Номер провадження: 11-сс/785/618/17
Номер справи місцевого суду: 522/7150/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

та його адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 15 квітня 2017 року.

Вказаною ухвалою в відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, слідчого слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції, не одруженого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону у Південного регіону України про застосування до ОСОБА_7 , якому оголошено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, можливість впливати на свідків та потерпілих та працівників Усатівського відділення поліції.

Крім того, застосовуючи запобіжний захід, слідчий суддя вказав на то що ОСОБА_7 будучі працівником правоохоронного органу, який займає відповідальне становище має право доступу до службових документів вищезазначеного правоохоронного органу, а тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя врахував також те, що під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Адвокат підозрюваного у апеляційній скарзі зазначила, що ухвала слідчого судді має бути скасована. На її думку, слідчий суддя не прийняв до уваги, що у її підзахисного є постійне місце проживання, та він раніше не судимий.

За таких обставин адвокат ОСОБА_8 просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, вислухав підозрюваного та адвоката, які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, провівши дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Як слідує з ухвали суду першої інстанції, слідчий суддя, при здійсненні розгляду клопотання слідчого, дійшов висновку про його задоволення та застосував щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що послугувало перегляду ухвали слідчого судді за скаргою захисника в апеляційному порядку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Слідчому судді при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.

Зазначених положень діючого законодавства слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано не було.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя посилався на тяжкість в якому підозрюється підозрюваний та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру.

При цьому слідчим суддею належним чином не було прийнято до уваги ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, родину, має на утриманні бабусю похилого віку. Крім того, ОСОБА_7 працює, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем мешкання.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника стосовно істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції знайшли своє підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , є обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, за попередньою кваліфікацією ч. 3 ст. 368 КК України та наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України є реальними.

Однак, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваної, та встановлених обставин, передбачених ст.178 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 15 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону у Південного регіону України залишити без задоволення та застосувати відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12.06.2017 року, 23 год. 40 хв., звільнивши з під варти, поклавши на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утриматись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

Ухвалу про застосування до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4