Справа № 609/23/16-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" грудня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився та проживає в АДРЕСА_1 , гр. України, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з освітою вищою , не працює, раніше не судимого

за ч.1 ст. 186 КК України,

за ч.1 ст. 365 КК України,

за ч.1 ст. 368 КК України .

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_9 , як старший дільничний інспектор міліції СДІМ МГБ Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області на підставі наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області № 41 о/с від 26 червня 2013 року , являючись відповідно до ст. 2 Закону України « Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, права і обов`язки якого визначені Законом України « Про міліцію» , являючись службовою особою - представником влади, діючи всупереч інтересам служби, в порушення вимог п.3, п. 5, п.5-1 , п .6 , ч.1 ст. 10 Закону України « Про міліцію» , відповідно до яких на нього покладено обов`язок виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення та п. 19 « Функціональних обов`язків старшого дільничного інспектора міліції СДІМ МГБ Шумського РВ УМВС України в Тернопільській області» , відповідно до якого на нього покладено обов`язок здійснювати заходи щодо попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень, виявляти обставини, які сприяють їх вчиненню і в межах своєї компетенції вживати заходи по їх усуненню, будучи , згідно п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, діючи умисно, використовуючи надану владу всупереч інтересам служби, з метою власного збагачення, порушуючи обмеження , встановлені ст. 22 Закону України « Про запобігання корупції» , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 КК України, ч.1 ст. 365 КК України, ч.1 ст. 368 КК України, за наступних обставин :

Наприкінці квітня 2015 року в обвинуваченого ОСОБА_10 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме пневматичної гвинтівки у потерпілого ОСОБА_11 , про існування якої у потерпілого йому було відомо.

Для цього, того ж дня , який невстановлений слідством, о 13 годині обвинувачений ОСОБА_12 умисно, з корисливих мотивів прибув до господарства, в якому проживає потерпілий ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_2 , де під приводом перевірки перебування в житловому будинку потерпілого сестри його дружини, як старший інспектор міліції СДІМ МГБ Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області , скориставшись своїм службовим становищем , зайшов туди, де провів огляд житлових кімнат та в ході чого в одній із кімнат, за кріслом в присутності потерпілого взяв пневматичну гвинтівку « КРАЛ АІР РІФЛЕ «, серійний номер Н-64159, вартістю 1657 грн. 50 коп., з якою покинув будинок потерпілого та став нею безперешкодно розпоряджатися, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 1657.50 грн. та , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України.

20 травня 2015 року приблизно о 22 годині в обвинуваченого ОСОБА_14 , який перебував в с. Великі Дедеркали Шумського району Тернопільської області разом із працівниками Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , виник умисел на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 .

З цією метою, після вирішення службових питань в с. В.Дедеркали Шумського району , приблизно о 23.30 год. обвинувачений ОСОБА_9 разом із працівниками Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , службовим автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з НОМЕР_1 , прибув в господарство потерпілого ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_2 , де, виходячи за межі своїх повноважень, не маючи законних підстав , в порушення вимог ст. 10 Закону «України « Про міліцію», без пояснення причин, наказав потерпілому ОСОБА_17 прослідувати за ним та посадив потерпілого в службовий автомобіль, в якому на той час перебували працівники міліції ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ..

З метою укриття своїх злочинних намірів на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , що у нього на вирішенні є скарга дружини потерпілого і йому потрібно з участю потерпілого оформити документи про вчинення ним адміністративного правопорушення для подальшої передачі їх в суд для розгляду.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_9 службовим автомобілем доставив потерпілого ОСОБА_11 в м. Шумськ на вул. Українську , де вийшов із ним із автомобіля , завів його до приміщення Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області , що в м. Шумськ вул. Українська, 47 , зачинив в одному із приміщень та утримував до 09 години 21 травня 2015 року , чим позбавив його вільного пересування і залишення місця, в якому він не бажав перебувати, що завдало істотної шкоди потерпілому, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 365 КК України .

У квітні 2015 року обвинуваченому ОСОБА_22 , як старшому дільничному інспектору міліції СДІМ МГБ Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області, було доручено проведення перевірки за зверненням ОСОБА_23 про вчинення сімейної сварки потерпілим ОСОБА_24 , яке надійшло у Шумський РВ УМВСУ в Тернопільській області на лінію « 102» 13 квітня 2015 року .

