Провадження №1-кп/748/129/17
Єдиний Унікальний № 734/3228/16-к
У Х В А Л А
09 червня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові судове засідання по кримінальному провадженню №0000633 від 05 липня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, без

реєстрації місця постійного проживання, не судимий в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Радісне Запорізької області, з середньою освітою, одруженого, без реєстрації місця постійного проживання, не судимий в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Комінтерн Чорнобаївського району Черкаської області, з неповною середньою освітою, не одруженого, без реєстрації місця постійного проживання, раніше судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2017 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки він потребує термінового лікування з наступним оперативним втручанням, якого не має можливості отримувати в умовах СІЗО. Також посилається на рішення Європейського суду з прав людини, який 23 травня 2017 року виніс рішення зобов`язати державу Україна терміново помістити його до спеціаліазованої медичної установи та забезпечити лікуванням та за необхідності хірургічним втручанням.
В обгрунтовання вказаного клопотання обвинувачений ОСОБА_7 посилався на наявність у нього реєстрації у АДРЕСА_1 та наявності житла за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим він має постійне місце проживання та зобов`язується дотримуватись вказівок суду і зв`являтись у судові засідання.
У свою чергу прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених пославшись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили фізичне насильство до потерпілого, тому будуть в подальшому впливати на потерпілого та перешкоджати встановленню істини по справі, з місця злочину зникли, не мають постійого місця проживання, ніде не зареєстровані, а тому перебуваючи на волі можуть переховуватись від суду. Крім того, послалась на необхідність обстеження обвинуваченого ОСОБА_7 фахівцями НДІ серцево - судинниї хірургії ім. М.М. Амосова у м. Києві, для чого є клопотання Чернігівського слідчого ізолятора про дозвіл на етапування ОСОБА_7 до Київського СІЗО, а строк запобіжного заходу закінчується 27 червня 2017 року. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вивчивши клопотання, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачених, які підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , проти клопотання прокурора заперечували, захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаюсь на необхідність надання належної медичної допомоги обвинуваченому та відсутність можливості отримувати таку допомогу в умовах СІЗО, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини проти держави Україна, згідно якої держава повинна забезпечити обвинуваченому належну медичну допомогу, наявність у обвинуваченого житла, що забезпечить можливість його явки у судові засідання, проти клопотання прокурора заперечували, посилаючись на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України станом на день розгляду кримінального провадження відпали, потерпілого, який підтримав клопотання прокурора та заперечував проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд приходить до наступного висновку.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховується наявність у нього тяжкого кардіологічного захворювання, необхідність отримання консультації фахівцями НДІ серцево- судинної хірургії ім. М.М. Амосова з метою подальшого визначення необхідності виконання йому коронаровентикулораграфії, яку можливо отримати перевівши обвинуваченого ОСОБА_12 до Державної установи " Київський слідчий ізолятор", відсутність на даний час даних про неможливість подальшого тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, дані про особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, які не змінилися з моменту обрання запобіжного заходу, а також наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, те, що встановлені судом обставини при обранні запобіжного заходу, зокрема, можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків не змінилися, та зважаючи на те, що судове провадження не завершене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на два місяці. За таких підстав, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать наявних ризиків, а тому зважаючи на можливість надання медичної допомоги і в умовах тримання під вартою з переведенням обвинуваченого до Державної установи " Київський слідчий ізолятор", дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на два місяці.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, вчинення злочину в період іспитового строку, зважаючи на те, що існує реальний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення і можливості обвинуваченого, який не має місця проживання за місцем розгляду справи, переховатися від суду, суд дійшов до висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, зважаючи на те, що він незважаючи на погашення судимості, не вперше скоює злочин, розуміючи невідворотність покарання, перебуваючи на волі може вчинити новий злочин або переховуватись від суду, суд дійшов до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечечать наявних ризиків, а тому дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Отже, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою, встановлено, що існують ризики, визначені ст.177 КПК України.
Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.
Керуючись ст.178,179, 183, 197, ч.3, 4 ст. 331, 371-372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.
Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці, але не більше дня завершення судового провадження.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці, але не більше дня завершення судового провадження.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці, але не більше дня завершення судового провадження.
Строк дії ухвали до 09 серпня 2017 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1