Ухвала іменем україни 30 березня 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514, за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тершаків Городоцького районуЛьвівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
щодо якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 310 КК України, на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

встановив:

у касаційній скарзі прокурор стверджує про незаконність ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 , яку просить скасувати з призначенням нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що поза увагою суду апеляційної інстанції залишилися незаконне рішення місцевого суду про стягнення судових витрат з особи, звільненої від кримінальної відповідальності.
Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 310 КК України, на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 550 грн 25 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 вересня 2016 року ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який висловився проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

ОСОБА_5 підозрювалася у тому, що вона в кінці квітня 2016 року умисно, не маючи спеціального дозволу, всупереч вимогам Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» без мети збуту на своїй присадибній ділянці по АДРЕСА_2 незаконно посіяла та у період часу з квітня 2016року по 04 липня 2016 року незаконно виростила 208 рослин снотворного маку, які відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби і обіг яких допускається для промислових цілей.

Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Одночасно ст. 419 КПК України містить вимоги до ухвали апеляційного суду, в якій має бути зазначено: імена учасників судового провадження, короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції, узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження, встановлені судом першої інстанції обставини, встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, не погоджуючись з постановленою ухвалою місцевого суду щодо ОСОБА_5 , прокурор звернувся із апеляційною скаргою на це судове рішення, у якій висував вимогу про його зміну та виключення рішення про стягнення з ОСОБА_5 процесуальних витрат у сумі 550 грн 25 коп.
При цьому прокурор наголошував на тому, що процесуальні витрати підлягають стягнення з осіб щодо яких постановлений обвинувальний вирок, а не з осіб, які звільнені від кримінальної відповідальності.

Розглядаючи апеляцію прокурора на ухвалу, постановлену щодо ОСОБА_5 , суд апеляційної інстанції усупереч вимогам ст. 419 КПК України, залишаючи апеляційну скаргу сторони обвинувачення без задоволення, не зазначив даних про особу, щодо якої було постановлено оскаржуване судове рішення, короткого змісту рішення суду першої інстанції, обставин, встановлених цим судом, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.
Суд апеляційної інстанції формально погодився з правильністю прийнятого місцевим судом рішення про стягнення судових витрат з особи, звільненої від кримінальної відповідальності, та, посилаючись на загальні обставини, визнав безпідставними доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі.

При цьому, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд не перевірив і не врахував положень ч. 2 ст. 124 КПК України та роз`яснень, що містяться у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відповідно до яких судові витрати покладаються тільки на засуджених.

З огляду на викладене, ухвала Апеляційного суду Львівської області від 20 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 є такою, що не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора задоволенню.

При новому апеляційному розгляді суду належить перевірити доводи апеляції, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, із урахуванням усіх обставин прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

постановив:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

_____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3