12 травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_9 за наслідками розгляду звернення ОСОБА_23 про вчинення сімейної сварки потерпілим ОСОБА_24 складено висновок про відсутність в діях потерпілого ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

21 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_9 склав відносно потерпілого ОСОБА_11 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, який цього ж дня направив для розгляду у Шумський районний суд Тернопільської області.

Наприкінці квітня 2015 року, точної дати слідством не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_14 винник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від потерпілого ОСОБА_11 за вчинення дій із врахуванням наданої йому влади та повноважень, згідно п.3, п.5,п 5-1, п. 6, ч.1 ст. 10 Закону України «Про міліцію» , та п. 19 « Функціональних обов`язків старшого дільничного інспектора міліції СДІМ МГБ Шумського РВ УМВС України в Тернопільській області», а саме за сприяння в уникненні потерпілим ОСОБА_24 від адміністративної відповідальності та подальше укриття його незаконних дій неправомірного характеру.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди, обвинувачений ОСОБА_9 наприкінці квітня 2015 року, перебуваючи у домоволодінні потерпілого ОСОБА_11 , що в с. Малі Дедеркали Шумського району, під час спілкування із потерпілим ОСОБА_24 повідомив йому, що він може сприяти в уникненні ним в притягненні до адміністративної відповідальності та в подальшому укритті його незаконних дій неправомірного характеру, при умові надання йому неправомірної вигоди в сумі 500 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово протягом травня 2015 та 18 серпня 2015 року, під час зустрічі із потерпілим ОСОБА_24 повідомив йому про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 500 гривень за сприяння в уникнення ним притягнення до адміністративної відповідальності та подальшого укриття його незаконних дій неправомірного характеру.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди, обвинувачений ОСОБА_9 19 серпня 2015 року приблизно о 13 год., перебуваючи в м. Шумськ по вул. Українській в йому належному автомобілі марки ВАЗ 2101, д.р.н. НОМЕР_2 , одержав від потерпілого ОСОБА_11 частину неправомірної вигоди в сумі 100 грн. за сприяння в уникненні потерпілим притягнення до адміністративної відповідальності та подальшого укриття його незаконних дій неправомірного характеру.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди , 20 серпня 2015 року обвинувачений ОСОБА_9 у телефонній розмові повідомив потерпілому ОСОБА_17 про необхідність прибути до приміщення Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області та передати решту неправомірної вигоди в сумі 400 грн. іншому працівнику міліції.

20 серпня 2015 року приблизно о 13 годині, потерпілий ОСОБА_13 в приміщенні Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області , що в м. Шумськ вул. Українська, 47 передав частину неправомірної вигоди в сумі 100 грн. інспектору ДС Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_25 , які в подальшому той, не будучи обізнаним з злочинними намірами обвинуваченого ОСОБА_14 , повинен був передати їх обвинуваченому ОСОБА_22 за сприяння в уникненні потерпілим ОСОБА_5 притягнення до адміністративної відповідальності та подальшого укриття його незаконних дій неправомірного характеру.

В подальшому , обвинувачений ОСОБА_9 , доводячи до кінця свій злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди, 31 серпня 2015 року по вул. Жовтневій с. Великі Дедеркали Шумського району одержав від потерпілого ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 300 грн. за сприяння потерпілому в уникненні від адміністративної відповідальності та подальшого укриття його незаконних дій неправомірного характеру, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вини своєї у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 368 КК України не визнав та пояснив, що він із 2013 року працював на посаді старшого дільничного інспектора Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області та в його обов`язки входило обслуговування певної території району , в тому числі с. Великі Дедеркали Шумського району , де він проводив більшу частину свого робочого часу в службовому кабінеті, який розміщений в приміщенні сільської Ради цього села . При виконанні службових обов`язків в приміщенні Шумського райвідділу міліції він працював в службовому кабінеті начальника відділу дільничних інспекторів ОСОБА_26 , та ще в двох кабінетах, де працювали інші дільничні інспектори, куди вхід веде з вулиці поза центральним входом . Доступу до інших приміщень райвідділу міліції він не мав і в інших кабінетах не працював.

Про особу потерпілого ОСОБА_11 дізнався зразу ж, як тільки приступив до обслуговування села В.Дедеркали Шумського району , оскільки він в нього був « інформатором», повідомляв йому про всі події, які вважав незаконними , для відповідного реагування, тому стосунки в них були довірливі, останній часто заходив в його службовий кабінет в с. В.Дедеркали Шумського району, вважав себе його «довіреною особою».

