Справа № 636/576/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі представника КВІ ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві розглянувши клопотання начальника Чугуївського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області про уточнення біографічних даних засудженого,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходилась кримінальна справа № 636/576/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання до 3-х років позбавлення волі, згідно ст..ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили.

02 грудня 2016 року від начальника Чугуївського МР КВІ УДПтС України в Харківській області надійшло клопотання про уточнення імені засудженого.

У судовому засіданні представник МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Розглянувши дане клопотання суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Так, у пункті 14 частини першої ст.537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Окремі розяснення щодо питань, повязаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року №11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних з виконанням вироку».

У пункті 4 даної Постанови Пленуму розяснено, що суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків:

- про застосування акта амністії, якщо його застосування є обов`язковим і суд при постановленні вироку не обговорював цього питання;

- про звільнення з-під варти особи, засудженої умовно чи до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або із застосуванням до неї ст.46-1 КК України, якщо підсудний був під вартою і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу;

- про скасування запобіжного заходу, якщо при виправданні підсудного чи засудженні його зі звільненням від покарання суд у вироку не вказав про його скасування;

- про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні;

- про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані;

- про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду про застосування ст.46-1 КК України неконкретизоване;

- про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно;

- про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду;

- про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань;

- про оплату праці захисника;

- про долю неповнолітніх дітей засудженого, які залишилися без догляду, і передачу їх для піклування установам, родичам або іншим особам, якщо у вироку нема такого рішення;

- про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання;

- про призначення громадського вихователя неповнолітньому в разі його умовного засудження або застосування до нього міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, або відстрочки виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України;

- про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Встановлено, що в матеріалах кримінальної справи №636/576/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, знаходиться свідоцтво про народження засудженого в згідно якого його ім`я зазначено як « ОСОБА_6 » а не « ОСОБА_6 » як вказано в паспорті. Це пояснюється тим, що розглядали дані особи коли ОСОБА_5 був неповнолітнім, у звязку з чим у вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 24.10.2016 року ім`я засудженого вказано як « ОСОБА_6 ».

Отже при винесенні 24.10.2016 року вироку Чугуївським міським судом Харківської області не було допущено неточностей або помилок при написанні імені засудженого.

Однак у клопотанні ставиться питання щодо уточнення дійсного імені засудженого, проте відповідно до вище вказаних норм процесуального права розгляд даного питання не входить в компетенцію суду.

На підставі викладеного суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання начальника Чугуївського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області про уточнення біографічних даних засудженого - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Оскарження ухвали в апеляційному порядку не зупиняє її виконання.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: .- ОСОБА_1