Справа № 296/1350/17
Вирок
Іменем України
11 травня 2017 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0006076 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2016 року в період часу з 02 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв., шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 зайшов у двір будинку АДРЕСА_2 , де в альтанці поблизу квартири АДРЕСА_3 побачив велосипед марки «Ардіс» сірого кольору із синіми вставками.

В цей же день та час, при вказаних обставинах у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, з альтанки, розташованої поблизу кв. АДРЕСА_4 , таємно викрав чуже майно, а саме велосипед марки «Ардіс» сірого кольору із синіми вставками, вартістю 1500 гривень, який належить потерпілому, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму і з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно 13.08.2016 р. при зазначених в обвинувальному акті обставинах, з альтанки, розташованої в дворі будинку АДРЕСА_2 , викрав велосипед, який належить потерпілому ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки на майбутнє, прохав призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Потерпілій ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 . 13 серпня 2016 року вранці, коли він вийшов на вулицю то виявив відсутність свого велосипеда марки «Ардіс», якого залишив в альтанці поблизу квартири. До поліції відразу не звертався, оскільки надіявся на те, що знайде велосипед. Через місяць він звернувся до поліції з відповідною заявою. В подальшому знайомий повідомив йому, що бачив його велосипед у невідомого чоловіка, як пізніше йому стало відомо, що його прізвище ОСОБА_6 . Цивільний позов про відшкодування шкоди не заявляв, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, винуватість ОСОБА_4 також стверджується зібраними по справі письмовими доказами, а саме: витягом з кримінального провадження № 0006076; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.09.2016 р.; протоколом огляду місця події від 20.09.2016 р.; довідкою ПП ОСОБА_7 про вартість велосипеда марки «Ардіс»; протоколом огляду предмету від 22.09.2016 р.; постановою про визнання предметів речовими доказами від 22.09.2016 р.; протоколом огляду місця події від 07.02.2017 р.; протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2017 р. за участю ОСОБА_4 .

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, потерпілий не наполягає на тяжкості призначеного покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції його від суспільства, а тому обирає йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: велосипед марки «Ардіс» сірого кольору із синіми вставками, після набрання вироком чинності, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1