Справа № 183/23/17
№ 1-кп/183/454/17

У Х В А Л А
10 квітня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, -
Обвинувальний акт складений і затверджений 28.12.2016 року.
Прокурор ОСОБА_5 просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Представники потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, також висловились про призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_8 заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив повернути обвинувальний акт прокурору. Свою позицію обгрунтував тим, що в обвинувальному акті містяться суперечності щодо належності і вартості майна, яке намагалися викрасти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зокрема, щодо 2 форм скользящої опалубки діаметром 12 м. Так, на досудовому розслідуванні достовірно не встановлено кому належить це майно та його вартість.
Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію захисника ОСОБА_8 .
Обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , кожен окремо, погодилися з думкою своїх захисників.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 4,5,7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема:
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так, в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурорів, які входять в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні. В той же час, не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого. Зазначення вказаної інформації про слідчого лише в якості підписанта обвинувального акта не відповідає вимогам Закону.
Також, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування мають суттєві протиріччя. Так, згідно обвинувального акта ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України. Водночас, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що 21.12.2016 року прокурором винесено постанову про перекваліфікацію кримінального провадження і в цей же день ОСОБА_10 і ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України. Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування за період з 21.12.2016 року по день складення і затвердження обвинувального акта кваліфікація дій обвинувачених не змінювалась і про нову підозру вже за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України останнім не повідомлялось.
Тобто вказані документи містять різні відомості про остаточну кваліфікацію дій обвинувачених у даному кримінальному провадженні, що не відповідає вимогам Закону. Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, однак реєстр матеріалів досудового розслідування не містить будь-якої інформації про складення обвинувального акта.
Крім того, з пояснень представників потерпілого ТОВ «БИГ СЕРВИС» - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих останніми матеріалів суд вбачає, що частина майна, яке згідно обвинувального акта було предметом посягання з боку ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , належить не ТОВ «БИГ СЕРВИС», а іншому підприємству ТОВ «Елеваторспецстрой», а саме 2 форми скользящої опалубки діаметром 12 м. ОСОБА_6 є директором як ТОВ «БИГ СЕРВИС», так і ТОВ «Елеваторспецстрой». ТОВ «Елеваторспецстрой» не визнано в якості потерпілого у справі. Згідно пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ними подавались відповідні звернення до слідчого з цього приводу, які залишились поза увагою.
Також, в обвинувальному акті не зазначена вартість 2 форм скользящої опалубки діаметром 12 м, тобто розмір матеріальної шкоди в сумі 1954308,41 гривень зазначений без врахування цього майна. З пояснень прокурора в судовому засіданні суд вбачає, що вартість 2 форм скользящої опалубки діаметром 12 м під час досудового розслідування не була визначена.
Отже, суд приходить до висновку, що в обвинувальному акті не зазначено дійсний розмір спричиненої шкоди, належність та вартість того майна, яке було предметом посягання.
Зазначені недоліки в своїй сукупності суд вважає суттєвими і такими, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
З огляду на зазначене, суд дійшов до переконання про необхідність повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3