Однак, потерпілий ОСОБА_13 неналежним чином вів себе в сім`ї по відношенню до дружини ОСОБА_23 , остання дуже часто скаржилася на його поведінку , на те, що він постійно зловживає спиртними напоями, ніде не працює, те, що заробляє пропиває і в стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварки, скандали, погрожує їй гвинтівкою, яку тримає в будинку.

В квітні 2014 року, перебуваючи в житловому будинку потерпілого ОСОБА_11 з метою перевірки заяви його дружини ОСОБА_23 на незадовільну поведінку потерпілого , ОСОБА_23 за відсутності потерпілого, якого дуже рідко в денну пору можна було застати вдома, дістала з-під великого м`якого крісла в кімнаті, де вони сиділи , пневматичну гвинтівку і передала її йому з проханням заховати подальше, оскільки вона боїться, що в стані алкогольного сп`яніння потерпілий зможе її застосувати до неї.

Отриману від дружини потерпілого пневматичну гвинтівку в чохлі він доставив в приміщення Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області та вирішив залишити її зберігати в службовому кабінеті начальника дільничних інспекторів ОСОБА_26 до того часу , поки потерпілий перестане зловживати спиртними напоями , погрожувати своїй дружині розправою гвинтівкою, а тому заховав її за диван, який знаходиться в тому ж кабінеті, яка зберігалася там до того часу, поки начальник відділу міліції ОСОБА_27 видав її працівникам внутрішньої безпеки, яким він сам повідомив її місце знаходження 31 серпня 2015 року.

Умислу на її викрадення, привласнення він не мав, він нею не користувався , не розпоряджався , а лише із дозволу дружини потерпілого забрав із житлового будинку і переніс в приміщення райвідділу міліції, де й зберігав.

Те, що він гвинтівки не викрав , не привласнив , не розпоряджався і не користувався нею, а з дозволу дружини потерпілого забрав для надійного зберігання, обвинувачений вважає стверджується його відповіддю на запитання потерпілого в момент повернення йому боргу 31 серпня 2015 року в с. В.Дедеркали , коли йому буде повернуто гвинтівку , що поверне тоді, коли він перестане пити, погрожувати дружині і від неї перестануть поступати скарги на його дії.

Також обвинувачений пояснив, що із 02 квітня по 26 квітня 2015 року він перебував у відпустці у зв`язку із екзаменаційною сесією та перебував за межами Тернопільської області , а коли вийшов із відпустки, то йому, як старшому дільничному інспектору, в обов`язки якого входило обслуговування села Малі Дедеркали Шумського району, було передано начальником ОСОБА_28 на вирішення заяву гр. ОСОБА_23 , дружини потерпілого ОСОБА_11 щодо вчинення сімейного скандалу 13 квітня 2015 року .

Належним чином у встановленні законом строку вирішити заяву дружини потерпілого він не встигав, оскільки останній після домашнього скандалу із дружиною десь зник, в денну пору був відсутній за місцем проживання, знайти його було не можливо, на телефонні виклики не з`являвся ні в приміщення його службового кабінету с. В.Дедеркали, ні Шумського райвідділу міліції , про це він доповів начальнику відділу дільничних інспекторів ОСОБА_29 , який також намагався зв`язатися із потерпілими ОСОБА_24 , однак він уникав від явки, не реагував на вимоги з`явитися.

Через це він попросив начальника відділу дільничних інспекторів ОСОБА_30 про те, що в разі , якщо будуть більш пізні виклики в с. В.Дедеркали , повідомити його для того, щоб він міг зайти до потерпілого та попередити його про необхідність з`явитися в приміщення Шумського райвідділу міліції для вирішення питання складання протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення насильства в сім`ї, так , як строки складання таких процесуальних дій підходили до кінця, вважаючи, що таки у вечірню пору потерпілий буде вдома .

