Справа № 466/269/17
У Х В А Л А
21 квітня 2017 року Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянула клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 22.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України, -

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового засідання, -

в с т а н о в и в :

20 квітня 2017 року прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що у вересні 2016 року, у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення врізки, пошкодження магістрального нафтопроводу «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» з метою таємного викрадення нафти (крадіжки) із вказаного нафтопроводу.

Реалізовуючи злочинний намір на таємне викрадення майна (крадіжку) ОСОБА_3 та ОСОБА_8 згідно попередньо розробленого злочинного плану та розподілу ролей, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) сирої нафти у період вересня 2016 року залучили до незаконної діяльності та вступили у злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у період жовтня 2016 року ОСОБА_11 , у період листопада ОСОБА_12 , у період 01 03 січня 2017 року ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 згідно попередньо розробленого злочинного плану та розподілу ролей між учасниками злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) сирої нафти, у липні 2016 року за попередньою змовою групою осіб організували схему таємного викрадення чужого майна, а саме: сирої нафти, яка транспортується у нафтопроводі «Дружба» ПАТ «Укртранснафта».

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 5 ст. 185 КК України), за який передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі, від 7 до 12 років та який був скоєний з корисливих мотивів Його дії, як і сам ОСОБА_14 як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може залишити місце проживання, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

24.02.2017 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду місця події, протоколами обшуків, допитами свідків, заявою про вчинення злочину представника ПАТ «Укратранснафта», а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000192 від 22.08.2016 року.

25.02.2017 ОСОБА_3 Шевченківським районним судом м. Львова обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.04.2017.

20.04.2017 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено на місяць.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, а також те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 .

Таким чином, запобігти зазначеним ризикам, які продовжують існувати, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу неможливо, з моменту обрання судом запобіжного заходу ОСОБА_3 вони не зменшились та існують по даний час.

З огляду на викладене, для завершення досудового розслідування, закінченню якого перешкоджають наведені вище об`єктивні обставини, запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування на один місяць.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_3 і захисник ОСОБА_15 в судовому засіданні заперечували проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали, що подані слідчим, заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які засвідчують факти того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_3 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчиненому правопорушенні, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

В ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, вважаю що слід обрати підозрюваному ОСОБА_3 більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України,ст.ст.131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,-

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, терміном до 21 травня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не залишати місця проживання, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 18.00 год. до 08.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали становить один місяць з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали покласти на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1