Провадження № 1-кп/520/497/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002940 від 29.07.2014 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта 1 клас, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: 26.06.2001 року Приморським районним судом м.Одеси за ст. 93 п.п. "е", "ж", 118 ч. 2, 42 КК України (в ред. 1960 року) до позбавлення волі строком на 10 років, звільнений 14.08.2009 року по відбуттю строку покарання,

у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 29 липня 2014 року в вечірній час, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_6 умисно наніс наявним у нього кухонним ножем удар в живіт потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді однієї колото-різаної рани передньо-черевної стінки зліва, проникаючої в черевну порожнину, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення описаного вище, пояснивши суду, що 29 липня 2014 року він прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, де продовжив розписати горілку у кімнаті. Через деякий час зайшла мати ОСОБА_7 , яка хотіла забрати пляшку з горілкою, але він її відштовхнув, і в цей момент зайшов вітчим потерпілий ОСОБА_5 та заступився за матір, штовхнувши його, обвинуваченого ОСОБА_6 , від чого він впав. Підвівшись він пішов на кухню за ножем, повернувся у кімнату та вдарив цим ножем потерпілого ОСОБА_5 у живіт. Після цього він кинув ніж на підлогу та вибіг з квартири. У вчиненому щиро кається, просить суд прийняти до уваги його стан здоров`я, те, що він є інвалідом ІІІ групи, та просить не позбавляти його волі.

Окрім визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, винуватість останнього доведена свідченнями потерпілого та зібраними у кримінальному провадженні письмовими доказами, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця та обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_6 є сином його співмешканки ОСОБА_7 , і ввечері 29 липня 2014 року ОСОБА_6 прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння з пляжкою горілки, вчинив конфлікт з матір`ю, в ході якого вдарив її, на що він, потерпілий ОСОБА_5 , заступився за ОСОБА_7 та відштовхнув ОСОБА_6 . ОСОБА_6 впав на підлогу, після чого підвівся, пішов на кухню, де взяв кухонний ніж, і повернувшись вдарив його, потерпілого ОСОБА_5 , у живіт один раз. На даний час претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 та у судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи, у дитинстві переніс тяжку хворобу менінгоенцефаліт, протягом якої пережив дві клінічні смерті і був паралізований, внаслідок чого був розумово відсталою дитиною, через що у нього не було друзів. Однак він дуже любить тварин та у вільний час він полюбляє рибалити;

- протоколом огляду місця події від 30.07.2014 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 (т. 1 а.п. 36-48),

- висновком експерта № 2093 від 22.08.2014 року, згідно якому у ОСОБА_5 мались наступні тілесні ушкодження: одна колото-різана рана передньої черевної стінки, проникаюча в черевну порожнину з п`ятьма ушкодженнями тонкого кішкивника, що супроводжується внутрішньочеревним крововиливом. Дані ушкодження утворились незадовго до надходження ОСОБА_8 у стаціонар, і таким чином могли бути спричинені 29.07.2014 року.

Дані ушкодження утворились від дії гострого колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, при його одноразовому проникненні в тіло.

Локалізація ушкоджень доступна для дії як особистої, так і по сторонньої руки. Однак дані ушкодження не характерні для самоспричинення. Вказані ушкодження згідно п. 2.1.3 "к" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 року) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (т.1 а.п. 170-172),

- актом комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 118 від 02.09.2014 року, згідно якого у період часу скоєння злочину ОСОБА_6 не страждав будь-яким хронічним психічним розладом чи іншим у тому числі і тимчасовим хворобливим психічним розладом, знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Виявляв психічні порушення у вигляді "Легкої розумової відсталості внаслідок раннього органного ураження ЦНС, ускладненого зловживанням алкоголем", які також не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними у період скоєння інкримінованого йому правопорушення.

У даний час ОСОБА_6 не страждає будь-яким хронічним психічним розладом або іншим хворобливим психічним розладом. Виявляє психічні порушення у вигляді "Легкої розумової відсталості внаслідок раннього органного ураження ЦНС, ускладненого зловживанням алкоголем". За своїм психічним станом здатен правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них пояснення, може предстати перед слідством та судом. У застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.п. 183-195),

- висновком експерта № 575 від 29.08.2014 року з фототаблицею, згідно якого у гр. ОСОБА_5 мались наступні тілесні ушкодження: одна колото-різана рана передньої черевної стінки, проникаюча в черевну порожнину з п`ятьма ушкодженнями тонкого кішкивника, що супроводжується внутрішньочеревним крововиливом. Дані ушкодження утворились від дії гострого колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, при його одноразовому проникненні в тіло. Не виключається можливість спричинення колото-різаного ушкодження передньої черевної стінки у ОСОБА_5 клинком представленого на експертизу ножа (т. 1 а.п. 243-246).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, повно, всесторонньо та об`єктивно оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Проте, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини, щире каяття, сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, а також врахував стан здоров`я обвинуваченого та відсутність претензій збоку потерпілого.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 30.07.2014 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 2506 гривень 14 копійок /т.1 а.п. 204, т.1 а.п. 223, т.2 а.п. 58/.

Речові докази /т. 2 а.п. 67-70/ - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1