АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляціями захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 23 листопада 1998 року Московським районним судом міста Києва за ч.2 ст. ст. 215-3,140, ч. 1 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ухвали Київського міського суду від 21 січня 1999 року строк покарання змінено на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки із штрафом 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 12 листопада 1999 року Московським районним судом міста Києва за ст. 94, ч.2 ст.140, ст.ст. 42,43 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений із місць позбавлення волі 17 серпня 2004 року умовно-достроково на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області, не відбутий строк - 4 роки 9 місяців 21 день,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (років позбавлення волі. На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, з призначенням покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
визнана винною за у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна; за п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 за сукупністю злочинів призначено шляхом часткового складання покарань остаточне покарання у виді 14 років позбавленням волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2016 року.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та захисника, які вважали, що справа не може бути розглянута в апеляційному порядку через недотримання вимог ст. ст. 344, 350 КПК України 1960 року, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що справа підлягає поверненню до районного суду для виконання вимог кримінально-процесуального закону, виходячи з таких підстав.

Згідно з вироком ОСОБА_7 засуджений за вчинення декількох злочинів, у томі числі, за ч. 2 ст. 115 КК України по декількох епізодах.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 наводяться доводи щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів та його непричетності до вчинених злочинів. При цьому захисник загалом зауважує, що підставами для закриття провадження у справі можуть бути відсутність події злочину, відсутність складу злочину в діях особи та недоведеність участі підсудного у вчиненні злочину, але не наводить відповідних доводів про застосування певних підстав для закриття справи поепізодно, а в прохальній частині апеляції не вказує на підставу (підстави) для закриття провадження відносно ОСОБА_7 .

Така апеляція захисника, на думку колегії суддів, не відповідає вимогам ст. 350 КПК України, оскільки в ній не наведені доводи щодо підстав для закриття провадження у справі про обвинувачення особи у вчиненні кількох злочинів, по кількох епізодах, що унеможливлює визначення меж апеляційного оскарження.

Окрім того, захисником ОСОБА_6 не виконані вимоги ч. 2 ст. 350 КПК України 1960 року про необхідність посилання на відповідні аркуші справи при обґрунтуванні необхідності скасування вироку при тому, що матеріали справи містяться в 17 томах.

Невідповідність апеляції захисника вимогам ст. 350 КПК України є перешкодою для розгляду справи в апеляційному порядку та згідно з ч. 2 ст. 359 КПК України є підставою для повернення справи до районного суду.

Окрім того, в матеріалах кримінальної справи відсутні розписки підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про вручення їм копій вироку. Невиконання судом вимог ст. 344 КПК України 1960 року також є перешкодою для розгляду справи в апеляційному порядку та є підставою для повернення справи до районного суду.

Керуючись п. п. 11, 15 Розділу ХІ. Перехідні Положення КПК України 2012 року, ст. ст. 357, 359 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190 п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України повернути до Святошинського районного суду м. Києва для виконання вимог ст. 350 КПК України 1960 року щодо апеляції захисника ОСОБА_6 та вимог ст. 344 КПК України 1960 року щодо підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/163/2016 Категорія: ст.ст. ч. 2 ст. 190, ч. 4ст. 187, п.п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1