Справа № 199/3676/17
УХВАЛА
2017 року липня місяця 20 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі
головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002411 від 01.11.2014, яке надійшло з Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю : прокурора ОСОБА_4 ; потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити йому запобіжний захід на домашній арешт. Прокурор, потерпілий та його представник заперечували проти такого клопотання сторони захисту та обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає його обґрунтованим. Відповідно до письмових матеріалів кримінального провадження, строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 31.07.2017.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, знаходився у розшуку та може і надалі переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще судом не допитані, перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Також, суд бере до уваги вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини (остаточне від 10 травня 2011 року) у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того захисником та самим ОСОБА_3 суду не надані докази про неможливість перебування обвинуваченого в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань з урахуванням стану його здоров`я та отримання там належного лікування останнім.

З урахуванням викладеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17.09.2017 включно.
В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.
Суддя:

20.07.2017