Справа №588/1081/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/19/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000364 від 08.08.2016 р. за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 500 грн. у рахунок моральної шкоди та 91 грн. у рахунок матеріальної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 28 червня 2016 року близько 15 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з дружиною ОСОБА_10 , наніс декілька ударів рукою по голові останній, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження, у виді: дві забійні гематоми в тім`яній ділянці.

Потерпіла ОСОБА_10 не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що при ухваленні вироку, суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 , як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, в той час в його діях містяться ознаки злочину, передбаченого ст. 122 КК України, оскільки при проведенні магнітно-резонансної томографії, у потерпілої виявлено скривлення носової перегородки, лівосторонній верхнєчелюстний синусіт, а пізніше 28.09.2016 року виявлено консолідований перелом Х та ХІ ребер. При призначенні покарання, суд не врахував обставини, які його обтяжують, а саме: вчинення злочину щодо особи похилого віку. Не досліджено видатки потерпілої на процедури та ліки, пов`язані з реабілітацією, які є доказом ступеню тяжкості побоїв. Не враховано витрати на переїзд в медичні заклади, установи правоохоронних органів та пов`язані з лікуванням, проживанням в готелі.

Вислухавши доповідь судді, потерпілу, яка вимоги апеляційної скарги підтримала, обвинуваченого та прокурора, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Згідно висновку експерта № 85 від 29.08.2016 року, у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: дві забійні гематоми в тім`яній ділянці, розміром 5х5 см. та 5х3 см. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок ударної дії тупих твердих предметів, про що свідчить їх характер. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку встановлений на основі суб`єктивних фактів, не підтверджується об`єктивними відомостями і згідно пункту 4.6 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень при оцінці ступеня тяжкості не враховується. Дані тілесні ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Колегія суддів дійшла висновку, що даний висновок експерта є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт отримання потерпілою тілесних ушкоджень, які кваліфікуються як легкі, оскільки складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 4.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджений наказом Міністерства охорони здоровя України № 6 від 17.01.1995 року, при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

Так, лікар судово-медичний експерт ОСОБА_11 визначаючи ступінь тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_10 , використовував амбулаторну картку потерпілої № 181601 Тростянецького ЦРЛ, в якій містяться записи лікарів, у тому числі лікаря невропатолога, яким 13.07.2016 року зафіксовано: помірно виражені атрофічні зміни речовини головного мозку, мозочка, лівобічний верхньо щелепний синусит. Викривлення носової перегородки. На підставі вивчених та досліджених даних, зазначених в амбулаторній картці, судово-медичний експерт дійшов висновку про заподіяння потерпілій саме легких тілесних ушкоджень.

Тому доводи потерпілої ОСОБА_10 про підставу зміни кваліфікації вчиненого злочину на ст. 122 КК України, тобто нанесення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілої в частині визнання обставини, яка обтяжує покарання як вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки такі обставини на досудовому розслідуванні не визнавалися як такі, що обтяжують покарання, та не ставилися в провину обвинуваченому, а відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Крім того, як обвинувачений так і потерпіла, є особами похилого віку, ані органами досудового слідства, ані судом не було встановлено, що, незважаючи на свій вік, обвинувачений ОСОБА_8 мав явні фізичні переваги перед потерпілою, які б дозволили йому скористуватися тими самими специфічними властивостями, які пов`язані з віком потерпілої.

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Вказані вимоги судом дотримано, матеріали кримінального провадження містять підтвердження суми заподіяної матеріальної шкоди, а саме на підставі наданих копій квитанцій на придбання рентгенівської плівки. Вимога про відшкодування витрат понесених у зв`язку з проживанням у кімнаті відпочинку ПАТ «Українська залізниця» на користь потерпілої, суд обґрунтовано дійшов висновку про неналежність наданих квитанцій, оскільки вони не підтверджують понесені витрати у наслідок спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, тобто шкоди заподіяної її здоров`ю.

Враховуючи в сукупності всі вищевикладені обставини, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування чи зміни, і задоволення апеляційної скарги потерпілої, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим в цей строк, з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5