Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1794/17
Провадження № 1-кс/723/2286/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2017 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:
12 липня 2017 року, слідчий Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 , про арешт майна, посилаючись на те, що 01.07.2017 року в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000705 за правовою кваліфікацією передбаченою ст. 115 ч.1 КК України, зареєстровано кримінальне провадження з приводу того цього ж числа близько 01.00 години ОСОБА_5 на земельній ділянці розташованій в с. Кам`яна, Сторожинецького району, Чернівецької області, яку орендує ОСОБА_6 при невстановлених обставинах отримав тілесні ушкодження у вигляді рваних ран правого плеча з ушкодженням кровоносних судин, а в подальшому помер в Сторожинецькій ЦРЛ в результаті геморологічного шоку та масивної зовнішньої кровотечі.

Крім цього в клопотанні зазначено, що 01.07.2017 року під час огляду автомобіля державний номер НОМЕР_1 з правої дверки автомобіля та із поверхні багажного відсіку було виявлено сліди речовини бурого кольору і фрагменти волокон, внаслідок чого цей автомобіль визнано речовим доказом та прилучено до кримінального провадження.

Слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль, який за документами належить на праві власності ОСОБА_7 , та на праві користування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , оскільки повернення автомобіля ОСОБА_8 може привести до знищення або спотворення ОСОБА_8 слідів, що залишилися у автомобілі, оскільки ОСОБА_8 є рідним сином ОСОБА_6 на території якого знайдено труп померлого ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 до того ж здійснив спробу знищити сліди наявні у автомобілі, що підтверджено протоколом його допиту. Крім того слідчий буде призначати комплексну судово-медичну експертизу на предмет того, чи могли тілесні ушкодження, що призвели до смерті ОСОБА_5 виникнути в результаті транспортування його у вказаному автомобілі, а для такої експертизи потрібен автомобіль.

Внаслідок встановлення того, що автомобіль на який слідчий просить накласти арешт є майном тимчасово вилученим та з метою забезпечення арешту майна, суд не здійснював виклик до суду власника та користувачів автомобіля і розгляд клопотання провів без їх участі, що дозволено положеннями ч.2 ст.172 КПК України.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, а також враховуючи думку слідчого який підтримав клопотання в повному обсязі, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України визначає завдання арешту, які є також і певними ризиками, наявність яких свідчить про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та для відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Виходячи із змісту ч.2 ст.171 КПК України, доказуванню в суді, при розгляді клопотання про арешт майна, підлягають наявність підстав, мети і необхідність арешту майна.

Із доданого до клопотання, витягу із ЄРДР № 0000705 від 01.07.2017 року встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним номером було внесено запис про вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України з приводу того, що 01.07.2017 року біля 01.00 години ОСОБА_5 на земельній ділянці розташованій в с. Кам`яна, Сторожинецького району, Чернівецької області, яку орендує ОСОБА_6 при невстановлених обставинах отримав тілесні ушкодження у вигляді рваних ран правого плеча з ушкодженням кровоносних судин, а в подальшому помер в результаті геморологічного шоку та масивної зовнішньої кровотечі в Сторожинецькій ЦРЛ в присутності лікарів, куди був доставлений громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Із доданих до клопотання документів в т.ч. протоколу допиту ОСОБА_8 як свідка від 05.07.2017 року слідує, що ОСОБА_6 орендує в с. Кам`яна ставок який охороняється собакою породи «Ротвеллер». Біля вказаного ставка він 01.07.2017 року виявив покусаного собакою чоловіка та викликав на допомогу свого сина ОСОБА_8 , який приїхавши до ставка погрузив пораненого до салону автомобіля державний номер НОМЕР_1 та відвіз до Сторожинецької ЦРЛ де передав лікарям реанімаційного відділення. В подальшому, поїхав додому помив автомобіль від крові і в той же день біля 13,30 години був зупинений працівниками поліції, які відібрали у нього пояснення і оглянули автомобіль.

