Справа №1-347/10 21.09.2010 21.09.2010 21.09.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11- 589/2010 року Головуючий у першій інстанції
Категорія: ст. 185 ч. 3, суддя: Крутій Ю.П.
ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач апеляційного суду:
суддя: Губа О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Пісного І.М.

суддів: Пустовара М.Л., Губи О.О.

за участю прокурора: Іванова А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 липня 2010 року, яким засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше судимого вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.04.2010 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.04.2010 року, остаточно призначено ОСОБА_2 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Постановлено стягнути в солідарному порядку в рахунок відшкодування матеріальних збитків:

з засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 4150 грн.

з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 200 грн.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_6 2491 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

За вироком суду ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за те, що в період з 17 по 20 грудня 2009 року, у вечірній час (більш точну дату та час встановити не вдалося) ОСОБА_2, перебуваючи біля будинку № 31 А по вул. Васляєва в м. Миколаєві, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та невстановленою в ході слідства особою, шляхом вдавлення фанери в середину, проникли до приміщення бару «Ангел», звідки таємно викрали майно ОСОБА_4, спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 4150 грн. З місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

21 грудня 2009 року, близько 05.30 години, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 біля будинку № 60 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, без застосування фізичного насильства, шляхом зриву сумки ОСОБА_7 відкрито заволоділи майном останньої, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн. З місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

21 грудня 2009 року, близько 10.15 години, ОСОБА_1, перебуваючи біля будинку № 31 по вул. Васляєва в м. Миколаєві, за попередньою змовою з невстановленою в ході слідства особою, без застосування фізичного насильства, шляхом зриву сумки ОСОБА_6, відкрито заволоділи майном останньої, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2491 грн. З місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи фактичні обставини вчинених ним злочинів та кваліфікацію дій, просить вирок суду змінити, помякшити призначене йому покарання. При цьому посилається на наявність обставин, які помякшують покарання, визнання вини, щире каяття та даних про його особу, а саме позитивні характеристики, тяжкий сімейний стан, оскільки він є сиротою.

Від інших учасників процесу апеляції не надходили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Іванова А.О. про залишення апеляції засудженого ОСОБА_1 без задоволення, а вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, є обґрунтованим і підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні та викладених у вироку доказів. Зазначений висновок суду та кваліфікація дій в апеляції апелянтом не оспорюються.

Дії засудженого ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно.

Призначаючи засудженому ОСОБА_1 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особу, а також обставину, яка помякшує покарання, щире каяття.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта як на обставини, які помякшують покарання, а саме позитивні характеристики, оскільки це відноситься до даних, які характеризують особу.

Тому, з урахуванням обставин справи, вартості викраденого, а також тих помякшуючих обставин, на які посилається апелянт, суд і призначив ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що призначене засудженому ОСОБА_1 покарання відповідає тяжкості злочинів та даним про особу винного, тому воно є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів підстав для помякшення ОСОБА_1 покарання, як ставить в апеляції апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 липня 2010 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Головуючий:

Судді: