Справа № 640/3972/16-к
н/п 1-кс/640/273/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4 ,
До Київського районного суду м. Харкова 12.01.2017 та 13.01.2017 надійшли клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 кожне з яких погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , в яких сторона обвинувачення просить відповідно:
На обґрунтування кожного з клопотань сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 09.03.2016 у вечірній час, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та п`ятеро невстановлених осіб, володіючи інформацією, що за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає заможне подружжя, яке за вказаною адресою зберігає значну суму грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, скоїли розбійний напад на ОСОБА_12 його дружину, доньку, та незаконно заволоділи грошовими коштами в розмірі 38 000 доларів США, 1500 Євро, 73 500 гривень та іншим майном, що належало потерпілим.
Крім того, 10.12.2016 до СУ ГУНП в Харківській області з УКР ГУНП в Харківській області надійшли матеріли щодо групи осіб у кількості трьох осіб, а саме чоловіка ОСОБА_13 , чоловіка ОСОБА_14 та чоловіка ОСОБА_15 , які готуються та мають намір під погрозою насильства над потерпілим і його близькими родичами, які проживають в домоволодінні, що знаходиться в Харківському районі Харківської області, вчинити дії направлені на вимогу передачі чужого майна (грошей та виробів з золоту).
Заволодівши, таким чином, вищевказаним чужим майном, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 з місця скоєння злочину зникли, звернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.
11.01.2017 ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 затримані в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.
11.01.2017 ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.
Крім того, 11.07.2017 під час особистого обшуку при затриманні ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 2 гривні.
Сторона обвинувачення зазначає в клопотаннях відповідно, що вилучені 11.01.2017 в ході огляду та обшуків майно, транспортні засоби, речі та документи, грошові кошти, відповідно до положень ст. 98 КПК України можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно є доказом злочину.
Сторона обвинувачення зазначає, що потреби досудового розслідування в отриманні речей, предметів і документів, грошових коштів, які можуть бути використані під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 вказані два клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про арешт майна об`єднані в одне провадження за № 640/3972/16-к, н/п 1-кс/640/273/17.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий просили задовольнити клопотання про арешт майна.
Власник майна підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_20 13.01.2017 подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, в заявах зазначили також, що проти задоволення клопотання заперечують.
Власники майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про день, час, місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.01.2017, 11.01.2017 о 10 год. 35 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого, з дотриманням вказаних вище норм КПК України, здійснено огляд затриманої особи, в ході якого, згідно зазначеного протоколу, вилучено зазначені у клопотанні грошові кошти у сумі 2 гривні (а.с. 10-11)
11.01.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за двома епоізодами, кожний за ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 18-20).
12.01.2017 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозриу вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах; за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах; за ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 187 КК України, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства (а.с.76-78).
Клопотання про арешт вилученого 11.01.2017 в ході особистого огляду затриманої особи майна подано до Київського районного суду м. Харкова 12.01.2017, тобто з дотриманням строку, передбаченого абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно заяви ОСОБА_18 від 11.01.2017, останній надав добровільну згоду на проведення огляду належного йому автомобілю «Toyota camry», д.н.з. НОМЕР_1 , та просив провести такий огляд (а.с. 70).
11.01.2017 з 10 год. 55 хв. до 13 год. 30 хв., у автомобілі «Toyota camry», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_18 , проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду від 11.01.2017 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого (а.с. 7-9).
Клопотання про арешт вилученого 11.01.2017 в ході огляду місця події майна подано до Київського районного суду м. Харкова 12.01.2017, тобто з дотриманням строку, передбаченого абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Крім того, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчого судді зазначено відшукання і вилучення грошових коштів, ювелірних виробів із дорогоцінних металів, мобільних телефонів та іншого майна, здобутого злочинним шляхом, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Тайота Хайлендер», д.н.з. НОМЕР_32 , що належить ОСОБА_12 , а також маски для обличчя з прорізами для очей (балаклави), засобів обмеження рухомості (наручників), мобільних телефонів, що використовувались як засоби зв`язку в ході вчинення злочинних дій, чорнових записів, записних книжок, цифрових (електронних) носіїв інформації, які можуть містити відомості про причетність осіб до скоєння злочину, а також інших речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, та можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні (а.с. 34-35, 39-40, 50-51, 80-81).
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого в ході обшуків на підставі ухвал слідчого судді, подані протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим, прокурором доведено, що вищевказане майно вилучене під час проведення обшуків, за винятком посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 21.05.1996 на ім`я ОСОБА_6 , мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучені відповідно до протоколів обшуків від 11.01.2017 речі, предмети та документи підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотаннях слідчого, прокурора, за винятком зазначеного посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , та враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині підлягає задоволенню..
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора в цій частині, доведено значення вилучених предметів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 . Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що вказане посвідчення посвідчує користування спеціальним правом, та вилучення такого документа можливе при вирішенні питання про тимчасове обмеження у користуванні таким правом відповідно до ст. 152 КПК України, яке на теперішній час стороною обвинувачення не заявлялося.
В цій частині слідчим, прокурором в межах заявленого клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотанні слідчого, прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, а тому клопотання в частині арешту посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 21.05.1996 на ім`я ОСОБА_6 саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає.
В цій частині сторона обвинувачення не позбавлена можливості залучити до матеріалів даного кримінального провадження посвідчені належним чином копії вказаного документу.
Місцем зберігання арештованого майна слідчий суддя визначає СУ ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
В іншій частині в задоволенні клопотання про арешт посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 21.05.1996 на ім`я ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 в той же строк, який обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1