Справа № 308/2786/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю стоін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження за № 308/2786/17, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 від 15.03.2017 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Маловисківського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця за національністю, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14 березня 2017 року близько 11.30 годин громадянин ОСОБА_4 , знаходячись на території ринку «П`яний базар», який розташований по вулиці Бородіна в м. Ужгород, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу носив при собі та зберігав у лівій передній кишені своєї курточки боєприпаси в кількості 21 штуки, які знаходились у жовтій картонній коробці.

Окрім цього, 14 березня 2017 року близько 11.30 годин громадянин ОСОБА_4 , знаходячись на території ринку «П`яний базар», який розташований по вулиці Бородіна в м. Ужгород, умисно намагався збути металеві предмети схожі на патрони в кількості 21 штука, однак свій умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки працівниками поліції були вжиті заходи, щодо припинення даного кримінального правопорушення та вилучено у ОСОБА_4 металеві предмети схожі на патрони у кількості 21 штуки.

Відповідно до висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 1/123 від 16.03.2017 року встановлено, що патрони в кількості 21 штук - є боєприпасами, які придатні для проведення пострілів. Двадцять один цільові гвинтівочні, спортивно - мисливські патрони кільцевого запалення мають калібр 5,6 мм. Патрони виготовлені промисловим способом.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України, як закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеної 20 березня 2017 року у приміщенні Ужгородської місцевої прокуратури між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що слідчим СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури 17 березня 2017 року ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозр у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин у кримінальному провадженні, виявлення та припинення інших відомих ОСОБА_4 подібних кримінальних правопрушень. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 1 (один) місяць. Згідно вимог ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 2 (два) роки на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 20.03.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю.

В підготовчому судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, як закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 20.03.2017 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінальних правопорушень з кваліфікуючими ознаками - носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу вказує на кваліфікацію діянь за ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 20.03.2017 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три) роки та призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три) роки 1 (один) місяць. Згідно вимог ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 2 (два) роки на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 20 березня 2017 року в приміщенні Ужгородської місцевої прокуратури між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 20 березня 2017 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 1 (один) місяць.

Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 2 (два) роки на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі на проведення балістичної експертизи в розмірі 330,15 грн.

Речовий доказ по справі боєприпаси у кількості 21 штуки, що знаходяться на зберіганні в Ужгородському відділі поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області знищити.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1