ч.9 ст.236 КПК України, перед початком обшуку слідчий зобов`язаний пред`явити ухвалу слідчого судді та надати її копію особі, яка володіє житлом чи іншим володільцям, а за її відсутності - іншій присутній особі.
Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитись в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Другий примірник протоколу обшуку разом із додатками до нього, описом вилученого майна (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому члену сім`ї або його представникові.
Ч.2 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається стороною кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана їх зберігати у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим , прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються у протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ за №1104, від 19.11.2012 року, затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберігання і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, відповідно до ч.3 Порядку, речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані.

Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронності вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.

На речові докази, які не можуть бути належним чином упаковані через громіздкість чи з інших причин, прикріплюється бирка у спосіб, що унеможливлює її зняття, зміну або пошкодження.

На упаковці (бирці) проставляються підписи осіб, які брали участь у процесуальній дії, та зазначається інформація про вміст упаковки, найменування проведеної процесуальної дії, дата її проведення та номер кримінального провадження.

З приєднаного до матеріалів справи протоколу обшуку, від 12.09.2015 року, убачається, що обшук у обвинуваченого ОСОБА_4 був проведений з істотним порушенням вимог зазначеного вище Закону, а саме ухвала слідчого судді та протокол про проведення обшуку слідчим не вручались, слідчим не пропонувалося добровільно видати розшукувані речі, речовини, які вилучались під час обшуку, належним чином не оглядались, не зважувались, не упаковувались та не опечатувались, що унеможливило їх належне зберігання. Крім того, вони виявлялись та вилучались не лише на горищі господарської будівлі та в предметах одягу ОСОБА_4 , як про це зазначено в обвинувальному акті, але і на подвір`ї навколо будинку та на огородній ділянці, де було виявлено 28 шт. рослин з коренем, схожі на рослини, як зазначено в протоколі, канабісу, чого не зазначено в обвинувальному акті.
Крім того, свідок ОСОБА_11 суду дав показання про те, що на одній із бирок, розміщеній на пакеті, в якому знаходилась вилучена речовина, стоїть не його підпис, а свідок ОСОБА_10 , хоч ствердила, що на обох бирках пакетів стоять її підписи, однак не пам`ятає, де і при яких обставинах вона їх ставила.
При таких обставинах, стороною обвинувачення не доведено, що судова фізико-хімічна експертиза була проведена саме по результатах виявленої та вилученої під час обшуку речовини.
Суд також приймає до уваги показання свідка ОСОБА_12 о/у Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про те, що він із власної ініціативи обшукав одяг ОСОБА_4 , у який той був одягнутий, та знайшов там наркотичний засіб. В той же час, відповідно до вимог ч.5 ст.236 КПК України, обшук особи, яка перебуває в житлі чи іншому володінні, може бути проведений лише за рішенням слідчого чи прокурора, якщо є достатні підстави вважати, що вона переховує при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд вважає, відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст.87; ч.1 ст.89 КПК України, недопустимими докази, отримані під час обшуку в житловому будинку та господарських приміщеннях за місцем проживання ОСОБА_4 , які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що наркотичні засоби які вилучались за місцем його проживання, йому не належать. Даних обставин, тобто приналежності наркотичних засобів, органами досудового розслідування не встановлювали. Особи, які проживають із ОСОБА_4 , не допитані та клопотання про їх допит не заявлялося, інших доказів, що наркотичні засоби належать саме ОСОБА_4 , стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, оскільки інших доказів, сторонами кримінального провадження не надано, а ті, на які покликається прокурор, не можуть бути покладені в основу обвинувачення, суд вважає, що досудовим розслідуванням не зібрано належних і достатніх доказів про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому правопорушення, а тому його слід виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370,371, п.2 ч.1 ст.373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), суд -

У Х В А Л И В :
Виправдати ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.

Речові докази: канабіс загальною масою 44,10 г., знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1