А тому, коли йому ОСОБА_31 20 травня 2015 року у вечірню пору повідомив, що є виклик в с. Великі Дедеркали Шумського району, він поїхав разом із ним та ще одним працівником міліції ОСОБА_15 службовим автомобілем в с. В.Дедеркали, де останні без нього вирішили питання , які його не стосувалися , після чого відправилися до житлового будинку потерпілого в с. Малі Дедеркали Шумського району, де він підійшов до вхідних дверей, постукав, нащо вийшов потерпілий , якому він повідомив, що в нього є на вирішенні заява дружини про вчинення насильства в сім`ї , та, що йому необхідно наступного дня з`явитися в приміщення міліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому потерпілий погодився , однак повідомив , що в нього із дружиною вкрай неприязненні відносини , вони посварилися і попросив підвезти його до м. Шумськ, оскільки в нього 21 травня день народження і він хоче його відсвяткувати зі знайомими.

Так, як вони перебували в довірливих стосунках, потерпілий не раз йому повідомляв важливу інформацію про злочинні дії інших осіб на території села , де проживав , він йому не відмовив, тим більше, що було вільне місце в службовому автомобілі.

Приїхавши в м. Шумськ, він та потерпілий зійшли на вулиці Українській , та кожен пішов своєю дорогою. При цьому він не заходив в приміщення райвідділу міліції, оскільки на той час не перебував при виконанні службових обов`язків , доступу до будь- яких приміщень райвідділу в нічну пору не мав, тим більше, до приміщення, куди поміщаються та утримуються затриманні особи.

Наступного дня потерпілий зранку прийшов в приміщення райвідділу міліції, де було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, матеріали якого разом із потерпілим було доставлено до Шумського районного суду, яким було розглянуто протокол та призначено потерпілому адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт.

Після цих подій він неодноразово попереджав потерпілого про необхідність кинути пити, працевлаштуватися і не вчиняти скандалів із дружиною, нащо потерпілий повідомив, що має намір влаштуватися на роботу в « Мікоген» в с. Вілію Шумського району, однак немає грошей, щоб поїхати туди та пройти обов`язковий медичний огляд.

Оскільки він добре знав потерпілого, останній часто бував в нього в службовому кабінеті, між ними були тривалі довірливі розмови , як з його « інформатором» , він вирішив допомогти потерпілому і позичив йому 400 грн. для його працевлаштування та повідомив, що поверне гроші , коли буде мати.

Як йому стало відомо, потерпілий влаштувався на « Мікоген», почав отримувати зарплату , а тому, коли телефонував і повідомляв, що може частинами повертати гроші , він їх отримував, а саме в м. Шумськ йому особисто потерпілий повернув 100 грн. 19 серпня 2015 року в його службовому автомобілі , а наступного дня знову зателефонував та повідомив , що хоче повернути ще 100 грн. , а , оскільки він на той час перебував у черговій відпустці , в м. Шумськ був відсутній , то повідомив , що він їх може передати через працівника міліції ОСОБА_32 , що той і зробив, а ОСОБА_33 йому їх пізніше передав.

31 серпня 2015 року , незважаючи на те , що був у відпустці , він своїм особистим автомобілем приїхав в с. В.Дедеркали, оскільки його по мобільному телефону попросив працівник обласного управління міліції, як йому назвався, допомогти знайти раніше судимого ОСОБА_34 , жителя цього ж села, оскільки в нього є якісь справи із ним пов`язанні, при цьому він погодився і сказав, що буде його чекати в с. В.Дедеркали на центральній вулиці.

В той момент, коли він чекав цього працівника міліції на вулиці с. В.Дедеркали, як вони домовилися , до нього несподівано підійшов потерпілий та повідомив, що хоче повернути решту боргу, запитав, скільки він йому ще винен, він повідомив, що 200 гривень, а той йому передав 300 грн., 100 грн. з яких він розцінив, як відсотки за позиченні кошти. Отримавши гроші, він побачив, що до його автомобіля під`їжджає незнайомий автомобіль і вирішив, що це той працівник міліції, на зустріч із яким була домовленість і пішов сам до цього автомобіля , з якого вийшли незнайомі особи та пред`явили йому отримання 300 грн. від потерпілого, як хабаря.

В ході цього він повідомив, що в службовому кабінеті ОСОБА_26 в приміщенні Шумського райвідділу міліції, за диваном, в чохлі знаходиться пневматична гвинтівка потерпілого, яку йому передала на зберігання його дружина у зв`язку із його погрозами.

