УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2017 року м. Житомир
Cлідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , -
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В клопотанні слідчий вказує, що 27.11.2016 р. близько 05 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою м. Житомир, вул. Київська, 16, поблизу кафе «Кава плюс», на грунтів неприязних стосунків наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої поєднаної черепно-мозкової та лицьової травми обличчя у вигляді синця в ділянці лівого ока, множинних переломів кісток лицьового черепа, основи черепа, із розвитком післятравматичного геморагічного полісинуїту, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування зібрано докази, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що злочин вчинено ОСОБА_6 , зокрема посилається на: заяву потерпілого ОСОБА_7 ; протоколи допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протокол огляду місця події від 27.11.2016 р. за адресою АДРЕСА_1 ; протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол огляду предмету за участю свідка ОСОБА_10 ; висновок судово-медичної експертизи №2868 від 01.12.2016 р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 ; протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 .
Мотивуючи застосування запобіжного заходу слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтовуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначила, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 років до 8 років, тривалий час ніде не працює, не є особою похилого віку, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, усвідомлюючи свою причетність до вчинення злочину, умисно переховувався від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому вважає застосування більш м`яких запобіжних заходів недоцільним та не зможе запобігти ризикам, вказаним в клопотанні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала. Вказала, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, відповідно до постанови від 14.12.2016 року був оголошений в розшук, проте 01.02.2017 року добровільно з`явився до відділу поліції. На даний час підозрюваний допитаний в якості підозрюваного, надає покази, не заперечує, що спричинив тілесні ушкодження потерпілому, згідно показів підозрюваного потерпілий спровокував ОСОБА_6 нецензурними висловлюваннями.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав причетність до вчиненого злочину. Просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язувався виконувати обов`язки, передбачені умовами застосування даного виду запобіжного заходу.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечував проти обрання щодо його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що він є занадто суворим. Вказав, що ОСОБА_6 раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, працює неофіційно на будівництві в м. Києві, на його утриманні знаходиться цивільна дружина ОСОБА_20 , з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та неповнолітня донька ОСОБА_21 . Зазначає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним в клопотанні. Крім того, в судовому засіданні зауважив, що підозрюваний відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, потерпілий претензій до ОСОБА_6 не має. Щодо перебування підозрюваного в розшуку зазначив, що ОСОБА_6 не було відомо, що його викликають для проведення слідчих дій. В клопотанні слідчого невірно зазначена адреса, за якою проживає ОСОБА_6 - АДРЕСА_2 , оскільки він проживає по АДРЕСА_3 , що також є причиною того, що не було належним чином встановлено місце його знаходження. Приїхавши з міста Києва, підозрюваний поспілкувався з батьком, який йому повідомив, що його розшукують працівники поліції, але не зміг пояснити, з якого приводу, зв`язавшись зі своїм адвокатом, підозрюваний добровільно з`явився до слідчого. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
13.12.2016 р. слідчим складено повідомлення про підозру, яке слідчий намагалась вручити відповідно до вимог ст.ст. 42, 111 КПК України, однак особисто ОСОБА_6 не вручено внаслідок того, що останній переховувався від органів досудового розслідування.
14.12.2016 року слідчим було винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_6 та зупинення досудового розслідування.
Відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
01.02.2017 року ОСОБА_6 добровільно з`явився до слідчого, у зв`язку з чим було відновлено досудове розслідування.
01.02.2017 року ОСОБА_6 особисто повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі доказів, долучених до клопотання, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного злочину.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Наявність інших ризиків прокурором не доведено.
Разом з тим, слідчий суддя, оцінивши представлені стороною обвинувачення докази, приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризику, доведеного прокурором.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.
Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, прокурором не наведено.
Аналогічна правова позиція висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини Мамедов проти Росії від 01.06.2006 року, відповідно до якого посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 року вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Жодних фактів необхідності тримання під вартою ОСОБА_6 прокурором не доведено.
Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний визнає свою причетність до вчинення злочину, має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність у нього міцних родинних зв`язків, він проживає з цивільною дружиною, яке не працює, та малолітньою донькою, добровільно з`явився до слідчого, коли дізнався, що його розшукують працівники поліції, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, згідно заяви потерпілого, дослідженої в судовому засіданні, він претензій до ОСОБА_6 немає, просив не застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з позбавленням волі.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя обирає відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і забороняє підозрюваному залишати місце фактичного проживання цілодобово. На думку слідчого судді вказаний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризику, доведеного прокурором.
Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, з`являтись до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом, уникати спілкування зі свідками в межах даного кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 .
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задоволити частково.
Відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити ОСОБА_6 залишати місце постійного проживання - квартиру АДРЕСА_4 цілодобово строком до 31.03.2017 року (включно).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
- утримуватись від спілкування зі свідками в межах даного кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали встановити до 31.03.2017 року.
Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за місцем проживання ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1