Справа № 301/1732/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.12.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої )
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Суд повернув обвинувальний акт з підстав невідповідності його вимогам КПК України, зокрема, в ньому не конкретизовано форму вини обвинуваченого, посиланням на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також відомостей, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину, що порушує право особи знати в чому його обвинувачують, а саме, в частині викладу фактичних обставин не вказано на якій смузі руху відбувся наїзд на пішохода, розташування транспортного засобу та пішохода відносно проїзної частини дороги чи узбіччя, напрямок їх руху, точне місце ДТП, не вказано в чому полягає причинний зв`язок між порушеннями ПДР та передбаченими законом суспільно-небезпечними наслідками у виді тілесних ушкоджень. Обвинувальний акт не містить відомостей чи були дотримані потерпілою ПДР , чи не стали такі наслідком ДТП. Також у кримінальному провадженні потерпілою заявлено цивільний позов,згідно якого відповідачем, окрім обвинуваченого ОСОБА_9 , зазначено ТзОВ «Агробізнес», згідно позову зазначено, що обвинувачений допустив ДТП під час виконання трудових обов`язків водія-ескпедитора на вантажному фургоні, однак ця обставина згідно обвинувального акту не перевірялась . Обвинувальний акт не містить розміру завданої шкоди. Не зважаючи на те, що потерпіла, впродовж місяця перебувала на стаціонарному лікуванні, а на даний час на амбулаторному , відповідний заклад охорони здоров`я не визнано цивільним позивачем, позову в його інтересах не заявлено. Разом з тим, з клопотання представника потерпілої вбачається, що у останньої наявні тілесні ушкодження, які не зазначені у висновку експерта, так наразі стоїть питання про встановлення потерплій інвалідності, що в свою чергу свідчить про невідповідність визначеного експертом ступеня тяжкості тілесних ушкоджень і впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого. Судом також вказано на не відповідність реєстру матеріалів ч. 2 ст. 109 КПК України, а саме: не містить даних про всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, зокрема, відсутні дані про повідомлення підозрюваному, потерпілій та її представнику про їх права та вручення відповідних пам`яток, відомості про відкриття матеріалів провадження захиснику та представнику потерпілої. Відсутні дані про закінчення досудового розслідування, що є суттєвим порушенням, оскільки відповідно ч. 3 ст. 283 КПК України, такі вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам закону, суд також відмовив у задоволенні клопотання трудового колективу ТзОВ «Агробізнес» та обвинуваченого ОСОБА_9 про передачу обвинуваченого на поруки трудового колективу та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки, за даних обставин таке клопотання є передчасним.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до Іршавського районного суду Закарпатської області для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. Вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам КПК України і при його складанні дотримані вимоги ст. 291 КПК України, зокрема такий складено, затверджено та підписано уповноваженою особою, до нього додано реєстр матеріалів та розписки підозрюваного та захисника про отримання їх копій, сам обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, з послідовним викладом дій обвинуваченого,які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вважає, що суд порушив вимоги ст. 314 КПК України, оскільки під час попереднього судового засідання вдався до аналізу змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації діяння, що є неприпустимим, разом з тим такі обставини можуть бути усунуті прокурором під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України. Стосовно відсутності в обвинувальному акті відомостей про завдану шкоду, вказує,що під час досудового розслідування цивільний позов потерпіла не заявляла, такий було заявлено лише під час судового засідання, а цивільний позов в інтересах відділу охорони здоров`я Іршавської РДА про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої прокурор може пред`явити після розгляду кримінального провадження. З приводу порушень зазначених судом щодо не відповідності реєстру матеріалів вимогам закону вважає такі безпідставними, які окрім цього не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту. Звертає увагу, що вказівка суду щодо встановлення строку виправлення недоліків обвинувального акту не входить до повноважень суду, визначення такого строку є правом прокурора.
В запереченні на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просить відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу Іршавського районного суду залишити без змін. Вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Мотиви суду про повернення обвинувального акту вважає обґрунтованими та такими, що перешкоджають призначенню кримінального провадженню до розгляду по суті.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора про підтримання апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, ствердивши, що фактичні обставини кримінального правопорушення в обвинувальному акті зазначені правильно, що цивільний позов на досудовому слідстві потерпіла не заявляла, а питання відшкодування потерпілій шкоди не врегульовано через відмову родичів останньої про таке, заперечення представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, у ньому вказано місце та час події, фактичні обставини кримінального правопорушення, вказано які саме правила дорожнього руху порушив обвинувачений як водій, правова і юридична кваліфікація діяння, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості щодо цивільного позову та розміру заподіяної шкоди, відомості щодо процесуальних витрат та речових доказів, зазначені відомості про сторін кримінального провадження. Тобто, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Ті питання, які були порушені потерпілою стороною під час підготовчого судового засідання, та які лягли в основу оскаржуваної ухвали, а саме щодо наявності чи відсутності вини за висунутим обвинуваченням за ч.1 ст. 286 КК України, правильності кваліфікації діяння з урахуванням тяжкості отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, які оспорює потерпіла сторона, торкаються питань розгляду обвинувального акту по суті.
Отже суд, вказавши в своїй ухвалі про ймовірність іншої кваліфікації діяння, про те, що в обвинувальному акті не зазначено де знаходилася потерпіла під час руху автомобіля ( на якій смузі руху) та чи дотримані нею правила дорожнього руху; що не вказано причинний зв`язок між діянням та наслідками, що відомості про лікування потерпілої різняться з висновками експерта про ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, що впливає на доведеність вини і розмір шкоди, апеляційний суд вважає, що тим самим суд вдався до оцінки доказів, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.
Не ґрунтується на фактичних обставинах твердження суду, що в обвинувальному акті не вказано місце роботи обвинуваченого ОСОБА_9 . Зі змісту обвинувального акту: обвинувачений працює водієм-експедитором ТзОВ «Агробізнес». Заявлення цивільного позову з притягненням в якості відповідача роботодавця обвинуваченого ТзОВ «Агробізнес», а також заявлення іншого позову в рамках даного кримінального провадження, якщо такі не були заявлені під час досудового розслідування, вирішується судом на стадії підготовчого провадження.
З матеріалів провадження убачається, що цивільний позов потерпіла заявила під час підготовчого провадження, перешкод для вирішення питання про його прийняття, як і вирішення питання про залучення у якості відповідача ТзОВ «Агробізнес», у суда не було.
Те, що в обвинувальному акті не вказано про шкоду, понесену закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої, то ця обставина не впливає на формулювання обвинувачення, а питання відшкодування державі витрат може бути вирішено у порядку цивільного судочинства.
Зазначення суду на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всіх реквізитів, в тому числі на відомості про роз`яснення прав і вручення відповідних пам`яток, відкриття захиснику та представнику потерпілого матеріалів досудового розслідування, хоча і заслуговує на увагу, проте ця обставина не дає підстав для повернення обвинувального акту, а матиме значення для доказової бази, в разі фактичного недотримання таких прав.
Посилання суду на практику рішень судів Європейського Суду та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з приводу « формулювання обвинувачення » , на думку апеляційного суду, є недоречним, оскільки обвинувачений та його захисник зміст обвинувального акту не оспорюють, які і обставини, викладені в ньому щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації діяння, його роз`яснення та зрозумілості з метою ефективного захисту, не порушували такі питання ні перед судом першої інстанції, ні перед судом апеляційної інстанції.
З урахуванням вищенаведеного апеляційна скарга прокурора є обгрунтованою, підстав для повернення обвинувального акту апеляційний суд не вбачає, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню суду першої інстанції з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернуто прокурору скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: