Справа № 125/2507/15-к
Провадження № 1-кп/125/11/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бар Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 28 травня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Маньківці Барського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України;

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Бар Барського району Вінницької області, українки, громадянки України, з повною вищою освітою, розлученої, процюючої приватним підприємцем, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_2 , на утриманні якої перебувають двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , обіймаючи посаду голови Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області, відповідно до Закону України "Про державну службу в органах місцевого самоврядування" маючи 7 ранг 12 категорії, будучи наділений організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями відповідно до посадових обов`язків селищного голови, що затверджені 12 квітня 2006 року рішенням 1 сесії 5 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області, будучи службовою особою, в період 2012-2013 років, умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем здійснив розтрату бюджетних коштів виділених на придбання обладнання для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області у розмірі 50000 гривень.

Так, рішенням 14 сесії 6 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 11 липня 2012 року у зв`язку із необхідністю забезпечення якісною питною водою місцевого населення надано дозвіл на реконструкцію водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області та створено сільський кооператив по реконструкції та обслуговуванню зазначеного водогону.

Після чого, голова Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення третіх осіб, завідомо не маючи жодного наміру на вчинення будь-яких дій щодо реконструкції водогону с.Маньківці, домовився із СПД ОСОБА_6 про укладення договору купівлі-продажу водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, якої в останньої в наявності ніколи не було, та надав її банківський рахунок для перерахунку бюджетних коштів за проведення цієї операції.

В результаті чого, 06 серпня 2013 року в с.Маньківці Барського району Вінницької області між Маньковецькою сільською радою Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 та СПД ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу № 23, відповідно до якого СПД ОСОБА_6 взяла на себе зобов`язання придбати та передати сільській раді водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, вартістю 50000 гривень, яка мала бути використана для реконструкції водогону в селі Маньківці Барського району Вінницької області.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи за домовленістю із ОСОБА_4 , з метою створення видимості виконання умов договору № 23, склала видаткову накладну № 52 від 06 серпня 2013 року, згідно якої вона передала, а Маньковецька сільська рада Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 отримала водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів.

ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на розтрату бюджетних коштів, подав до управління Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької області договір купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року та видаткову накладну № 52 від 06 серпня 2013 року, що нібито підтверджують придбання у ОСОБА_6 водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів.

Як наслідок, з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 1314 на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ "Правекс-Банк", згідно платіжних доручень № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року перераховано кошти в сумі 20000 гривень та згідно платіжних доручень № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року перераховано кошти в сумі 30000 гривень, а всього незаконно перераховано кошти на загальну суму 50000 гривень за послуги, які фактично ОСОБА_6 не надавались. Вказані кошти ОСОБА_6 перевела у готівку та обернула їх на свою користь.

У свою чергу, ОСОБА_4 , з метою приховання злочинної діяльності, 12 вересня 2013 року подав до управління Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької області видаткову накладну № 52 від 06 серпня 2013 року як звіт про цільове використання бюджетних коштів у сумі 50000 гривень за придбання водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив розтрату бюджетних коштів на загальну суму 50000 гривень, у зв`язку з чим державі заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , займаючи посаду голови Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області, перебуваючи у с.Маньківці Барського району Вінницької області, умисно, за попередньою змовою з СПД ОСОБА_6 , маючи єдиний умисел спрямований на розтрату бюджетних коштів виділених на придбання обладнання для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області, вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості - підписав видаткову накладну № 52, згідно якої СПД ОСОБА_6 нібито передала, а Маньковецька сільська рада Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 отримала водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів.

Після цього, ОСОБА_4 зазначену накладну подав до управління Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької області, що стало підставою для перерахування з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради № НОМЕР_2 на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ "Правекс-Банк", згідно платіжних доручень № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року коштів в сумі 20000 гривень, згідно платіжних доручень № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року - коштів в сумі 30000 гривень, тобто на загальну суму 50000 гривень за послуги, які фактично ОСОБА_6 не надавались.

ОСОБА_6 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі, діючи умисно, шляхом надання підроблених офіційних документів, сприяла голові Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області ОСОБА_4 у вчиненні розтрати бюджетних коштів на суму 50000 гривень, виділених на придбання обладнання для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області. Так, рішенням 14 сесії 6 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 11 липня 2012 року у зв`язку із необхідністю забезпечення якісною питною водою місцевого населення надано дозвіл на реконструкцію водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області та створено кооператив по реконструкції та обслуговуванню зазначеного водогону.

У подальшому, голова Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення третіх осіб, завідомо не маючи жодного наміру на вчинення будь-яких дій щодо реконструкції водогону в с.Маньківці, домовився із СПД ОСОБА_6 про укладення договору купівлі-продажу водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, якої в останньої в наявності ніколи не було, та надання її банківського рахунку для перерахунку бюджетних коштів за проведення даної господарської операції.

В результаті чого, 06 серпня 2013 року в с.Маньківці Барського району Вінницької області між Маньковецькою сільською радою Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 та СПД ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу № 23, відповідно до якого ОСОБА_6 взяла на себе зобов`язання придбати та передати сільській раді водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, вартістю 50000 гривень, яка мала бути використана для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи за домовленістю із ОСОБА_4 , з метою створення видимості виконання умов договору № 23, склала видаткову накладну № 52 від 06 серпня 2013 року, на якій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проставили свої підписи. Згідно цієї накладної ОСОБА_6 передала, а Маньковецька сільська рада Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 , отримала водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів.

ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на розтрату бюджетних коштів, всупереч інтересам територіальної громади, подав до управління Державної казначейської служби України у Барському районі договір купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року та видаткову накладну № 52 від 06 серпня 2013 року, що нібито підтверджують придбання у ОСОБА_6 водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, в результаті чого з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 1314 на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ "Правекс-Банк", згідно платіжних доручень № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року перераховані кошти в сумі 20000 гривень, згідно платіжних доручень № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року - кошти в сумі 30000 гривень, тобто незаконно перераховано кошти на загальну суму 50000 гривень за послуги, які фактично ОСОБА_6 не надавалися. Вказані кошти ОСОБА_6 обернула на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, сприяла ОСОБА_4 у розтраті бюджетних коштів на загальну суму 50000 гривень, чим заподіяно державі матеріальну шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 будучи суб`єктом підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі, 06 серпня 2013 року, діючи умисно, з метою сприяння голові Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області ОСОБА_4 у вчиненні розтрати бюджетних коштів на суму 50000 гривень, виділених на придбання обладнання для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документа - видаткової накладної №52 від 06 серпня 2013 року, згідно якої вона нібито передала, а Маньковецька сільська рада Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 отримала водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, та посвідчила її своїм підписом.

Після цього, ОСОБА_4 зазначену накладну подав до управління Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької обалсті, що стало підставою для перерахування з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 1314 на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ "Правекс-Банк", згідно платіжних доручень № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року коштів в сумі 20000 гривень, згідно платіжних доручень № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року - коштів в сумі 30000 гривень, тобто на загальну суму 50000 гривень за послуги, які фактично ОСОБА_6 не надавалися.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи, складеного судовими експертами Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22 липня 2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підписи від імені ОСОБА_4 у договорі купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року, в графі "Замовник: Маньковецька сільська рада ОСОБА_4 ", та у видатковій накладній № 52 від 06 серпня 2013 року, в графі "отримав (ла)", - виконані самим ОСОБА_4 ; підписи від імені ОСОБА_6 у договорі купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року, в графі "Постачальник: СПД ОСОБА_6 " та у видатковій накладній № 52 від 06 серпня 2013 року, в графі "відвантажив (ла)", - виконані самою ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, складеного експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_10 , технічний стан, ступінь фізичного зношення водонапірної башти Рожновського, розташованої в с.Маньківці Барського району Вінницької області, становить більше 21 %, тобто елементи башти в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. Ринкова вартість водонапірної башти Рожновського, розташованої в с.Маньківці Барського району Вінницької області, станом на 06 серпня 2013 року становила 21476 гривень та станом на 01 січня 2015 року становила 25653 гривень. Водонапірна башта Рожновського, розташована в с.Маньківці Барського району Вінницької області, не знаходиться в аварійному стані, не використовується за призначенням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав в повному обсязі та повідомив суду, що він з 2006 року по 2015 рік він обіймав посаду голови Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області. 11 липня 2012 року 14 сесією 6 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області було прийнято рішення про надання дозволу на реконструкцію сільського водогону в зв`язку з необхідністю забезпечення якісною питною водою населення та створення сільського кооперативу по реконструкції та обслуговуванню водогону. Відповідно до Положення про сільські кооперативи громада с.Маньківці Барського району Вінницької області створила кооператив "Джерело". Статут кооперативу затвердили на сесії Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області. Контроль за діяльністю кооперативу покладався на Маньковецьку сільську раду. На загальних зборах обрали комітет з 16 осіб, до якого увійшли по одному представнику від кожної вулиці села, обрали головою комітету та кооперативу ОСОБА_11 , касиром - ОСОБА_12 . Переважна більшість членів кооперативу отримали кредит у Вінницькому обласному фонді сприяння інвестиціям та будівництву. Крім того, Барська районна рада Вінницької області прийняла рішення про надання цільової субвенції Маньковецькій сільській раді Барського району Вінницької області та виділила кошти у розмірі 50000 гривень для закупівлі водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів. Вказана сума коштів була перерахована на рахунок Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області. Договір підряду на виконання робіт по реконструкції сільського водогону було укладено з ТОВ "Аулот", що знаходиться в селищі Бар Барського району Вінницької області, яке виготовило кошторис робіт. Від підрядника йому стало відомо, що в Донецькій області є Товариство в якого можна придбати водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, вартістю 72000 гривень. 06 серпня 2013 року між Маньковецькою сільською радою Барського району Вінницької області в його особі та СПД ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу водонапірної башти Рожновського. На підставі договору та накладної казначейство перерахувало на рахунок СПД ОСОБА_6 кошти у розмірі 50000 гривень для закупівлі водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів. Оскільки для закупівлі та доставки башти з Донецької області в с.Маньківці Барського району Вінницької області не вистачало коштів, то голова і касир кооперативу "Джерело" провели збір коштів у громади села у розмірі 22000 гривень. Водонапірна башта Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, встановлена в с.Маньківці Барського району Вінницької області в кінці травня 2015 року. Башта була нова з сертифікатом. На місці башту пофарбували в жовто-блакитний колір. Він підписував акт прийому-передачі та накладну. За призначенням башта не використовується з тих причин, що стало питання щодо якості труб. Не погоджується з висновком експерта щодо стану башти та визначеної ціни, яка, на його думку, є заниженою. Він не мав умислу на розтрату бюджетних коштів. Так склалися обставини, що затягнувся процес придбання та встановлення башти, однак згодом кошти були використанні за цільовим призначенням, тому він вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень не визнала в повному обсязі та повідомила суду, що вона є суб`єктом господарювання згідно свідоцтва платника єдиного податку та займається роздрібною торгівлею. У 2013 році її батько ОСОБА_13 , який був засновником ТОВ "Аулот", яке займалося реконструкцією водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області, попросив її укласти договір купівлі-продажу водонапірної башти з Маньковецькою сільською радою Барського району Вінницької області, оскільки у Товариства не було дозволу на закупівлю товара. Тому, між нею та Маньковецькою сільською радою Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, та нею було складено видаткову накладну про те, що вона поставила та відвантажила Маньковецькій сільській раді Барського району Вінницької області вказану башту, якої насправді не було. В серпні 2013 року після підписання вказаного договору купівлі-продажу з рахунка Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області на її рахунок було перераховано кошти в сумі 50000 гривень, які вона зняла з рахунку. Однак башту вона не купила, оскільки її потрібно було замовляти та виготовляти. Крім того, виявилося, що вартість башти становить 72000 гривень. Після чого кошти у розмірі 22000 гривень, яких не вистачало для купівлі та транспортування башти, почала збирати громада с.Маньківці. Коли необхідна сума коштів була зібрана, в грудні 2014 року вона уклала з ТОВ "Схід-будконструкція" м.Київ договір поставки водонапірної башти Рожновського з Донецької області. Передоплата за башту була здійснена в грудні 2014 року, а інша частина коштів сплочена в січні 2015 року, після чого башта була доставлена в с.Маньківці Барського району Вінницької області. Сертифікат якості водонапірної башти їй було надіслано на її запит. За паспортом на башту вона не зверталася до виробника. Те, що башта була привезена з Донецької області підтверджується товаротранспортною накладною. Башту доставили в с.Маньківці у її відсутності, тому їй не відомо чи відповідала башта необхідним параметрам. Наміру привласнювати кошти в неї не було. На час укладення договору купівлі-продажу з Маньковецькою сільською радою Барського району Вінницької області питання щодо вартості башти не виникало. На підставі чого було визначено вартість башти у розмірі 50000 гривень їй не відомо. Купівлею-продажем водонапірних башт вона ніколи не займалася. Умислу в підробці документів не було, вона лише мала намір допомогти громаді с.Маньківці Барського району Вінницької області. Кошти були використані за цільовим призначенням, тому вона вважає, що в її діях відсутній склад інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Хоча обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнали, однак їх винність підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду повідомив, що до 30 грудня 2013 року він працював на посаді директора ТОВ "Аулот", засновником якого був ОСОБА_13 . Товариство виконало проект та проводило роботи по реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області. Першу водонапірну башту ТОВ "Аулот" встановило в 2012-2013 роках. Друга башта була доставлена в січні 2015 року та встановлена в квітні-травні 2015 року. Де була виготовлена башта та ким доставлена йому не відомо. На другу башту не було необхідної суми коштів, тому вчасно не придбали. Гроші на купівлю башти перерахував кооператив. Доставка башти здійснювалася за кошти кооператива. ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_13 . Яким саме видом підприємницької діяльності вона займається йому не відомо;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду повідомив, що в 2011-2012 роках для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області було створено кооператив "Джерело". На загальних зборах його було обрано головою кооперативу, його заступником - ОСОБА_15 та касиром - ОСОБА_12 . Кошти збирав вуличний комітет і передавав їх кооперативу в касу ОСОБА_12 . Усією документацією кооперативу займався ОСОБА_15 , а він займався технікою та земляними роботами. Переважна більшість членів кооперативу отримали кредит у Вінницькому обласному фонді сприяння інвестиціям та будівництву. Водонапірну башту доставило ТОВ "Аулот" із зони АТО з Донецької області. Башту було пофарбавано та встановлено ТОВ "Аулот". Роботи по реконструкції водогону розпочалися в 2012 році. По проекту було дві водонапірні башти. Першу башту встановлювали в кінці 2012 року на початку 2013 року. На другу башту не було коштів, тому протягом 2014-2015 років громада с.Маньківці збирала кошти. Другу башту встановили навесні 2015 року;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду повідомив, що в 2012 році для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області було створено кооператив "Джерело". Головою комітету та кооперативу обрали ОСОБА_11 , його - заступником, ОСОБА_12 - касиром. Переважна більшість членів кооперативу отримали кредит у Вінницькому обласному фонді сприяння інвестиціям та будівництву. Договір підряду уклали з ТОВ "Аулот", яке виготивило технічну документацію. Першу водонапірну башту було куплено за сприянням цього Фонду та встановлено в 2012 році. Друга водонапірна башта коштувала 72000 гривень. 50000 гривень надала Барська районна рада, чи були вони цільові йому невідомо. Коли саме надали ці кошти не пам`ятає, але це було раніше, ніж купувалася башта. 22000 гривень було зібрано громадою с.Маньківці. Йому не відомо ким і яким чином перераховувалися кошти ТОВ "Аулот" на купівлю другої водонапірної башти, яке її купило та встановило влітку 2015 року. Башту привезли із зони АТО. Фінансові документи підписував голова кооперативу. Чи була башта нова чи була у вжитку йому не відомо, таку оцінку він не може дати, бо не є експертом. Документи на першу башту були передані Маньковецькій сільській раді, бо кооператив не є юридичною особою. На другу башту бачив лише гарантійний талон. Як надійшли кошти ТОВ "Аулот" з Барської районної ради йому не відомо, бо з державними коштами він ніколи не працював. ТОВ "Пфаннер Бар", який орендує землі в с.Маньківці, теж надавав фінансову допомогу. Як ці кошти надходили та яким чином розподілялися йому не відомо. Востаннє ТОВ "Пфаннер Бар" перераховувало кошти в 2015 році. Чи були витрачені ці кошти на придбання другої водонапірної башти йому не відомо. Контроль за проведенням робіт по реконструкції водогону здійснював сільський голова, оскільки кооператив не є юридичною особою. Йому не відомо чи сільська рада та сільський голова укладали договора, а також те, що в 2013 році з бюджету Маньковецької сільської ради було виділено 50000 гривень. Про те, що башту продавала ОСОБА_6 йому стало відомо від слідчого. Весь цей час він думав, що башту купувало ТОВ "Аулот";

