У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимими доказів матеріалів, які отримані співробітниками 4 відділу 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України в процесі здійснення службової діяльності та припинення їх подальшого дослідження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 410 КК України.

У судовому засіданні прокурором були оголошені письмові докази у даному кримінальному провадженні, у т.ч. дані, що містяться у матеріалах, які отримані співробітниками 4 відділу 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України в процесі здійснення службової діяльності.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про визнання очевидно недопустимими вказаних доказів, яке мотивовано тим, що ці матеріали містять письмові пояснення осіб, які не були допитані у судовому засіданні. Крім того, дані матеріали отримані у непередбачений законом спосіб, без отримання тимчасового доступу до них в порядку статті 159 КПК України. Взагалі не відомо процесуальний порядок отримання вказаних матеріалів.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали дане клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно є необґрунтованим.

Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши зміст документа, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Отже, вищезазначені матеріали є джерелом доказів у розумінні вищенаведеної норми процесуального права.

При цьому, слід зазначити, що положеннями КПК України не передбачено можливості визнання недопустимими джерел доказів.

Так, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

За нормою статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Під час дослідження зазначених захисником матеріалів судом не встановлено очевидної недопустимості доказів, що містяться у них.

Зазначаючи про істотне порушення прав і свобод людини захисник посилається на порушення порядку отримання органом досудового розслідування зазначених вище матеріалів, а саме не проведення тимчасового доступу, не зрозумілість процесуального порядку їх одержання.

В цей же час, зазначені обставини не свідчать про істотне порушення прав і свобод людини, зокрема, обвинуваченого, оскільки дані матеріали були зібрані та надані 5 управлінням Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБУ на адресу військового прокурора Запорізького гарнізону в порядку статті 214 КПК України як додатки до повідомлення про скоєний злочин.

Проте, суд зазначає, що захисник не позбавлений права посилатися на зазначені ним у клопотанні обставини у судових дебатах як на передбачену статтею 86 КПК України підставу недопустимості доказів, які містяться у зазначених вище матеріалах. Оцінку цим доводам буде надано судом при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог частини першої статті 89 КПК України.

З урахуванням викладеного, клопотання захисника слід залишити без задоволення.

В цей же час, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ст. 352 КПК України, суд вважає за необхідне повернути прокурору письмові пояснення осіб, які зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування як свідки, та які ще не були допитані безпосередньо у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 84, 85, 86, 89, 93, 95, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На підставі ч. 4 ст. 95 КПК України повернути прокурору письмові пояснення осіб, які не були допитані у судовому засіданні.

В іншій частині продовжити дослідження наданих стороною обвинувачення матеріалів, які отримані співробітниками 4 відділу 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України в процесі здійснення службової діяльності.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 червня 2017 р.

Повний текст ухвали оголошено 23 червня 2017 р. о 9:45 год.

Суддя ОСОБА_1