Із протоколу огляду місця події від 01.07.2017 року, встановлено, що місцем події, яке оглядалось був автомобіль за номером НОМЕР_1 , де в присутності понятих та ОСОБА_8 було виявлено та вилучено з поверхні правої дверки та із поверхні багажного відсіку сліди речовини бурого кольору і фрагменти волокон (волосся). Вилучено також було і автомобіль.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для арешту автомобіля, слідчий суддя знаходить, що такими підставами, зазначеними в клопотанні є хибність, а відповідно незаконність думки слідчого та прокурора щодо того, що автомобіль є речовим доказом по справі..

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про те, що автомобіль, який необхідно арештувати є чи може бути речовим доказом по кримінальному провадженню, слідчому судді не представлено. Не надано також і постанову про визнання автомобіля речовим доказом, хоча слідчий і посилається на неї в клопотанні.

Зазначаючи про те, що під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні додаткової комплексної судово-медичної експертизи, яка вирішить питання щодо можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 внаслідок транспортування його в автомобілі, слідчий не представив до суду відповідний висновок про причину смерті ОСОБА_5 , яка і могла би дати відповідь на вказане питання.

Разом з тим, внесена до ЄРДР інформація ніяким чином не була спростована в ході досудового розслідування, оскільки смерть ОСОБА_5 настала від геморологічного шоку та масивної зовнішньої кровотечі, а тілесні ушкодження були у вигляді рваних ран з ушкодженням кровоносних судин, які на думку слідчого судді, неможливо було отримати в умовах транспортування, оскільки отримані вони були до такого транспортування.

Вивчаючи доказовість мети арешту автомобіля, слідчий суддя враховує те, що автомобіль взагалі не використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а як транспорт, що перевозив поранену людину до лікарні.

Виявлені, в ході огляду автомобіля, сліди в т.ч. сліди речовини бурого кольору, слідчим вилучено, а тому необхідності в затриманні самого автомобіля, а тим більше в його арешті суду не доведено.

Автомобіль, таким чином, взагалі не відповідає тим критеріям, які слідчий зазначає в своєму клопотанні, тобто критеріям речового доказу.

Зазначення ж в клопотанні того що ОСОБА_8 у разі повернення йому автомобіля може знищити сліди що залишилися в ньому, оскільки він є рідним сином померлого ОСОБА_5 на території якого знайдено труп померлого ОСОБА_5 , на думку суду є видумкою, яка з огляду на очевидність не підлягає доказуванню, оскільки в автомобілі ніяких слідів не залишилось так як вони були вилучені в ході його огляду. На території ОСОБА_6 ніякого трупа не було виявлено, оскільки біля ставка сам ОСОБА_6 виявив пораненого ОСОБА_5 та самостійно організував посередництвом свого сина ОСОБА_8 , його доставку до Сторожинецької центральної лікарні.

При цьому ОСОБА_8 не знищував наявні сліди в автомобілі так як згідно протоколу його допиту він помив автомобіль від крові, що є виправданим так як в своєму автомобілі він перевозив пораненого але живого ОСОБА_5 з масивною зовнішньою кровотечею.

Таким чином ні мети ні необхідності арешту автомобіля, слідчий суддя не вбачає, враховуючи при цьому що вказаний автомобіль у ОСОБА_8 перебуває тільки у користуванні, а власником є ОСОБА_11 , яка не причетна ні до злочину ні до спасання пораненого ОСОБА_5 .

В даному випадку вбачається, що клопотанням, а також і можливим арештом автомобіля буде порушено право власності, як титульного власника автомобіля так і користувача цього автомобіля, що неможливо допустити з огляду на непорушність такого права. Суспільний інтерес, в даному випадку не переважує повагу до права власності особи.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя знаходить, що слідчий та прокурор в своєму клопотанні не довели необхідність арешту автомобіля а також підстав та мети арешту .

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 відмовити, внаслідок недоведеності необхідності такого арешту.

Слідчий суддя