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду повідомила, що в 2012 році для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області було створено кооператив "Джерело". Головою комітету та кооперативу було обрано ОСОБА_11 , його заступником - ОСОБА_15 , її - касиром. Усю документацію вели голова та заступник кооперативу. Підрядником було ТОВ "Аулот". В с.Маньківці було встановлено дві водонапірні башти. Між встановленням першої та другої башти була велика різниця в часі. На другу водонапірну башту частково були виділені державні кошти. Для придбання башти не вистачало 22000 гривень, які було зібрано у громади с.Маньківці. Кошти передали ТОВ "Аулот" ОСОБА_16 під звіт по накладних. Про виділення коштів сільською радою їй стало відомо від слідчого. Зі слів ОСОБА_13 другу водонапірну башту привезли із зони АТО в травні 2015 року. Їй не відомо, хто доставляв башту, чи продавала ОСОБА_6 водонапірну башту, відомо, що башту фарбували;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду повідомив, що він є членом кооперативу "Джерело" в с.Маньківці Барського району Вінницької області. У 2015 році він допомагав при розвантаженні башти, яка була привезена з Донецької області автомобілем із іншого регіону. Башта була пофарбована сірою фарбою чи то грунтовкою, мала невеликі пошкодження. По зовнішньому вигляду він не може встановити чи башта була у вжитку. Башту в с.Маньківці Барського району Вінницької області розвантажував краном ОСОБА_18 . Башту купували за кошти кооперативу. Зі слів відомо, що Барська районна рада виділила 50000 гривень, однак на яку саме башту йому не відомо. Про вартість башти кооператив до відома не доводили. Кошти збирали члени комітету по кожній вулиці, здавали касиру кооперативу ОСОБА_12 . Усього було зібрано 22000 гривень. ТОВ "Пфаннер Бар" теж надавало фінансову допомогу, однак яким чином розподілялися ці кошти йому не відомо. Про те, що ОСОБА_6 продавала водонапірну башту, а також те, що Маньковецька сільська рада передала ОСОБА_6 50000 гривень йому нічого невідомо. У встановленні башти участі не приймав, її встановлювало ТОВ "Аулот", яке було підрядником;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду повідомив, що він працював в ТОВ "Аулот" з 2007 року по 2014 рік. 24-25 січня 2015 року він розвантажував краном водонапірну башту в с.Маньківці Барського району Вінницької області. Крім нього на розвантажені були ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 . Драбина не була прикріплена до башти, бо інакше башта не помістилися б в автомобіль. Коли він розвантажував башту, водій передав йому товаротранспортні накладні, в яких він розписався. Башту встановлювали в травні місяці 2015 року. Перед установкою башту фарбували. Башту придбала ОСОБА_6 , яка є дочкою засновника ТОВ "Аулот" ОСОБА_13 . Про виділені Маньковецькою сільською радою кошти, йому нічого не відомо;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду повідомив, що на початку 2015 року голова кооперативу "Джерело" с.Маньківці Барського району Вінницької області ОСОБА_11 попросив його допомогти розвантажити водонапірну башту. Крім нього на розвантаженні були ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 . Башту розвантажував краном ОСОБА_16 . На башті були пошкодження, драбина ззнаходилася окремо. Йому не відомо про виділення коштів у сумі 50000 гривень на купівлю башти, а також те, хто, та за які кошти купував та доставляв башту. Кошти на придбання башти збирали громадою с.Маньківці. Про те, що ОСОБА_6 продавала башту йому не було відомо;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду повідомив, що на прохання голови Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області ОСОБА_4 разом із іншими жителями села в 2014-2015 роках він приймав участь у встановленні водонапірної башти ОСОБА_22 . На стан башти уваги не звертав. Всього в с.Маньківці встановлено дві башти. Йому невідомі обставини щодо придбання водонапірної башти;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду повідомив, що він працює провідним спеціалістом у Вінницькому обласному фонді сприяння інвестиціям та будівництву. До Фонду звернувся голова кооперативу "Джерело" с.Маньківці Барського району Вінницької області ОСОБА_11 . Фонд здійснював фінансування шляхом кредитування на закупівлю матеріалів, першої водонапірної башти Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, яка була встановлена підрядником в 2013 році в с.Маньківці Барського району Вінницької області, та на частину виконаних робіт. Другу башту, яка була встановлена в 2015 році, Фонд не фінансував, та не має до цього жодного відношення. Усі фінансові операції Фонд здійснював через кооператив. З Маньковецькою сільською радою Барського району Вінницької області та СПД ОСОБА_6 ніяких фінансових операцій Фонд не проводив. Він був залучений слідчим при проведенні огляду другої башти;

