У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою
26 липня 2017 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001878 від 24 липня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, уродженцю с. Солонки Пустомитівського району Львівської області, українцю, громадянину України, із базовою загальною середньою освітою, тимчасово не працюючому, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Сихівського районного суду м. Львова від 10.12.2012 року за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернулася з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України. Зокрема, він 24.07.2017 приблизно о 04 год. 30 хв., повторно, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, підійшов до передніх водійських дверцят автомобіля та рукою висмикнув врізний замок дверцят автомобіля, після чого проник до салону автомобіля марки «ЗАЗ» модель «1102», д.н.з. НОМЕР_1 . Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 зламав кришку механізму запалення, вирвав дроти запалення та з`єднав їх між собою з метою заведення двигуна автомобіля та незаконного ним заволодіння, проте транспортний засіб завести так і не зміг. Далі, вийшовши з автомобіля почав його штовхати, щоб у такий спосіб зрушити його із місця та незаконно заволодіти вищевказаним транспортним засобом. Проте, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 зрозумів, що завести автомобіль йому не вдасться.

Після чого, ОСОБА_6 приблизно о 04 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи на вул. Некрасова, 5А у м. Львові, таємно викрав із салону автомобіля марки «ЗАЗ», модель «1102», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 317 гривень, одну банківську картку «Приватбанку» та дві банківські картки «А- Банку», що для потерпілої матеріальної цінності не становлять, флеш накопичувач ємністю 256 МГБ марки «Kingston» сірого кольору вартістю 100 гривень, одну пачку із соняшниковим насінням вартістю 7 гривень, один засіб інтимної гігієни (жіночий тампон) вартістю 2 гривні 10 копійок, що належать потерпілій ОСОБА_7 , після цього залишив місце вчинення злочину, проте останнього із викраденим майном було затримано працівниками поліції, а викрадене майно у присутності понятих вилучено.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості; у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна та середньої важкості у виді позбавлення волі до п`яти років; вік підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; на час досудового розслідування підозрюваний ніде офіційно не працевлаштований; раніше ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор та слідчого в судовому засіданні клопотання підтримали, пояснили, що на їх думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Просять врахувати, що на даний час існує вирок Сихівського районного суду м. Львова, яким його засуджено за аналогічний злочин на 5 років і 1 місяць позбавлення волі, вирок оскаржено в апеляційному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечили. Підозрюваний участь у інкримінованому не заперечив. Проте просять врахувати, що він має постійне місце проживання, окрім того хворіє на відкриту форму туберкульозу, потребує лікування, а тому вважають, що достатнім запобіжним заходом може бути домашній арешт по місцю проживання та лікування. Підозрюваний підтвердив наявність вироку суду, яким його засуджено за аналогічний злочину на 5 років і 1 місяць позбавлення волі, який він оскаржив у апеляційному порядку.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001878 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України.

Про підозру у вчиненні даних злочинів ОСОБА_6 повідомлено 24.07.2017 року.

У відповідності до п.«С» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення. Однак факти, які зумовлюють виникнення підозри, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який є необхідним на пізнішому етапі кримінального розслідування.

При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому, оскільки встановлено, що він затриманий у короткий час після скоєного неподалік місця події, при цьому потерпіла вказала на нього, як особу, яка скоїла інкриміновані дії. Окрім того, під час його затримання у нього було вилучено речі, які по опису підпадають під ознаки викрадених з автомобіля потерпілої.

Таким чином, на даній стадії слідчий та прокурор навів переконливі факти того, що затримана особа обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на потерпілу та свідка, місце проживання яких йому відоме, чи продовжити злочинну діяльність, оскільки дійсно він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років, він раніше судимий за аналогічний злочин, звільнений у 2016 році умовно достроково, але вже 15.03.2017 року йому знову оголошено про підозру у скоєнні злочинів передбаченого ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України (а.с.39) і як визнав сам підозрюваний на даний час його визнано винним у скоєнні цих злочинів і призначено покарання, але вирок не вступив у законну силу.

Окрім того, він може впливати на розслідування даного провадження, вчиняючи тиск на потерпілу чи свідків, які його впізнали і місце проживання останніх йому достовірно відомо.

Тому дійсно, інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому, суд враховує, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить виконання завдань, передбачених ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний знаючи про наявність умовно-дострокового звільнення, тяжкого захворювання, обраного йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту по попередній справі, продовжив протиправну діяльність.

Доводи підозрюваного та його захисника про те, що для виконання обов`язків передбачених ст.177 КПК України йому достатньо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту по місцю проживання та лікування не заслуговують на увагу, оскільки підозрюваний сам визнав, що перебував на лікуванні у медичній установі, залишив її, приїхав додому, а повертаючись назад скоїв інкримінований злочин. Окрім того, суд не може обрати запобіжний захід по місцю лікування, оскільки не вправі визначати строк і місце лікування.

Враховуючи наведені вище обставини, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Окрім цього, суд зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків передбаченим цим кодексом. З врахуванням обставин справи, вартості майна, на яке він посягав, особи підозрюваного, його майнового стану та тяжкості скоєного такий розмір застави слід визначити виходячи з вимог частини п`ятої ст.182 КПК України у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 задоволити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання 04.45 год. 24.07.2017 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 000 грн.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою по даному кримінальному провадженні, за винятком необхідності викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1