Справа № 461/759/17
Провадження № 1-кс/461/686/17
УХВАЛА
ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просять скаргу задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти мотивів скарги заперечив та пояснив, що оскаржувана постанова від 29.12.2016 року винесена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Наділі, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.08.2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 30.06.2016 року відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.08.2016 року та постанову заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_7 від 30.06.2016 року скасовано, матеріали кримінального провадження направлено до прокуратури Львівської області для проведення досудового розслідування.
В подальшому доручено проведення досудового розслідування старшому слідчому другого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 .
Так, старшим слідчим другого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 під час досудового розслідування не вжито достатніх заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а також встановлення об`єктивної істини, крім того не повно виконанні вимоги, які вказані в ухвалах суду від 16.02.2016 року та 15.09.2016 року.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що старшим слідчим другого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження, оскільки всупереч вимогам, передбачених ст.ст.2,9 КПК України, не забезпечено повного, об`єктивного, неупередженого розслідування кримінального провадження і дослідження викладених у заяві скаржника фактів та обставин, зокрема, не проведено всіх слідчих дій, передбачених главою 20 КПК України.
Слідчим належним чином не перевірено показань ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 щодо повідомлення ОСОБА_3 . ОСОБА_8 про припинення дії довіреності. Слідчим не взято до уваги показань свідка ОСОБА_9 яка попереджена про кримінальну відповідальність, та була присутня при тому, як ОСОБА_3 в телефонній розмові 08.08.2013 року повідомила ОСОБА_8 про скасування довіреності. Також, слідчим не взято до уваги показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які попереджались про кримінальну відповідальність та показання яких відповідно до ч. 2 ст. 97 КПК України можуть бути визнаними допустимими доказами, які вказали, що зі слів ОСОБА_3 знали, що вона повідомила ОСОБА_8 про скасування довіреності в серпні 2013 року.
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що з моменту скасування довіреності і до моменту реєстрації права власності на квартиру за ПП «ЛЕО-ТРЕВЕЛ» чинність довіреності перевірялась нотаріусами Львівського міського нотаріального округу, зокрема 16.08.2013 року в наступний після приїзду ОСОБА_8 з за кордону та 09.09.2013 року в день реєстрації права власності на квартиру за ПП «ЛЕО-ТРЕВЕЛ». Внаслідок неналежного проведення досудового розслідування поза межами розумних строків, нотаріуси не можуть згадати хто звертався до них з проханням перевірити чинність довіреності. Однак, в ході досудового розслідування не встановлювалось хто звертався до нотаріусів для перевірки чинності довіреності, слідчим не проведено жодних слідчих та розшукових дій з метою встановити хто звертався до нотаріусів з метою перевірки даної довіреності. Зокрема, не опитано помічників нотаріусів, охоронців, людей, які в цей час приходили за наданням нотаріальних послуг, тощо, не встановлено інших осіб, які б могли вказати, хто звертався в цей час до нотаріуса, камери відео нагляду, тощо. Не перевірено, чи телефонні номери, якими користувався ОСОБА_8 , зокрема, ті які зв`язувались з пристроєм, вилученим автомобіля ОСОБА_3 , та номер телефону ОСОБА_12 , який знаходився в час перевірки довіреності в межах місцезнаходження нотаріальних контор. Чи зв`язувались номери, якими користувався ОСОБА_8 .. ОСОБА_12 та реєстратор ОСОБА_13 з номерами телефонів якими користуються нотаріуси та інші. Слідчим не встановлено чи перевірка довіреності є нотаріальною дією.
Слідчим не встановлено чому 10.09.2013 року, тільки оформивши право власності на квартиру (09.09.2013 року). ОСОБА_14 звертався до нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі-продажу даної квартири та чому договір не був посвідчений.
Слідчим не взято до уваги показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відповідно до ч. 2 ст. 97 КПК України можуть бути визнаними допустимими доказами, які вказали, що з слів ОСОБА_3 знали, що вона повідомила ОСОБА_8 про скасування довіреності в серпні 2013 року.
В ході досудового розслідування не перевірено показань ОСОБА_3 , щодо неможливості укладення ОСОБА_8 договору купівлі продажу частки в ПП „ЛЕО-ТРЕВЕЛ" саме 01 серпня 2013 року, проведення зборів власників даного підприємства та підписання акту приймання-передачі квартири 02 серпня 2013 року за адресою реєстрації підприємства (тобто підробку даних документів - внесення неправдивих відомостей про дату їх складання), оскільки, підприємство зареєстровано в квартирі, яка належить ОСОБА_12 яку останній здає в оренду та в даній квартирі не могли проходити збори підприємства, а також, не перевірено чи зустрічався ОСОБА_8 з ОСОБА_12 у вказані дні. Зокрема, не витребувано роздруківки та місцезнаходження телефонів ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не встановлено та не опитано свідків.
Слідчим не перевірено показання ОСОБА_8 та ОСОБА_12 чи дійсно збори засновників Приватного підприємства «Лео-Тревел» відбувались 02 серпня 2013 року, тобто в період, коли довіреність ще не була скасована. Зміни до установчих документів були зареєстровані лише 28.08.2013 року, а отже, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 могли підробити рішення зборів засновників, акт приймання-передачі та інші документи, вносячи неправдиву дату їх оформлення.
