Справа № 461/877/17
Провадження № 1-кс/461/3043/17
УХВАЛА
Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 -
Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 .Заява мотивована тим, що остання при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 28-ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 185 КК України допускала процесуальні порушення і допускала висловлювання, які свідчать про її упередженість.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід та просили її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду заяви про відвід повідомлений.
Вивчивши наявні матеріали приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Статтею 321 КПК України передбачено, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Головуюча суддя ОСОБА_5 не тільки не мала права, а навіть була зобов`язана роз`яснити право потерпілому звернутись в суд з цивільним позовом після завершення розгляду справи. Роз`яснення цього права жодним чином не свідчить про її упередженість.
Розглядаючи вимоги заяви про відвід в частині допущення головуючою суддею ОСОБА_5 процесуальні порушення приходжу до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом ( ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З заяви захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід вбачається, що вони незгодні з процесуальними діями судді ОСОБА_5 при здійсненні правосуддя по конкретному кримінальному провадженню. КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Тому суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень судді ОСОБА_5 при розгляді нею кримінального провадження. На цей час відсутні будь-які відомості, передбачені процесуальним законодавством України, про незаконність процесуальних дій чи процесуальних рішень, прийнятих цією суддею в вищезазначеному кримінальному провадженні.
Крім того, приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).
Серед цих підстав для відводу (самовідводу) судді відсутні порушення суддею процесуальних порушень.
Таким чином, суддею ОСОБА_5 не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про очевидність майбутнього судового рішення, про її упередженість.
Заява про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 не містить передбачених ст.ст. 75,76 КПК України правових підстав для відводу і тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 81 КПК України, -
Відмовити в задоволенні заяви захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1