Справа №639/3229/17
Провадження №1-в/639/418/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, українця, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 1) 01.10.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 198 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 28.11.2014 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; 3) 29.05.2015 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 , ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; 4) 08.08.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,-

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернувся засуджений ОСОБА_4 .

В мотивування свого клопотання засуджений зазначив, що на теперішній час він став на шлях виправлення, про що свідчить його зразкова поведінка. Також, засуджений вказав, що внутрішній режим тримання він не порушує, дисциплінарні та адміністративні заходи до нього не застосовувалися, в зв`язку з чим просив застосувати ст. 82 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що на даний час засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки за весь період відбування покарання до нього не було застосовано жодного заохочення.

Представник Харківської УВП №27 у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, суд приходить д наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 1) 01.10.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 198 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 28.11.2014 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; 3) 29.05.2015 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 , ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Засуджений 08.08.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Початок строку: 18.09.2014 року, кінець строку: 18.09.2020 року.

Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_4 за час тримання в установі не виявляв бажання приймати участь по благоустрою території установи, не виявляв розумну ініціативу, самоосвітою не займався. Тримається в камері із невеликою чисельністю людей, в середовищі яких конфліктів не має. Санітарно-гігієнічних норм дотримується.

Згідно медичної довідки стан здоров`я засудженого ОСОБА_4 задовільний.

Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 не було застосовано жодного заохочення, стягнення не накладалися.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_4 відноситься до умисного тяжкого злочину.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, значний строк невідбутого покарання, наявність у ОСОБА_4 численних судимостей та відсутність заохочень, негативну характеристику, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки наданими матеріалами не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може мати місце не раніше ніж через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1