- показаннями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які суду повідомили, що вони є жителями с. Маньківці Барського району Вінницької області. Всього в селі встановлено дві водонапірні башти. Коли саме була встановлена друга водонапірна башта, вони не пам`ятають. На даний час друга башта не працює. До робіт, пов`язаних з реконструкцією водогону, вони не залучалися. Їм невідомі обставини щодо придбання другої водонапірної башти;

- свідок ОСОБА_13 , який є батьком обвинуваченої ОСОБА_6 , скористався правом, передбаченим п.3 ч.1 ст.66 КПК України, та відмовився давати показання;

- висновком провідного судового експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_10 щодо роз`яснення висновку за результатами проведення у даному кримінальному провадженні будівельно-технічної експертизи від 01 жовтня 2015 року, який суду пояснив, що за зверненням слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області він проводив вказану експертизу, де об`єктом дослідження була водонапірна башта Рожновського, розташована в с.Маньківці Барського району Вінницької області. Під час проведення експертизи 04 вересня 2015 року був проведений огляд, тобто обстеження. На вирішення експеризи було поставлено чотири питання. При візуальному обстеженні було встановлено, що технічний стан, ступінь зношення башти вказували на те, що башта не була новою, про що ним відображено в фотототаблиці до висновку, на якій видно відшарування фарби, яка не є заводською. Відшарування на зварних швах вказує на те, що конструкція не була новою. Під час огляду стало відомо, що башту фарбували жителі села, що є додатковим доказом того, що башта не була нова, інакше для чого її було фарбувати. Знос вираховувався згідно Правил фізичного зносу, положення якого поширєються і на такі споруди, як башта. У висновку ним зазначено, що знос становить більше 21%, що означає, що елементи башти придатні для експлуатації, але потребують ремонту. Чи є на сьогоднішній день на ринку башти подібні цій, щоб їх можна було співставити, йому не відомо. При визначенні питомої ваги ним було знято 10 % , бо башта встановлена, комунікації підведені, але вони до неї не підключені, башта не повністю готова до експлуатації, тому ним було приблизно враховано 10% того, що вона якби є, але не діє. Це є питома вага з якої вирахувано 10% від 100%, що не є вагою башти. Кінцеву вартість обраховано згідно методики. При визначенні ринкової вартості був використаний минулий висновок витратний підхід. На його думку - це оптимальний метод оцінки, тому що порівняльний метод в даному випадку не можливо застосувати, бо подібних об`єктів не має в продажу. Дохідний підхід теж не можливо було застосувати до даного випадку, тому ним був використаний витратний підхід. Оскільки дана башта не є новою, то витратний підхід, який грунтується на принципі заміщення, як вказано в висновку - це визначення вартості об`єкта дослідження з урахуванням його фізичного зносу, що ним і було враховано. Дохідний метод дослідження не можливо було використати, бо башта не є дохідним об`єктом, бо вона не приносить дохід. Марку башти не встановлював, бо в збірнику укрупнених показників відновної вартості будівель і споруд в радгоспах, колгоспах та інших сільськогосподарських підприємствах і організаціях № 26, конкретні класифікації не зазначені. Дослідження проводилося зовнішньої частини башти. Для огляду башти з середини, необхідне додаткове дослідження, при якому необхідно буде забезпечити доступ експерта в середину башти. Знімки робив робив особисто, на башту не піднімався по техніці безпеки. На башті не спостерігалося заводського маркування, які повинні бути на баштах, виготовлених на заводі, мали б бути гарантійні талони, паспорт з прив`язкою до маркування, марка. Виробник видає сертифікат, зазначає тип фарбування. Він підтримує свій висновок у повному обсязі;

- рішенням Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 12 квітня 2006 року І сесії 5 скликання про визнання повноважень сільського голови ОСОБА_4 обраного 26 березня 2006 року (а.с. 198 т. 1);

- свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , серії В01 № 107854, видане 22 липня 2008 року, свідоцтвом платника Єдиного податку СПД ОСОБА_6 , серії НОМЕР_3 , видане Барською МРДПІ 17 травня 2012 року (а.с. 92,203 т. 1);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів складеного слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_27 від 07 липня 2015 року та проведеного на підставі ухвали слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2015 року про надання тимчасового доступу (виїмки) оригіналів документів Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області, а саме: рішення 14 сесії 6 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 11 липня 2012 року "Про надання дозволу на реконструкцію водогону с.Маньківці"; рішення Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 48 від 23 листопада 2012 року "Про затвердження статуту кооперативу по будівництву інженерних мереж водопостачання " ІНФОРМАЦІЯ_3 "; Положення про кооператив по будівництву інженерних мереж водопостачання " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 16 липня 2012 року; рішення позачергової 25 сесії 6 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 22 липня 2013 року "Про внесення змін до бюджету Маньковецької сільської ради на 2013 року"; договір купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року, укладеного з СПД " ОСОБА_6 "; видаткова накладна № 52 від 06 серпня 2013 року; платіжні доручення № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року, згідно договору № 23 від 06 серпня 2013 року; платіжні доручення № 3, № 4,

№ 5 від 20 серпня 2013 року, згідно договору № 23 від 06 серпня 2013 року (а.с. 132-134 т. 1);

- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 07 липня 2015 року слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_27 , а саме: рішення позачергової 25 сесії 6 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 22 липня 2013 року; договір купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року; платіжні доручення № 2, № 7 від 07 серпня 2013 року; платіжні доручення № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року; видаткова накладна № 52 від 06 серпня 2013 року; рішення виконкому Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 48 від 23 листопада 2012 року; копія рішення 14 сесії 6 скликання Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 11 липня 2012 року; копія Положення про кооператив по будівництву інженерних мереж водопостачання с.Маньківці Барського району Вінницької області (а.с. 135 т. 1);

- договором купівлі-продажу № 23, укладений 06 серпня 2013 року, де зазначено, що СПД ОСОБА_6 зобов`язується передати Маньковецькій сільській раді Барського району Вінницької області в особі сільського голови ОСОБА_4 , який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" водонапірну башту Рожновського у власність, вартістю 50000 гривень (а.с. 136 т. 1);

- видатковою накладною № 52, від 06 серпня 2013 року, де зазначено що СПД ОСОБА_6 продала Маньковецькій сільській раді Барського району Вінницької області в особі голови ОСОБА_4 шляхом безготівкового розрахунку водонапірну башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів за 50000 гривень (а.с. 137 т. 1);

- рішенням Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 11 липня 2012 року 14 сесії 6 скликання про надання дозволу на реконструкцію водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області та створення сільського кооперативу по реконструкції та обслуговуванню водогону (а.с. 138 т. 1);

- рішенням Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 23 листопада 2012 року про затвердження статуту кооперативу"Джерело", по будівництву інженерних мереж водопостачання (а.с. 139 т. 1);

- рішенням Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області від 22 липня 2013 року про внесення змін до бюджету Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області на 2013 року (а.с. 140 т. 1);

- протоколом огляду місця події від 07 липня 2015 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є водонапірна башта Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів, що розташована в с.Маньківці Барського району Вінницької області (а.с. 146-150 т. 1);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07 липня 2015 року, складеного слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_27 та проведеного на підставі ухвали слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2015 року в управлінні ДКСУ у Барському районі Вінницької області та ознайомлення з платіжними дорученнями № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року про перерахування коштів в сумі 20000 гривень, та платіжними дорученнями № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року про перераховання коштів в сумі 30000 гривень, з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 1314 на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ "Правекс-Банк" та вилучених слідчим згідно опису речей і документів від 07 липня 2015 року (а.с. 153-161 т. 1);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10 липня 2015 року, складеного слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_27 , та проведеного на підставі ухвали слідчого судді Вінницької районного суду Вінницької області від 19 червня 2015 року у Вінницькому відділенні ПАТ КБ "Правекс-Банк" щодо руху коштів СПД ОСОБА_6 № 3502, відкритого у ПАТ КБ «Правекс Банк», з описом речей і документів, які були вилучені (а.с. 163-167 т. 1);

- договором поставки № 134 від 10 грудня 2014 року із додатком № 1 Специфікація № 1, укладеного між СПД ОСОБА_6 та ТОВ "Схід-будконструкція"м.Київ про поставку водонапірної Башти ВБР, об`ємом 15 кубічних метрів (а.с. 116-118 т. 2);

- сертифікатом якості № 125, січень 2015 року, виданий виробником ТОВ «ЗМК» щодо водонапірної башти ВБР, об`ємом 15 кубічних метрів (а.с. 119 т. 2);

- приходними касовими ордерами № 3 від 29 грудня 2014 року про прийняття від ГО "Джерело" за башту Рожновського, об`ємом 15 кубічних метрів та її доставку (а.с. 120, 123 т. 2);