Крім того, що обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 368 КК України вина його не знайшла свого ствердження і на підставі доказів, наданих стороною обвинувачення.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , дружина потерпілого, ствердила, що одного дня не пам`ятає коли , повернувшись із с. Биківці, де була у своїх родичів , потерпілий повідомив , що обвинувачений приходив в їх житловий будинок і забрав гвинтівку , якою він стріляв горобців, яку вона бачила в чохлі на шафі .

На запитання сторони захисту про те, чи погрожував їй потерпілий гвинтівкою під час сварок , свідок заперечила та чи не передавала вона сама обвинуваченому гвинтівку із проханням заховати її, свідок повідомила , що не пам`ятає і взагалі вона нічого не пам`ятає і не розуміє, що від неї хочуть і, чого її викликали в судове засідання.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні допитувався повторно кілька разів та було проведено одночасний допит його із обвинуваченим , з яких суд встановив, що обвинувачений, як дільничний інспектор здійснював обслуговування певної території району, зокрема і сіл Малі та Великі Дедеркали, та більшу частину свого робочого дня проводив в приміщенні сільської Ради с. В.Дедеркали , де мав службовий кабінет, а при виконанні обов`язків в приміщенні райвідділу міліції він перебував із ним в його службовому кабінеті. Як ствердив свідок , йому було повідомлено обвинуваченим в травні 2015 року про те, що він забрав у потерпілого ОСОБА_11 пневматичну гвинтівку, та зберігає її в його кабінеті у зв`язку із погрозою нею потерпілим дружині . Саме ту гвинтівку він не бачив , не брав та ніколи її не оглядав , а побачив лише тоді, коли вночі 31 серпня 2015 року його по телефону викликав черговий по райвідділу міліції та працівники внутрішньої безпеки повідомили, що в його службовому кабінеті за диваном, зі слів обвинуваченого, знаходиться пневматична гвинтівка потерпілого, яку попросили дістати та передати, що й він і зробив.

Свідок ствердив , що раніше бачив в обвинуваченого в Залісці Шумського району, де той проживає, також пневматичну гвинтівку, однак вона була в технічно несправному стані , розсипалася , якщо складати приклад і ствол, він її забрав і тримав в себе в садку в с. Кути, бо вона не була придатна для стрільби і , коли почув, що його викликають вночі через якусь гвинтівку, то подумав , що саме через ту, що висіла в нього на дереві, та навіть не здогадувався , що через ту, що знаходилася на зберіганні в службовому кабінеті.

Як стверджується висновком експерта № 1.2-438/15 від 18.11.2015 року судово- балістичної експертизи Тернопільського науково- дослідного експертно- криміналістичного центру , наданий на дослідження предмет, який вилучений у ОСОБА_6 до категорії вогнепальної зброї не відноситься , цей предмет є пневматичною пружинно- поршневою, однозарядною гвинтівкою калібру 4,5 мм заводського виготовлення , виробництва компанії « КРАЛ» /Туреччина із серійним номером НОМЕР_3 . Досліджувана гвинтівка справна і придатна для стрільби свинцевими кулями до пневматичної зброї калібру 4,5 мм, виготовлена заводським способом.

Під час одночасного допиту свідка та обвинуваченого, свідок ще раз ствердив, що гвинтівкою, яка належала потерпілому та, яка зберігалась в його службовому кабінеті , він не користувався, йому її обвинувачений не передавав і він її за межі райвідділу міліції не виносив і видав її працівникам внутрішньої безпеки саме із службового кабінету, діставши з-за дивану, який там знаходиться.

Як стверджується протоколом добровільної видачі від 01 вересня 2015 року, складеного старшим о/у в ОВС ВВБ в Тернопільській області ДВБ МВС України ОСОБА_35 , 0 03.00 год. 01.09.2015 року начальник СДІМ МГБ Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_27 , в службовому кабінеті № 13 Шумського райвідділу міліції добровільно видав пневматичну рушницю КРАЛ АІР РІФЛЕ каі 4.5 мм Н-64159/ виробництва Туреччини/ та пояснив, що вказану рушницю в квітні 2015 року приніс в приміщення райвідділу ОСОБА_9 , про що йому доповів в травні 2015 року , яка зберігалась там по даний час.

