Справа №295/1741/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря суового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому посилається на те, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 в період часу з 12.30 год. до 13 год. 23.12.2015, представившись працівниками ТОВ «Житомиргаз», шляхом зловживання довірою проникли до квартири АДРЕСА_1 .
Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 245088 грн.
Крім того, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 в період часу з 12.00 год. до 12.30 год. 28.12.2015, представившись працівниками ТОВ «Житомиргаз», шляхом зловживання довірою проникли до квартири АДРЕСА_2 .
В клопотанні слідчий посилається на докази, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_6 , а саме на: протокол ОМП, впізнанням, допитом потерпілих та свідків, речовими доказами.
Мотивуючи застосування запобіжного заходу слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинить інше кримінальне правопорушення, .
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі доказів, долучених до клопотання, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення.
Обгрунтована підозра, в контексті рішень Європейського Суду з прав людини, - це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке грунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обгрунтована.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором не доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При оцінці достатності підстав слідчий суддя керується тим, що достатність підстав базується на чітких доказах, що переконують суд у необхідності прийняття того чи іншого рішення.
Під час розгляду клопотання про застосування будь-якого запобіжного заходу саме на прокурора покладено обов`язок довести наявність ризиків, зазначених в клопотанні. При доведені ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування прокурор повинен зазначити, чим підтверджується кваліфікація дій особи саме як переховування, які у неї можуть існувати підстави для переховування, чим підтверджується обізнаність особи щодо проведення процесуальних дій, від участі в яких вона ухиляється.
В рішенні Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року висловлена позиція, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки в залежності від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою……
В ході доведення ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого чи свідків прокурором підлягає доведенню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має можливість особа вчинити такі дії, зокрема, чи володіє вона відповідними засобами впливу, достатніми для його здійснення по відношенню до конкретної особи, чи вчинювала вона раніше подібні дії.
Перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином повинно доводитись, яким саме чином особа зможе перешкоджати кримінальному провадженню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має особа можливість вчинити такі дії, чи вчиняла раніше подібні дії.
Вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення повинно доводитись тим, яке саме кримінальне правопорушення особа може вчинити, як суб"єктивна сторона кримінального правопорушення, в якому підозрюється чи звинувачується, співвідноситься з можливістю продовжити таке правопорушення чи вчинити нове, чи має особа можливість вчинити такі дії.
Всупереч викладеному вище в клопотанні слідчого відсутнє будь-яке обгрунтування наявності достатніх підстав вважати, що існують вказані в клопотанні ризики. Не наведені відповідні мотиви прокурором і в судовому засіданні.
Одночасно під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним прокурором. не зазначено щодо кожного із запобіжних заходів, починаючи з найбільш м"якого, обставини, які унеможливлюють їх застосування з метою запобігання таким причинам. В клопотанні слідчий посилається виключно на тяжкість вчиненного злочину, інші мотиви відсутні.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу. Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, прокурором не наведено.
Аналогічна правова позиція висловлена в рішеннях Європейського суду з прав людини Мамедов проти Росії від 01.06.2006 року, "Каучор проти Польщі" від 03.02.2009 року, відповідно до яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім.
Частина 1 статті 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведене обставини, передбачені пунктом 1 частини 1 цієї ж статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
З огляду на викладене, оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 певного кримінального правопорушення, але прокурором на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведено наявність ризиків та недостатність застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , з урахуванням положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, те, що підозрювана раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність у офіційного постійного місця проживання слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Одночасно слідчий суддя покладає на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176 178, 179, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та зміну місця роботи;
3) уникати спілкування зі свідками в межах даного кримінального провадження.
Встановити строк дії ухвали до 07.03.2017 року.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що у разі ухилення або невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням підозрюваною ОСОБА_6 особистого зобов`язання, покласти на слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні, ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1