Справа № 642/2243/17
Провадження № 1-кп/642/426/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харкова, українця, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, раніше не засудженого,зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.03.2017 в період часу 5 год. 00 хвил. по 15 год. 15 хвил. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись біля будинку № 89 по вул. Беркоса м. Харкові, побачив автомобіль марки ГАЗ 3302-14, білого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який було припарковано в цей же день власником вказаного автомобілю, а саме потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, в нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з мотивів його використання, а саме доїхати до певного місця. У подальшому, ОСОБА_4 підійшов до водійських дверей вказаного автомобілю та скориставшись тим, що вказані двері не були зачинені на ключ, а також, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно сів на водійське сидіння вказаного автомобілю. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне заволодіння автотранспортом, ОСОБА_4 завів вказаний автомобіль та покинув місце вчинення злочину на автомобілі марки ГАЗ 3302-14, білого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 протиправно управляючи ним, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
30.05.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення покарання ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Із зобов`язанням ОСОБА_4 підставі ст.76 КК Україниперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просив затвердити означену угоду.
Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечував, пояснив, що угода про примирення відповідає вимогам КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
З огляду на викладене та враховуючи особу винного, тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Розмір процесуальних витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні: на проведення фоноскопічної експертизи становить 5 948 грн. 80 коп.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 30.05.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати за проведення фоноскопічної експертизи в сумі 5 948 грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази:Диск DVD із записом з камери відео спостереження, - залишити в матеріалах справи. Автомобіль марки «ГАЗ3302-14» р.н. НОМЕР_1 , ключі від вказаного автомобіля, мобільний телефон Nokia RM-969,- повернути ОСОБА_5 . Мобільний телефон LG KC-550, - повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської через Ленінський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1