- виписками "Правекс-Банк" за особовим рахунком СПД ОСОБА_6 від 11 грудня 2014 року, від 31 грудня 2014 року та від 21 січня 2015 року про рух коштів (а.с.126-128 т.2)

- товаротранспортною накладною № ВН 2 від 22 січня 2015 року, де зазначено: автомобільний перевізник ТОВ "Гринлайт-авто", замовник та вантажоодержувач ТОВ "Схід-будконструкція" м.Київ, вантажовідправник ТОВ "ЗМК"м.Селидове Донецької області, пункт навантаження смт.Цукрино, вул.Докучаєва, 1, Донецької області, пункт розвантаження м.Бар Вінницької області, вантаж водонапірна башта БР, об`ємом 15 кубічних метрів (а.с. 125 т. 2);

- актом здачі-приймання (надання послуг) № 1 від 23 січня 2015 року, відповідно до якого послуги вантожоперевізника складають 12000 гривень (а.с. 124 т. 2);

- видатковою накладною № 1 від 23 січня 2015 року, відповідно до якої вартість водонапірної башти ВБР, об`ємом 15 кубічних метрів становить 60000 гривень (а.с. 121 т. 2);

- висновком судової почеркознавчої експертизи, складеного судовими експертами Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22 липня 2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_4 у договорі купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року, в графі "Замовник: Маньковецька сільська рада ОСОБА_4 ", та у видатковій накладній № 52 від 06 серпня 2013 року, в графі "отримав (ла)", - виконані самим ОСОБА_4 ; підписи від імені ОСОБА_6 у договорі купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року, в графі "Постачальник: СПД ОСОБА_6 " та у видатковій накладній № 52 від 06 серпня 2013 року, в графі "відвантажив (ла)", - виконані самою ОСОБА_6 (а.с. 169-173 т. 1);

- висновком судової будівельно-технічної експертизи, складеного експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_10 , відповідно до якого технічний стан, ступінь фізичного зношення водонапірної башти Рожновського, розташованої в с.Маньківці Барського району Вінницької області, становить більше 21 %, тобто елементи башти в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. Ринкова вартість водонапірної башти Рожновського, розташованої в с.Маньківці Барського району Вінницької області, станом на 06 серпня 2013 року становила 21476 гривень, та станом на 01 січня 2015 року становила 25653 гривень. Водонапірна башта Рожновського, розташована в с.Маньківці Барського району Вінницької області, не знаходиться в аварійному стані, не використовується за призначенням (а.с. 176-190 т. 1).

Ці докази суд бере до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, а тому вважає їх належними та допустимими.

Хоча обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не визнали себе винуватими в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, зокрема, шляхом заперечення юридичної оцінки своїм діям як злочинним, однак у показаннях фактично підтвердили вчинення ними тих дій, які утворюють склад цих кримінальних правопорушень, тому обраний ними спосіб захисту - невизнання вини, суд розцінює як намагання ухилитись від відповідальності або пом`якшити її.

До такого висновку суд дійшов з наступних підстав.

Встановлено, що 06 серпня 2013 року в с.Маньківці Барського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_4 , обіймаючи посаду голови Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області, будучи, згідно примітки до ст. 364 КК України, службовою особою, діючи умисно, всупереч інтересам служби, за пособництвом суб`єкта підприємницької діяльності обвинуваченої ОСОБА_6 , маючи єдиний умисел спрямований на розтрату бюджетних коштів у розмірі 50000 гривень, виділених на придбання обладнання для реконструкції водогону в с.Маньківці Барського району Вінницької області, вчинив службове підроблення шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, уклавши договір купівлі-продажу № 23 за умовами якого СПД ОСОБА_6 зобов`язалася передати водонапірну башту Рожновського у власність Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області протягом семи днів після надходження коштів у розмірі 50000 гривень на її банківський розрахунковий рахунок, достовірно знаючи про те, що даний договір укладається з метою вчинення вподальшому розтрати державного майна, посвідчили вказаний договір власноручними підписами та печатками. Цього ж дня, ОСОБА_6 склала видаткову накладну № 52, що є документом первинного обліку та підтверджує продаж і передання товару, на якій обвинувачені теж проставили власноручно підписи та печатки.

Зазначені документи ОСОБА_4 подав до управління Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької області після чого, 07 серпня 2013 року з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 1314 на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ "Правекс-Банк", перераховано кошти в сумі 20000 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року, та 20 серпня 2013 року перераховано кошти в сумі 30000 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року, а всього незаконно перераховано суму коштів у розмірі 50000 гривень, які ОСОБА_6 зняла готівкою зі свого рахунку та розпорядилася ними на власний розсуд.

Так, характерними особливостями основного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є те, що склад цього кримінального правопорушення формальний, тобто кримінальне правопорушення визнається закінченим із моменту вчинення зазначених у диспозиції чотирьох видів дій: складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; інше підроблення службовою особою офіційних документів. Мотив і мета не є обов`язковими ознаками цього складу кримінального правопорушення, але, залежно від конкретних мотивів і, що головне, мети його вчинення, можуть мати інше кримінальне-правове значення, отримати іншу кримінально-правову оцінку (наприклад кваліфікуватися як готування до вчинення іншого, переважно більш тяжкого злочину).