Від одночасного допиту обвинуваченого із свідком ОСОБА_36 щодо встановлення того, чи передавала вона на зберігання обвинуваченому, як дільничному інспектору пневматичну гвинтівку , свідок ОСОБА_23 відмовилася категорично, посилаючись на те, що потерпілий є її чоловіком , з яким в неї існують вкрай неприязнені відносини , який постійно п`є і в судові засіданні навіть приходить після вечірніх п`янок та сварок.

Свідок дуже негативно була налаштована на потерпілого і, залишаючи зал судових засідань наголосила, що вона « не буде більше йому допомагати».

Свідки ОСОБА_37 та ОСОБА_38 в судовому засіданні ствердили, що в ході затримання обвинуваченого в с. В.Дедеркали під час передачі йому грошей потерпілим ОСОБА_39 , обвинувачений їм повідомив про те, що пневматична гвинтівка потерпілого знаходиться в службовому кабінеті начальника відділу дільничних інспекторів Шумського райвідділу міліції ОСОБА_26 за диваном. Викликаний в райвідділ міліції ОСОБА_27 в приміщенні райвідділу із свого кабінету виніс гвинтівку і передав їм.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні повністю підтримав обвинувачення в частині обвинувачення ОСОБА_14 за ч.1 ст. 186 КК України та ствердив, що вкінці квітня 2015 року в його житловий будинок в с. Малі Дедеркали зайшов обвинувачений під приводом перевірки, чи не проживає в його будинку сестра дружини, яку викликають в якості свідка в райвідділ міліції по іншій справі, проти чого він не заперечував. Проходячи в одній із кімнат, обвинувачений побачив під великим м`яким кріслом пневматичну гвинтівку, дістав її та викрав. На його неодноразові прохання повернути не реагував.

Що стосується факту відкритого викрадення обвинуваченим пневматичної гвинтівки із житлового будинку потерпілого , то суд вважає, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті не викладено обставин щодо основної умови викрадення чужого майна незалежно від того, яким способом , а саме щодо корисливого умислу , тобто, що в обвинуваченого був корисливий умисел направлений на відкрите викрадення гвинтівки , звернення її в свою користь і розпоряджатися нею, як своєю власністю.

В обвинувальному акті суть обвинувачення викладена таким чином, що обвинувачений « взяв гвинтівку» і» став безперешкодно нею розпоряджатися».

Не доведено стороною обвинувачення і в судовому засіданні , що обвинувачений , діючи умисно, з корисливих спонукань, вчинив відкрите викрадення майна потерпілого.

Суд, оцінюючи докази, на які посилається сторона обвинувачення при обвинуваченні обвинуваченого ОСОБА_14 за ч.1 ст. 186 КК України , а саме покази свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , потерпілого ОСОБА_11 , а також, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_14 в цій частині , вважає встановленим те, що потерпілий ОСОБА_13 дійсно тривалий час зловживає спиртними напоями, на грунті пияцтва влаштовує скандали, сварки із дружиною, з приводу чого остання неодноразово усно зверталася до обвинуваченого, як дільничного інспектора, із скаргами на поведінку потерпілого і проханням допомогти припинити його незаконні дії по відношенню до неї , часто залишала потерпілого в с. Малі Дедеркали, а сама переходила проживати до своїх родичів в с. Биківці та Радошівка Шумського району разом із малолітньою дитиною.

Обвинувачений ОСОБА_9 на усні скарги дружини потерпілого ОСОБА_11 реагував таким чином , що неодноразово вів із потерпілим розмови в приміщенні службового кабінету в сільській Раді с. В.Дедеркали , куди потерпілий часто заходив та «інформував « його про події, які відбувалися на території села , виходив на місце його проживання , попереджав про недопустимість вчинення скандалів та сварок в сім`ї.

Потерпілий ОСОБА_13 не бажав припиняти свою негативну поведінку в сім`ї по відношенню до дружини, не реагував на виклики обвинуваченого , як дільничного інспектора, з приводу розгляду та вирішення усних та письмових звернень його дружини.

