Дата документу Справа № 332/310/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/199/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №332/310/17 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2017 року про відмову в накладенні арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на чотири механічні ваги для зважування максимальною вагою 250 та 500 кг. та 800 кг. металобрухту чорного та кольорового металу: 2 металевих листи прямокутної форми великого розміру; 5 металевих листів прямокутної форми невеликого розміру; 4 металевих трубок, загнутих під кутом 90°; 16 металевих обручів в упаковці; 21 металевих листи, загнутих під кутом 90°, довжиною від 0,5 до 3 метрів, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого, посилаючись на те, що слідчий суддя не врахував, що ваги та брухт чорного і кольорового металу визнані речовими доказами у даному провадженні, а, крім того, є предметами, засобами та знаряддями вчинення злочину, а тому на зазначене майно повинен бути накладений арешт. Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги додані до клопотання про арешт майна копії матеріалів кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що в провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000287 за ч.1 ст.213 КК України.

Під час проведення обшуку 02.02.2017 року на території, належній ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено: чотири механічні ваги для зважування максимальною вагою 250 та 500 кг. та 800 кг. металобрухту чорного та кольорового металу: 2 металевих листи прямокутної форми великого розміру; 5 металевих листів прямокутної форми невеликого розміру; 4 металевих трубок, загнутих під кутом 90°; 16 металевих обручів в упаковці; 21 металевих листи, загнутих під кутом 90°, довжиною від 0,5 до 3 метрів.

Постановою слідчого від 03.02.2017 року вищезазначене майно визнано речовим доказом.

Слідчий суддя відмовив в задоволенні зазначеного клопотання, мотивуючи тим, що органом досудового розслідування не доведено підстав, передбачених як ч.2 ст.167 так і ч.2 ст.170 КПК України, що саме ці металеві ваги та вироби є предметом кримінального правопорушення, за яким відкрите провадження.

Проте з такими мотивами прийнятого рішення погодитись не можна з огляду на таке.

Так, судова колегія повністю погоджується із запереченням прокурора, що майно, вилучене під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 27.01.2017 року про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 відповідає ознакам речових доказів, передбачених ст.98 КПК, а тому орган досудового розслідування обґрунтовано залучив його до провадження в якості речових доказів. При цьому одночасно, апеляційний суд не погоджується із доводами оскаржуваного судового рішення, що прокурором не було доведено того, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, за яким відкрито провадження.

Проте судова колегія відзначає, що все вилучене майно наведено в переліку майна, щодо якого здійснювався обшук, воно міститься в ухвалі слідчого судді від 27.01.2017 року про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . А тому таке майно не відповідає передбаченим ч.2 ст.167 КПК ознакам тимчасово вилученого майна, в зв`язку з чим, не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч.5 ст.171 КПК.

При цьому судова колегія відзначає, що відмова в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на таке майно не є підставою для його повернення його володільцеві. Така відмова зумовлена лише відсутністю необхідності накладення арешту на таке майно.

За таких обставин слідчий суддя мав відмовити в задоволенні клопотання саме з таких мотивів. У зв`язку з чим, оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на чотири механічні ваги для зважування максимальною вагою 250 та 500 кг. та 800 кг. металобрухту чорного та кольорового металу: 2 металевих листи прямокутної форми великого розміру; 5 металевих листів прямокутної форми невеликого розміру; 4 металевих трубок, загнутих під кутом 90°; 16 металевих обручів в упаковці; 21 металевих листи, загнутих під кутом 90°, довжиною від 0,5 до 3 метрів, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , змінити, відмовивши в задоволенні клопотання слідчого з мотивів, зазначених в даній ухвалі апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4