Справа № 752/8/17
Провадження №: 1-кп/752/380/17
У Х В А Л А
04.04.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання із застосуванням електронного засобу контролю, а саме: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що його дружина страждає на тяжке захворювання та потребує стаціонарного лікування, однак оскільки вона має на утриманні неповнолітню дитину, 2016 року народження, а тому не може залишити її без стороннього догляду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання свого підзахисного.
Представник публічного обвинувачення прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на його необґрунтованість.
Потерпілий ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Заслухавши клопотання обвинуваченого, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.
Так, вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо наявності у його дружини тяжкої хвороби, оскільки надані в розпорядження суду докази, а саме направлення на консультацію, а також консультативний висновок №17546 від 13.11.2015 року не є належними доказами у розумінні ст. 85 КПК України, оскільки у вказаних довідках не зазначено діагнозу, а також необхідного курсу лікування, а тому з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 2 КК України, не відбувши покарання, призначені йому вироком Деснянського районного суду міста Києва від 03.06.2016 року та вироком Подільського районного суду міста Києва від 23.06.2016 року, суд надходить до висновку про те, що підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, станом на час вирішення такого клопотання відсутні.
На підставі викладеного, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 350 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1