печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 про накладення заборони на використання майна, -

В С Т А Н О В И В :
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на транспортний засіб Ford Explorer ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 чорного кольору, 2003 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказане клопотання обґрунтовує тим, що головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013137, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2014, за фактами вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами, підробки документів щодо реєстрації транспортних засобів, заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, а також незаконних заволодінь заставним майном, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358, ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити.
Клопотання слідчого про арешт майна, розглянуто відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358, ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти заборону на використання та з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти заборону на використання рухомого майна підозрюваного, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КП України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.
Накласти заборону у вигляді використання рухомого майна, а саме автомобіля Ford Explorer ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 чорного кольору, 2003 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпоряджатися, використовувати та відчужувати зазначене майно.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1