Справа №127/2262/17
Провадження №1-кс/127/926/17
03 лютого 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна, -
02.02.2017 року о 02:30 год. біля будинку 13 по вул. Гоголя в м. Вінниці працівниками УПП був зупинений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 в якого під час поверхневого огляду за його добровільної згоди з лівої кишені його куртки було виявлено та вилучено паперовий згорток в якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані. Дану речовину громадянин ОСОБА_4 зберігав для власного вживання без мети збуту.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
У зв`язку з виявленням під час огляду вказаних вище речей, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.
Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.
Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.
При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені в ході огляду вище перераховані речі є забороненими у обігу та мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду. Також є необхідність винесення постанови про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, просив задовольнити клопотання.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки вказані речі мають значення речового доказу та можуть бути використані для слідчих дій та з`ясування дійсних обставин події, та вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171 КПК України, суд -
Клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 02.02.2017 під час проведення огляду у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали доручити слідчому Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 .
Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на зазначене майно.
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя