Справа №463/2297/16-к
Провадження №1-кп/463/67/17
В И Р О К
іменем України
27 квітня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши об`єднане судове провадження по розгляду кримінальних проваджень, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 від 03.06.2015 року, №0001365 від 19.04.2016 року, №0001821 від 27.05.2015 року та №0001512 від 30.04.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ольгинка Волноваського району Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема, вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 02.02.20912 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання згідно ухвали суду від 09.04.2014 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, а востаннє вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2016 року за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі,

- за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.187 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2012 року за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим терміном 3 роки, Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 05.06.2013 року направлений для відбуття покарання в місця позбавлення волі, звільненого умовно достроково 05.12.2014 року, невідбутий термін покарання 6 місяців 23 дні,

- за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_4 23.05.2015 року біля 03.00 год. за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власника ОСОБА_9 по місцю проживання, із задньої частини подвір`я будинку за вказаною адресою, який належить потерпілій, повторно таємно викривав чуже майно: водяний електронасос, вартістю 1 000 грн., 4 пічні плити, вартістю 100 грн. кожна, загальною вартістю 400 грн., а всього майна на суму 1 400 грн., яке під час затримання було виявлено та вилучено у них. Таким чином скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 28.04.2016 року біля 18.00 год., перебуваючи в магазині продукти, що розташований за адресою м. Львів-Винники, вул. Галицька, 18, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Duos S6102» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 700 грн., який в цьому магазині забув потерпілий ОСОБА_10 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи 15.04.2016 року о 16.00 год. у квартирі ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_8 , поєднаний із застосуванням насильства небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в тому, що ОСОБА_4 наніс декілька ударів в область голови потерпілому ОСОБА_8 , а у той час як потерпілий намагався встати з дивана, щоб захищатись, ОСОБА_5 штовхнув його, не даючи піднятись та притримував його. В цей час ОСОБА_4 витягнув з кишені потерпілого гаманець, в якому знаходилось 100 доларів США, що станом на 15.04.2016 року становить 2 564 грн. 76 коп. та документи на прізвище потерплого, які не становлять матеріальної цінності. В той чай, як ОСОБА_8 витягнув свій телефон марки «Самсунг», щоб зателефонувати та викликати допомогу, ОСОБА_5 вирвав його мобільний телефон, вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператор МТС з абонентський номером « НОМЕР_3 » та заволоділи ним. Після цього, вигнали потерпілого з квартири. Таким чином скоїли злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 по епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 та по епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8 вину у скоєному визнав частково, по епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 вину не визнав. Обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому злочині визнав частково.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що дійсно, разом із ОСОБА_12 , якого знав раніше, у вказаний у обвинуваченні день та час, уночі прийшли до будинку АДРЕСА_3 , оскільки знали, що там ніхто не проживає і там можна взяти металобрухт, для того щоб реалізувати його та заробити кошти. Він через хвіртку зайшов на подвір`я та взяв електронасос та чотири бляди з печі, а також розсувну решітку, які передав ОСОБА_12 . Із викраденим вони направились вниз по вул. Личаківській, але згодом були затримані працівниками поліції і викрадене майно було вилучено. Ствердив, що іншого майна з цього будинку не викрадав, його могли викрасти інші особи, оскільки цей будинок був закинутий. По епізоду скоєння злочину щодо потерпілого ОСОБА_8 суду показав, що дійсно 15.04.2016 року зранку прийшов до ОСОБА_5 , у квартиру АДРЕСА_4 , де перебували мати ОСОБА_5 ОСОБА_11 та потерплий ОСОБА_8 , які розпивали спиртні напої. Його дійсно пригостили спиртним, а коли все допили, ОСОБА_8 пішов у магазин та купи пиво, яке вони також випили. Через деякий час потерпілий ОСОБА_8 запропонував сходити в магазин та купити ще випивку, оскільки в нього була карточка, з якої він міг зняти гроші. Він потерпілий та ОСОБА_5 пішли до банкомату, ОСОБА_8 намагався зняти кошти, але карточка була заблокована, тому всі повернулись до дому. Оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були сильно п`яні на дорогу вони потратили майже 3 години. Прийшовши до дому, ОСОБА_13 сів та заснув, а він із потерпілим сиділи і розмовляли. В процесі розмови в них виникла сварка, потерпілий почав його ображати, він не витримав і двічі лодонями рук вдарив по вухах потерпілого. В цей час, ОСОБА_5 прокинувся і запитався чому вони сваряться. Він взяв з кишені потерпілого гаманець та передав ОСОБА_13 , в цей час ОСОБА_8 намагався встати, вийняв мобільний телефон з кишені та намагався зателефонувати. Назар штовхнув його на диван, а він забрав у потерпілого телефон і передав ОСОБА_13 . Після чого потерпілий встав і пішов з квартири. Щодо крадіжки телефону ОСОБА_10 суду показав, що дійсно в квітні 2016 року він із потерпілим ОСОБА_10 поверталась із роботи та зайшли в магазин по вул. Галицькій, 18 у м. Львів-Винники. ОСОБА_14 купив продукти, він його провів та посадив на маршрутку. Після чого повернувся у вказаний магазин, де на підставці для сумок він побачив мобільний телефон марки «Самсунг Дуос». Він зрозумів, що мобільний телефон хтось загубив, про те що телефон належав ОСОБА_10 він не знав. Вдома він вийняв сім-картку та вставив власну. Згодом цей телефон у нього було вилучено. У скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що в час інкримінованих дій він проживав близько 2 тижнів у своєї мами у квартирі АДРЕСА_4 . 14.04.2016 року зранку до них прийшов потерпілий ОСОБА_8 , приніс випивку та продукти, після чого вони почали розпивати алкогольні напої. При цьому ОСОБА_8 сам та разом із ним декілька разів ходили в магазин за спиртним і розпивали його цілу ніч, зранку 15.04.2016 року до них прийшов ОСОБА_4 , який приєднався і вони розпили решту спиртного. ОСОБА_8 разом з ними ходили в магазин та принесли пиво, яке розпили. Через деякий час, потерпілий запропонував сходити до банкомату для того, щоб зняти кошти та купити ще спиртного. Всі троє пішли до банкомату, але ОСОБА_8 кошти зняти не зміг, оскільки картка була заблокованою. Після цього, вони повернулись до квартири матері. Всі троє сиділи на дивані, розмовляли, Через деякий час він заснув. Згодом він прокинувся від шуму і побачив, що потерпілий та ОСОБА_15 сваряться між собою. Дійсно ОСОБА_4 передав йому гаманець. Коли ОСОБА_8 намагався встати, він його штовхнув та просив заспокоїтись, останній витягнув телефон та намагався комусь подзвонити, і він чи ОСОБА_16 цей телефон забрали. Згодом заставили його знайомому ОСОБА_17 під гроші. Оскільки ОСОБА_8 продовжив сваритись, він виставив його з квартири та сказав йти додому. У скоєному розкаюється.

