Ухвала іменем україни 14 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2017 року щодо нього,

встановила:
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали на усунення недоліків.
У межах строку, наданого на усунення недоліків, засуджений надіслав повторну касаційну скаргу.
Разом з тим, зазначені в ухвалі суду від 25 травня 2017 року недоліки засудженим не усунуті.
Так, відповідно до ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК України), даний перелік є вичерпним.
Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК України передбачено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Відповідно до ч.1 ст.433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону повторно не виконано, оскільки, посилаючись на незаконність судових рішень через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджений по суті повторно наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і оцінки доказів, що не узгоджується з положеннями ст.ст.438, 433 КПК України.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції повторно не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК України щодо результатів розгляду касаційної скарги судом касаційної інстанції, оскільки засуджений порушує питання про лише скасування вироку суду першої інстанції, при цьому нічого не вказує щодо ухвали суду апеляційної інстанції.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, засуджений не усунув в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.429 КПК України, колегія суддів
ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2017 року щодо нього - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3