Справа № 138/657/17
Провадження №:1-кп/138/117/17

У Х В А Л А
22 березня 2017 року м. Могилів-Подільський
Також до обвинувального акту додано цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 , в якому він просить визнати його цивільним позивачем в даному кримінальному провадженні та стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6000 грн. та моральну шкоду в сумі 300000 грн.
Дослідивши зміст позовної заяви, суд приходить до такого.
Частинами 4, 5 статті 128 КПК України визначено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Форма і зміст позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.
Так, згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
В порушення даної норми ОСОБА_2 зазначає, що своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав йому моральну шкоду. В обґрунтування позовної вимоги позивач посилається на погіршення самопочуття, головні болі, погіршення сну, неможливість читати, необхідність пластичної операції на обличчі та неприйняття його до військомату як військового льотчика. Проте ОСОБА_2 не зазначає про докази, які б підтверджували ці обставини. Також ОСОБА_2 не обґрунтовує розмір завданої йому моральної шкоди і не зазначає про докази, з яких б вбачалось, чому він просить стягнути з ОСОБА_3 саме 300000 грн.
Крім цього, ч. 5 ст. 119 ЦПК України визначає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн.
Однак в порушення даної норми закону позивачем не сплачено судовий збір. При цьому в позовній заяві позивачем не зазначено про будь-які підстави звільнення його від сплати судового збору чи зменшення його розміру.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються лише позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Пільги щодо сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди даним законом не встановлені.
Отже, позивачу слід сплатити судовий збір в сумі 640 грн. та подати документ про його сплату суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Керуючись ст.ст. 61, 127, 128, 369-372 КПК України, ст.ст. 119 ч. 2 п. 6, ч. 5, 121 ч. 1 ЦПК України, ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд, -
Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, надавши позивачу строк три дні для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1