Справа № 522/4265/17
Провадження 1-кс/522/4081/17
У Х В А Л А
03 березня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Тбілісі, Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, армянина за національністю, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 000015 від 03.01.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Портофранківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 000015 від 03.01.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2017 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлена особа, перебуваючи в нічний час на вул. Л. Товстого у м. Одесі, побачили ОСОБА_9 ..

В цей час, у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленої особи, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 , яке знаходилось при ньому.

Реалізуючі свій спільний злочинний намір, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлена особа зупинились навпроти будинку № 4 та почали чекати ОСОБА_9 що нанести йому тілесні пошкодження та заволодіти майном потерпілого.

03.01.2017 року приблизно о 04:00 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлена особа, реалізуючи свій спільний злочинний намір, коли потерпілий зрівнявся з ними завчасно оговоривши свої дії ОСОБА_5 з метою відволікти ОСОБА_9 та інших осіб, що могли б завадити вчинити злочин ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою, привернув до себе увагу та почав відходити в бік зупинившись на відстані 10 м. почав спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередити ОСОБА_8 та невстановлену слідством особу.

Далі, в той час коли ОСОБА_9 порівнявся з ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою, останній піднявши з тротуару камінь наніс удар ОСОБА_9 в район голови, що повалило його з ніг на підлогу. Далі ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа знаходячись поруч з метою приглушити опір потерпілого не даючи йому можливості підвестися та кликати на допомогу одночасно почали наносити удари по тілу, та розуміючи що ОСОБА_9 більше чинити опір не буде умисно, з корисливих мотивів, спільно заволоділи майном потерпілого, а саме:

- мобільним телефоном марки «HTC 820G», з сім картою № НОМЕР_1 ;

- гаманець чорного кольору в якому знаходились грошові кошти 100 доларів США та 200 грн. НБУ та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , чим спричинили матеріальний збиток в загальному розмірі 7 000 гривень.

Відкрито заволодівши майном ОСОБА_9 на вказану суму, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та у подальшому розпорядилися вищезазначеним майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тбілісі, Республіка Грузія, громадянин Республіки Грузія, армянин за національністю, з неповною середньою освітою, неодружений, не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів, раніше не судимий.

03.03.2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_8 обґрунтовується зібраними під час проведення досудового розслідування та наданими до клопотання доказами, а саме: показами, свідків, потерпілого, протоколом огляду місця події та наявністю речового доказу та іншими зібраними у провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1)може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 , є громадянином іншої держави, не має постійного місця мешкання у м. Одеса, не має міцних соціальних зв`язків, 2)може незаконно впливати на потерпілого та свідків, 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, 4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з огляду на застосування насильства до потерпілого, просив не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_10 заставу як альтернативний запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ризики, наведені слідчим, є необґрунтованими. Підозра, вручена ОСОБА_8 , є необґрунтованою. Просили обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким та карається позбавленням волі на строк до 6 років. Крім цього один з співучасників злочину, який був разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , підозрюваний у вчиненні того ж діяння, на даний момент слідством не встановлений та його місце знаходження не відоме, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може повідомити невстановлену слідством особу надавши можливість останньому переховуватись від органу досудового розслідування.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи дані про особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави, не має постійного місця мешкання у м. Одеса, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а також сукупність зазначених ризиків дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вина ОСОБА_8 підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення для впізнання.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_8 злочин було вчинено з застосуванням насильства, вважаю за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Проте, слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання слідчого, а також прокурором в судовому засіданні не доведена необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком саме на 60 діб, тому клопотання слідчого в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській УВП-21 строком на 10 діб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 10 (десять днів) та обчислюється з моменту винесення ухвали, тобто з 03.03.2017 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.03.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
03.03.2017