Згідно з показаннями ОСОБА_8 збори проходили за місцем реєстрації підприємства. Я вказувала слідчому, що підприємство зареєстровано в квартирі, яка належить ОСОБА_12 , яку він здає в оренду, однак слідчим належним чином не перевірено де, коли і при яких обставинах проводились збори засновників підприємства.
Слідчим, всупереч ст. 96 КПК України, не перевірено показання директора Приватного підприємства «Лео-Тревел» - ОСОБА_12 .
Слідчим не встановлено свідків, які можуть підтвердити, що ОСОБА_12 в даній квартирі не проживає і квартиру здає, та в даній квартирі не могли проводитись збори.
Слідчим, формально та поверхнево допитано свідка ОСОБА_15 яка в своїх поясненнях (том 6 а.с. 65). зазначала, що в квартирі де зареєстровано ПП. «Лео-Тревел» проживають квартиранти, однак з незрозумілих причин при допиті її в якості свідка, дала кардинально інші показання.
Слідчим не виконано вищезазначених ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та апеляційного суду Львівської області в частині здобуття ін. доказів, які б підтверджували чи спростовували факт проведення зборів за вказаною адресою.
Слідчим не проведено одночасний допит ОСОБА_3 з ОСОБА_16 , що дало б можливість спростувати показання ОСОБА_8 , про що зазначалось у вищезазначених ухвалах слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та апеляційного суду Львівської області
Відповідно до доказів зібраних в кримінальному провадженні в автомобілі ОСОБА_3 було вилучено пристрій, за допомогою якого прослуховувались розмови в салоні автомобіля та ймовірно фіксувались даним пристроєм.
Однак, слідчим не перевірено чи не зафіксована розмова ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в якій ОСОБА_3 повідомляла ОСОБА_8 про скасування довіреності.
Згідно з висновком експертизи на який посилається слідчий в оскаржуваній постанові, експерт не міг дати відповіді на поставлені питання, оскільки відсутні елементи живлення до пристрою Teltonika FM 4100, який був вилучений в автомобілі ОСОБА_3 .
Слідчим формально, виконуючи ухвалу слідчого судді, без участі спеціаліста чи експерта оглянуто автомобіль ОСОБА_3 . Пристрій вилучений з вказаного автомобіля працював до моменту його демонтажу, що підтверджується інформацією наданою ПрАТ «Київстар», а отже, в автомобілі можуть знаходитись конструктивні елементи, необхідні для його роботи чи ін. пристрої.
Не подано клопотання та не отримано ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до інформації яка находиться на сервері ПП «КОМП`ЮТЕРІНФО ТА СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ», а також, можливості використання інших елементів живлення для дослідження пристрою Teltonika FM 4100.
При проведенні досудового слідства не встановлено кому належать/належали телефонні номери які зв`язувались з пристроєм, який був вилучений в автомобілі ОСОБА_3 та не перевірено показання останньої, що вказаними номерами телефонів користувався ОСОБА_8 . Відтак, зокрема номер телефону НОМЕР_1 , яким ОСОБА_8 користувався протягом тривалого часу до моменту розірвання стосунків з ОСОБА_3 велику кількість разів зв`язувався з пристроєм, який був вилучений в автомобілі ОСОБА_3 .. Згідно з показами ОСОБА_3 . 05.08.2013 року ОСОБА_8 поїхав з колишньою дружиною на відпочинок, та цього ж дня він телефонував ОСОБА_3 та на пристрій вилучений з автомобіля, що можна перевірити шляхом витребування від оператора мобільного зв`язку інформації щодо місця перебування та отриманням роздруківки розмов з номера телефону НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 , чого не було зроблено слідчим. Про необхідність встановлення власників цих телефонних номерів зазначалось в вищезазначених ухвалах слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та апеляційного суду Львівської області.
Слідчим не перевірено показання ОСОБА_8 , що номером телефону НОМЕР_2 могла користуватись ОСОБА_3 та зв`язуватись з пристроєм, який було вилучено з її автомобіля. Згідно з інформацією наданою оператором мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», даний номер телефону зв`язувався з пристроєм, який було вилучено з автомобіля ОСОБА_3 протягом тривалого періоду, велику кількість разів та в різний час доби, зокрема, дуже часто в робочий час, коли ОСОБА_8 перебував на роботі, та враховуючи місцеперебування телефонних номерів НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та телефонного номеру НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , вона не могла користуватись його телефоном та зв`язуватись з пристроєм вилученим в її автомобілі. Слідчим не витребувано від оператора мобільного зв`язку інформацію про місцеперебування та роздруківки з`єднань телефонних номерів, які зв`язувались з пристроєм вилученим з автомобіля та не встановлено іншим чином, хто користувався даними номерами.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З огляду на зазначене, вважаю, що старшим слідчим другого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 передчасно зроблено висновок про неможливість здобуття інших доказів для повного та всебічного з`ясування обставин кримінального провадження.
Крім того, слідчий після скасування постанов, слідчими суддями не виконав всіх необхідних процесуальних дій, закрив провадження, фактично продублював скасовані постанови про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на вищевказане та керуючись ст.ст.303-304, 306-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Повний текст ухвали оголошено 11 квітня 2017 року о 16 годині 30 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1