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносятся ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

З урахуванням визначення поняття офіційного документу, яке міститься в примітці до статті 358 КК України, та сталої практики Верховного Суду України, беручи до уваги правову позицію Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України висловлену (виражену) у постанові від 9 липня 2015 року у справі № 5-50кс15, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу № 23 від 06 серпня 2013 року та видаткова накладна № 52 від 06 серпня 2013 року, які є предметом кримінальних правопорушень, є офіційними документами, оскільки зазначені документи складені з дотриманням визначених законом форм, містять передбачені законом реквізити, видані та посвідчені повноважною (компетентною) особою органу місцевого самоврядування та самозайнятою особою, яким законом надано таке право у зв`язку з їх службовою та професійною діяльністю, зафіксована в цих документах інформація є юридично значуща, підтверджувала та посвідчувала певні події та факти, спричинили наслідки правового характеру, оскільки на підставі заначених документів управління Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької області з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області перерахувало кошти на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 .

Діями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 шкода охоронюваним законом інтересам була заподіяна не самим підробленням офіційних документів, а внаслідок їх використання.

Врахувуючи хронологію та послідовность дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , останні у часі підробили вказані вище офіційні документи раніше, при цьому усвідомлювали, що це підроблення є етапом (частиною) їх злочинної поведінки та необхідною дією для вчинення іншого посягання, внаслідок чого було досягнуто кінцевої мети всієї злочинної поведінки, тобто вчинення розтрати державного майна обвинуваченим ОСОБА_4 шляхом зловживання своїм службовим становищем за пособництвом обвинуваченої ОСОБА_28 , що полягає у незаконній безоплатній передачі обвинуваченим державного майна, яке йому було ввірене, як наслідок поліпшенням майнового становища обвинуваченої шляхом позбавлення її за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення її доходів.

Щодо заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_10 , зокрема, в частині щодо стану та вартісної оцінки водонапірної башти Рожновського, та наполяганні на тому, що башта була нова і її вартість експертом занижена, то суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 356 КПК України кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновку експерта має право надати відомості, які стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 дав відповіді на усі поставлені йому питання сторонами кримінального провадження, які є логічними, послідовними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому повністю спростовують заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оскільки суду не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів висновок експерта, тому суд не бере до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 за обставин, зазначених вище.
Оцінюючи зібрані та досліджені докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та за ч.1 ст. 366 КК України, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України, тобто пособництво у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документу, який видається громадянином-підприємцем, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, а саме, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, класифікується як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, класифікуються як кримінальні правопорушення невеликої тяжкості; особу обвинуваченого ОСОБА_4 : раніше не судимий, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується довідкою-характеристикою Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 539 від 15 жовтня 2015 року (а.с. 197 т. 1); особу обвинуваченої ОСОБА_6 : раніше не судима, посередньо характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 1939 від 05 серпня 2015 року (а.с. 201 т. 1), має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_29 , 06 березня 2008 року, що підтверджується їх свідоцтвами про народження та довідкою Войнашівської сільської ради Барськго району Вінницької області від 21 березня 2016 року (а.с. 176-178 т. 2), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Барської центральної районної лікарні у Вінницькій області (а.с. 202 т. 1).

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на два роки, та за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на один рік; обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на один рік, та за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

При цьому суд бере до уваги наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідні роз`яснення також викладені у постановах Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання» та від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності".

Оскільки з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_30 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, тому суд дійшов висновку про наявність законних підстав для їх звільнення від призначеного покарання за ч.1 ст. 358 та ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 12, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Суд бере до уваги, що до винесення цього вироку заподіяну шкоду добровільно відшкодовано, тому вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і відносно них можливо застосувати звільнення від відбування покарання, призначеного за ч. 2 ст. 191 КК України, з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно акта № 1334/1335/15-21 здачі-приймання висновку складеного Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 01 жовтня 2015 року, витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи становлять 1843 гривні 20 коп. (а.с. 174 т. 1); згідно акта № 1544/15-21 здачі-приймання висновку складеного Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 01 жовтня 2015 року, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи становлять 4608 гривень (а.с. 191 т. 1), а всього витрати на залучення експертів для проведення зазначених судових експертиз складають загальну суму у розмірі 6451 гривень 20 коп., яку суд стягує на користь держави солідарно із обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Питання про речові докази вирішити згідно зі ст.100 КПК України.
На підставі ст.ст. 65, 66 КК України, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на два роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.1 ст.366 КК України на підставі ст. 12, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК Укра їни.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного за ч. 2 ст. 191 КК України, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_6 визнати винною і призначити їй покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 12, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за ч. 2 ст. 191 КК України, з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

- не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути на користь держави солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 витрати на залучення експертів для проведення судової будівельно-технічної та почеркознавчої експертиз, загальною сумою у розмірі 6451 гривні 20 коп.

Речові докази: платіжні доручення про перераховання коштів з казначейського рахунку Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області № 1314 на банківський рахунок СПД ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ «Правекс-Банк» № 1, № 2 від 07 серпня 2013 року та № 3, № 4, № 5 від 20 серпня 2013 року - залишити в матеріалах кримінального провадження для зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: