УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/503/17
Провадження № 1-м/486/1/2017
07 червня 2017 року м. Южноукраїнськ
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої
прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
10 травня 2017 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 .
Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округуЮгри від 16.02.2016 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області України, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації: АДРЕСА_2 , маючого вищу професійну освіту, перебуваючого у шлюбі, не працюючого, не військовозобов`язаного, не судимого, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у вигляді 6 років 8 місяців позбавлення волі, з штрафом в розмірі 100 000 (сто тисяч) рублів, з відбуванням у виправній колонії суворого режиму.
06 липня 2016 року вищевказаний вирок набрав законної сили.
ОСОБА_4 відбуває покарання в Федеральній казенній установі «Виправна колонія №46» Головного управління Федеральної служби виконання покарання по Свердловській області; станом на 07.10.2016 р. відбуто 1 рік 6 місяців 20 днів, залишилося відбути - 5 років 1 місяць 10 днів, кінець відбуття строку покарання 17.11.2021 р.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. 606 КПК України та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 13.12.2016 р. за № 06-144003/16 27 березня 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 1029/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вислухавши думку прокурора, яка вважає, що клопотання підлягає задоволенню, суд приходить до переконання, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення зазначеного вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України слід задовольнити на підставі наступного.
Відповідно до ст. 2 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року особу, засуджену на території однієї Сторони, може бути передано на територію іншої Сторони, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання.
Згідно ст. 9 даної Конвенції компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Згідно вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округуЮгри від 16.02.2016 р. дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації як готування до незаконного збуту наркотичних засобів, вчинене групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, якщо при цьому злочин не був доведений до кінця з незалежних від цієї особи обставин.
В Україні відповідальність за вчинення вказаного злочину передбачена ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах), що карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
На підставі зазначених норм кримінального закону України судом встановлено, що покарання, призначене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідає законодавству України, зокрема вимогам відповідно ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 10 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, а тому, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 конфіскацією майна, передбачену санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно ч. 5 ст. 610 КПК України відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.
Оскільки за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, не передбачено таке покарання як штраф, тому додаткове покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 000 рублів, призначене останньому вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округуЮгри від 16.02.2016 р., і яке є невиконаним, виконанню на території України не підлягає.
Наведені обставини в їх сукупності свідчать про наявність визначених статтею 10 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року підстав для продовження виконання вироку на території України, оскільки в такому випадку дотримуватиметься характер і тривалість покарання, призначеного ОСОБА_4 державою винесення вироку, що не суперечить законодавству України.
За вказаних обставин, беручи до уваги дотримання визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року умов передачі ОСОБА_4 для відбування покарання в Україні, суд вважає, що відбування останнім покарання на території України відповідає вимогам статті 10 вищевказаної Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж покарання призначене в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 9, 10 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 610 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Привести вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округуЮгри від 16.02.2016 р., яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації у вигляді 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі з штрафом в розмірі 100 000 (сто тисяч) рублів, у відповідність із законодавством України.
Продовжити виконання вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округуЮгри від 16.02.2016 р. відносно ОСОБА_4 на території України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за вказаним вироком за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.02.2016 року, зарахувавши у строк відбування покарання час тримання його під вартою в період з моменту затримання, тобто з 18.03.2015 р. по 15.02.2016 р. включно, та відбутий строк покарання в Російській Федерації.
Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1