Не зважаючи на те, що обвинувачені вину у скоєному визнали частково, суд вважає, що їх винуватість доведено наступними доказами.

По епізоду викрадення майна ОСОБА_9 .
Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка суду показала, що з 2015 року, після ремонту у будинку АДРЕСА_3 ніхто не проживав. Дійсно, з цього будинку та подвір`я невідомі особи неодноразово викрадали майно. Про крадіжку майна в той день сусід зателефонував та повідомив, що жінка та двоє чоловіків вночі виносили якісь речі. Коли вона прибула на місце події, виявила, що було викрадено металеві стовпці в кількості 15 штук, газову плиту, ванну, бляху, труби, насос, буржуйку, сітку з ліжок, соковижималку, бляди та інше майно. Також працівники поліції їй повідомили, що затримали двох чоловіків із частиною викраденого майна. Ствердила, що дійсно крадіжки вчинялись неодноразово. Після затримання вказаних осіб, їй було повернуто грати на вікна, насос та бляди.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що 23.05.2015 року вночі він проходив по вул. Личаківській у м. Львові і побачив, що двоє чоловіків та жінка тягли метал з будинку АДРЕСА_3 . Він сховався у невидиме для них місце та спостерігав за ними. Він бачив, як ці особи відтягли майно на відстань більше 100 метрів та заховали його. Після чого повернулись на подвір`я та стали щось шукати для крадіжки. він зателефонував в поліцію і дочекався їх приїзду. Працівники поліції затримали двох чоловіків, серед яких був ОСОБА_4 , і вилучили з місця схованки в траві викрадені речі.

Як вбачається із протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 12.05.2016 року (а.с.178-179 том 1), свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка скоювала крадіжку майна з подвір`я потерплої ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_19 працівник поліції суду показав, що 23.05.2015 року вночі він разом з іншими працівниками поліції ніс службу по охороні громадського порядку в Личаківському району м. Львова. Вночі їм поступила вказівка виїхати на вулицю Личаківську в м. Львові, оскільки невідомі вчиняють крадіжку металу. Прибувши на місце, їх зустрів чоловік, який повідомив про крадіжку і вказав на місце, куди невідомі перекресли викрадений метал. На місці події ними було затримано двох чоловіків, які намагалися скритись з місця події. Після чого вони викликали слідчу оперативну групу. Ствердив, що дійсно протягом місяця з цього будинку було скоєно декілька крадіжок, оскільки він виїжджав на місце події раніше.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 23.05.2015 року (а.с.158-159 том 1), на відстані двох з половиною метрів від будинку АДРЕСА_3 було виявлено розсувну решітку, покриту корозією, а далі на збіччі біля трави було виявлено чотири металеві пластини та металевий електронасос БЦ 11-18-911, а також затримано двох громадян, які назвались ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані речі були вилучені та оглянуті.

Як вбачається із розписки (а.с.162 том 3), потерпілій ОСОБА_9 було повернуто на зберігання водяний електричний насос, чотири плити на пічку, розкладу металеву решітку.

Згідно висновку експерта (а.с.164-166 том 3), вартість чотирьох пічних плит становить 400 грн, водяного електронасосу 1 000 грн., металева решітка є покритою корозією та ринкової вартості не представляє.

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 .
Показами потерпілого ОСОБА_10 , який суду показав, що 28.04.2016 року після закінчення роботи, він разом із ОСОБА_4 зайшли в продуктовий магазин по АДРЕСА_5 , де він купив продукти і забув мобільний телефон. Після чого ОСОБА_4 провів його на маршрутне таксі і вони розійшлись. Коли через деякий час він згадав, що забув телефон, він повернувся в магазин, проте телефону вже не було. Вартість телефону становить 700 грн. Через пару днів його викликали у відділення поліції і повідомлено, що його мобільний телефон було вилучено у ОСОБА_4 . Телефон повернуто, претензій до обвинуваченого немає.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 29.04.2016 року (а.с.185-187 том 1), у цей день обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung Duos S6102» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,та повідомив, що цей телефон він викрав у свого знайомого ОСОБА_14 .

Як вбачається із протоколу огляду (а.с.188-193 том 1) вказаний телефон було оглянуто та встановлено, що він є включеним, у ньому знаходяться контакти та фотографії потерпілого.

З протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.205-214 том 1), вбачається, що в присутності захисника та понятих, обвинувачений ОСОБА_4 показав місце в магазині по вул. Галицькій у м. Винники де він виявив телефон, який у його присутності забув потерпілий коли розраховувався за продукти. Крім того показав, що після того, як потерплий вийшов з магазину, обвинувачений повернувся до прилавка, взяв телефон та поклав в кишеню штанів. В послідуючому, він витягнув сім-картку та викинув її. Також в телефон вставив свою сім-картку та користувався ним.

По епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 .
Показами потерпілого ОСОБА_8 , який суду показав, що до подій він знав обох обвинувачених, добре знав ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 декілька разів бачив у місті Винники. 14.04.2016 року він дійсно зранку прийшов на квартиру ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , де також перебував син власниці ОСОБА_5 . Він приніс спиртне а також продукти, і вони стали розпивати спиртні напої. Ще декілька разів він ходив за спиртними напоями та продукти. Всі разом сиділи, відпочила до ранку 15.04.2016 року. Зранку до них на квартиру прийшов ОСОБА_4 , якого вони також пригостили спиртним. Згодом він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його пропозицію пішли в магазин і на кошти, що залишились купили пиво, яке принесли в квартиру і розпили. Оскільки всім ще хотілось випити він запропонував сходити до банкомату, щоб зняти кошти та купити випити. Прийшовши до банкомату він не зміг зняти кошти, оскільки батько заблокував картку. Коли прийшли на квартиру ОСОБА_11 спала. У квартирі ОСОБА_4 почав його ображати, що ходили даремно і він коштів не зняв, і говорив, що ще хоче випити, а тому почав кричати в його сторону, обзивати нецензурними словами, при цьому ОСОБА_4 несподівано почав наносити йому удари в голову. Він намагався захиститись і встати з ліжка, але ОСОБА_5 його штовхнув і не давав піднятись. В цей час ОСОБА_4 витягнув з кишені штанів гаманець коричневого кольору, в якому знаходились кошти в сумі 100 доларів США, картка ПАТ «Приватбанк», тимчасове посвідчення інваліда 2 групи, який передав ОСОБА_5 а той десь його заховав. Тоді він витягнув мобільний телефон марки «Самсунг» рожевого кольору, але ОСОБА_5 забрав телефон і запхав собі у кишень. Він просив повернути речі, але обвинувачені не реагували. Тому він пішов до дому. Прийшовши до дому, він себе погано почувавав, але спочатку за медичною допомогою не звертався, бо вважав, що виздоровіє так.18.04.2016 року він зателефонував батькові, який завіз його в лікарню, де в нього було виявлено струс головного мозку і йому призначено ренгенообстеження, тай ого оглядав нейрохірург. Після чого йому було рекомендовано звернутись у поліклініку по місцю проживання, куди він звернувся і проходив лікування у невропатолога. Ствердив, що дійсно він страждає епілепсією, але чи в період 15-18 квітня 2016 року у нього були епілептичні приступи сказати не може, оскільки такі не пам`ятає в силу захворювання.

Показами свідка ОСОБА_20 - батька потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що син проживає із бабцею. Дійсно страждає епілепсією, і після зловживанням алкоголем у нього бувають приступи епілепсії, під час яких він може втрачати свідомість. Напередодні подій він дав сину кошти, щоб той погасив кредит. Декілька днів він з ним не спілкувався, але згодом подзвонила бабця і повідомила, що він погано себе почуває. 18.04.2016 року він приїхав по місцю проживання сина, той мав під оком синець, подряпини на обличчі, повідомив, що йому погано, а також розповів, що був у ОСОБА_21 , де разом з нею та її сином вживали алкогольні напої. Згодом до них приєднався ОСОБА_16 , з яким вони також розпивали алкогольні напої. Коли грошей не стало, ОСОБА_16 став наносити сину удари по вухах, забрали гаманець, в якому знаходись 100 доларів США, які він передав сину, та мобільний телефон. На прохання сина, він завіз його у травмпункт №3, де йому було проведено обстеження, зробили ренгенознімок. Лікар рекомендував звернутись до невропатолога і він завіз сина у поліклініку у м. Винники.

Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього (а.с.120-129 том 2), потерпілий ОСОБА_8 розповів та показав яким чином йому наносив удари по обличчю ОСОБА_4 , а також як його штовхав ОСОБА_5 , не даючи встати з дивану, показав яким чином вони заволоділи його гаманцем та мобільним телефоном.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 29.04.2016 року (а.с.83-90 том 2), проведеного з участю обвинуваченого ОСОБА_4 на подвір`ї по АДРЕСА_6 , біля цегляної огорожі ОСОБА_4 показав на гаманець коричневого кольору, у якому знаходись тимчасова довідка на прізвище ОСОБА_8 , записки та нотатки, карта пам`яті оператора «Лайф». Як пояснив ОСОБА_4 , даний гаманець викинув ОСОБА_5 після заволодіння ним у ОСОБА_8 .

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 29.04.2016 року (а.с.98-100 том 2), обвинувачений ОСОБА_5 добровільно видав картку ПАТ «Приватбанк» з надписом «Слава Україні Героям слава» № НОМЕР_4 , та пояснив, що ця картка належить ОСОБА_22 .

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 29.04.2016 року (а.с.106-107 том 2), в процесі огляду місця події ОСОБА_23 добровільно видав мобільний телефон рожевого кольору марки «Самсунг», модель «SGH-X210», IMEI НОМЕР_5 , при цьому повідомив, що даний телефон в кінці квітня приніс йому у заставу за свій борг ОСОБА_5 , за що він передав йому 130 грн.

Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього (а.с.137-149 том 2), 26.04.2016 року в присутності захисника, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно розповів та показав як саме він наносив удари потерпілому ОСОБА_24 по голові, яким чином витягнув з його кишені гаманець та передав ОСОБА_5 . Також показав, яким чином ОСОБА_5 вирвав у потерпілого мобільний телефон. Окрім того показав місце, де у його присутності ОСОБА_5 , витягнувши із гаманця гроші та картку, після чого гаманець викинув.

Як вбачається із висновку судово-медичного експерта (а.с.117 том 2), в результаті огляду потерпілого ОСОБА_8 та дослідження його медичної документації у потерпілого виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку і синець в ділянці правого ока, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 15.04.2016 року, та відносяться до легкого тілесного пошкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_25 свій висновок підтримала, пояснила, що за даними медичної документації потерпілий звертався у ТП №3 м. Львова, де йому було проведено ренгенообстеження та консультація чергового нейрохірурга, та поставлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку. При проведенні експертизи даних про наявність у потерплого захворювання епілепсії у неї не було, як і інформації про те, що після подій 15.04.2016 року він мав епілептичні приступи.

Як вбачається із довідки та журналу реєстрації хворих (а.с.195-198 том 2), потерпілий ОСОБА_8 18.04.2016 року звертався у ТП №3 Комунальної міської клінічної лікарні швидкої допомоги, та вказував на те, що 15.04.2016 року біля 14.00 год. його побили невідомі на вул. Стуса у м. Винники. У нього було діагностовано ЗЧМТ та струс головного мозку. від госпіталізації він відмовився, йому рекомендовано звернутися у поліклініку. Йому проведено ренгенообстеження, обстежено нейрохірургом, оскільки він відмовився від госпіталізації його скеровано для консультації до невропатолога по місцю проживання.

Як вбачається із висновку комісійної судово-медичної експертизи №29 проведеної за ухвалою суду, було встановлено, що відповідно до записів медичної довідки №5037 лікарями лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова 18.04.2016 року у ОСОБА_8 діагностовано закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, відмічена наявність підорбітальної гематоми справа та забій м`яких тканин обличчя. Така травма голови із синцем на обличчі утворилась від дії тупих предметів, могла виникнути від ударів руками, як зображено на фото №1 та №2 під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого та по періоду виникнення може відповідати 15 квітня 2016 року.

Будь-яких об`єктивних медичних даних, які б свідчили про перенесені приступи епілепсії у ОСОБА_8 у період з 15 по 18 квітня 2016 року немає.

Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку за ступнем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; синець до легкого ступеня тяжкості. Забій м`яких тканин обличчя, а саме в ділянці нижньої щелепи зліва, який був відмічений лікарями ТП №3 м. Львова при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятий, оскільки не підтверджений об`єктивним медичним даними, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень».

Таким чином винуватість обвинувачених у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що даний злочин, обвинувачені скоїли за попередньою змовою групою осіб, оскільки встановлено, що їх дії були об`єднані єдиним умислом, в процесів розбою ОСОБА_4 наносив удари по обличчю потерпілого, ОСОБА_5 не давав можливості потерпілому піднятись з дивану та захищатись. В подальшому ОСОБА_4 з кишені потерпілого витягнув гаманець з грошима та передав ОСОБА_5 . Крім цього, ОСОБА_5 вихопив з рук потерпілого телефон, коли той намагався зателефонувати батькові. Також, слідуючи по дорозі після скоєння злочину, забрали з гаманця гроші та картку ПАТ «ПриватБанк», а гаманець викинули.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України по епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 кваліфіковано правильно, оскільки він, побачивши, що потерпілий забув свій мобільний телефон в магазині та вийшов на вулицю, підійшов до прилавка і таємно викрав його, заховавши в кишеню. При цьому, даних про те, що в мобільному телефоні перебувала сім-картка вартістю 10 грн., на якій були грошові кошти 10 грн. органами досудового слідства не представлено і таких в судовому засіданні не здобуто, а тому ці кошти слід виключити з обвинувачення.

Також, суд критично оцінює покази обвинуваченого, що він не знав чий це телефон і він його знайшов, оскільки під час слідчого експерименту з участю захисника сам обвинувачений показав як він забрав мобільний телефон після того, як потерпілий забув його в магазині та вийшов на вулицю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він повторно, за попередньою змовою групою осіб таємно викрав чуже майно потерплої ОСОБА_9 на загальну суму 1 400 грн. Правильно кваліфіковано дії обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України, оскільки вони перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, вчинили напад на потерпілого, поєднаним із застосування насильства що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи його майном? 100 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 2 564,76 грн. та мобільним телефоном вартістю 200 грн. При цьому, даних про те, що в мобільному телефоні перебувала сім-картка вартістю 10 грн., на якій були грошові кошти 10 грн. органами досудового слідства не представлено і таких в судовому засіданні не здобуто, а тому ці кошти слід виключити з обвинувачення. Вартість викраденого іншого майна не оспорюється.

Також, суд вважає доведеним факт заподіяння потерпілому під час нападу легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки висновками двох експертиз підтверджено, що такі тілесні пошкодження заподіяно від ударів в обличчя потерпілому, при обставинах на які він вказує, а не від падінь під час епілептичних приступів.

Призначаючи покарання обвинуваченим, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 є визнання винуватості та сприяння органам слідства у розслідування справи, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв декілька злочинів, один з яких тяжкий, характеризується посередньо, а також враховується його активні дії у скоєнні розбійного нападу.

Окрім того, судом враховується, що згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2016 року ОСОБА_4 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, які скоєні до інкримінованих йому злочинів, а тому слід йому призначити покарання з врахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

З врахуванням наведених обставин суд приходить до висновку про те, що його виправленню і перевихованню сприятиме покарання у виді позбавлення волі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є рецидив злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, характеризується посередньо, скоїв тяжкий злочин.

А тому суд вважає, що його виправленню та перевихованню сприятиме покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.187 КК України.

Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до положень ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2016 року у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 12.05.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зрахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з врахуванням зарахованого строку згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2016 року з 30.05.2016 року по час вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Обрати покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк покарання засудженому рахувати з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 27.05.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зрахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 27.05.2016 року по час вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 245 гривень 52 копійки (двісті сорок п`ять гривень п`ятдесят дві копійки).

Речові докази у справі, які передано на відповідальне збереження потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вважати повернутими потерпілим.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Суддя: ОСОБА_1