Оцінюючи покази потерпілого ОСОБА_11 щодо відкритого викрадення пневматичної гвинтівки обвинуваченим із його житлового будинку, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в ході судового розгляду, коли досліджувалися обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_40 кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 365 КК України , він заперечив той факт , що йому було відомо про те, що 13 квітня 2015 року його дружина телефонувала на лінію « 102» з приводу сімейного скандалу , ним вчиненого, що до нього з цього приводу телефонував обвинувачений з проханням з`явитися в його службовий кабінет в с. В.Дедеркали та Шумський райвідділ міліції , чи інший працівник міліції, зокрема , ОСОБА_31 , заперечив той факт, що з цього приводу обвинувачений перебував в його житловому будинку в квітні 2015 року , однак, разом із тим він стверджує, що вкінці квітня 2015 року обвинувачений перебував в його житловому будинку з інших причин, а саме шукав сестру його дружини, в ході чого, оглядаючи житлові кімнати, під великим м`яким кріслом знайшов пневматичну гвинтівку , яку викрав.

Покази потерпілого спростовуються показами свідка ОСОБА_30 , який ствердив, що обвинувачений, повернувшись із екзаменаційної сесії вкінці квітня 2015 року , маючи на вирішенні скаргу дружини потерпілого, здійснював, як йому сам повідомив, всі необхідні заходи, щоб зв`язатися із потерпілим та викликати його для складання необхідних процесуальних документів щодо цієї скарги, однак потерпілий відмовлявся. Це стало підставою того, що і він йому телефонував, як начальник відділу дільничних інспекторів з проханням з`явитися в райвідділ міліції, нащо останній відмовився в грубій формі.

Також покази потерпілого спростовуються висновком , складеним старшим дільничним інспектором ОСОБА_6 , затвердженим начальником Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_41 12 травня 2015 року по розгляду звернення гр.. ОСОБА_23 від 13 квітня 2015 року щодо сімейного скандалу вчиненого потерпілим , в якому вказано про те, що в ході проведення перевірки, допитати гр. ОСОБА_5 не вдалося , оскільки після вчиненого він з місця проживання зник і місце його перебування встановити не вдалося та в разі встановлення місця перебування ОСОБА_5 відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та повідомленням за № 3714 від 12 травня 2015 року начальника Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_42 на ім.»я ОСОБА_23 про те, що звернення її від 13.04.2015 року розглянуто і прийнято рішення про завершення розгляду за відсутністю в діях гр. ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України/ хуліганство/. В разі встановлення місця перебування ОСОБА_11 буде вирішено питання про проведення із останнім профілактичної бесіди про недопустимість в подальшому протиправної поведінки , винесено офіційне попередження та складено протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ст. 173-2 КУпАП. Виконавець : ОСОБА_43 .

Тому суд вважає, що, обвинувачений,маючи на розгляді скаргу дружини потерпілого від 13 квітня 2015 року , за умови перебування в його житловому будинку вкінці квітня 2015 року , вчинив би всі необхідні дії щодо розгляду скарги його дружини, а тому факт перебування обвинуваченого в будинку потерпілого вкінці квітня 2015 року, в якому він міг би вчинити кримінальне правопорушення, цим спростовується.

Покази обвинуваченого ОСОБА_14 щодо передачі йому пневматичної гвинтівки дружиною потерпілого за обставин, які він вказав в ході судового розгляду, не виключаються , стороною обвинувачення не спростованні та із врахуванням того, що суд встановив із показів свідка ОСОБА_23 , що потерпілий зловживає спиртними напоями , кожен день впродовж тривалого часу він приходить додому в стані алкогольного сп`яніння і, враховуючи, що пневматична гвинтівка лежить під кріслом , а не в іншому, недоступному місці, незважаючи на те, що вона не є небезпечною для життя людини , однак нею все таки можна налякати та й при застосуванні нанести, може й не важкі, але ушкодження, потерпілий нею міг залякувати дружину , а вона у відсутності потерпілого , могла її передати обвинуваченому.

Те, що обвинувачений не мав умислу на викрадення гвинтівки і не викрав свідчать і покази свідка ОСОБА_23 про те, що потерпілий звинувачував її , що це через її скарги гвинтівка йому обвинуваченим не повертається.

Те, що обвинувачений не мав умислу на викрадення гвинтівки звернення її в свою користь та на безперешкодне використання свідчать і покази свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що йому було відомо зі слів обвинуваченого, що він заховав за диваном його службового кабінету в приміщенні Шумського райвідділу міліції пневматичну гвинтівку потерпілого через те, що він нею лякає при сварках дружину і, що саме з того місця він її видав працівникам внутрішньої безпеки вночі 31 серпня 2015 року у відсутності обвинуваченого ОСОБА_10 .

Також той факт, що пневматична гвинтівка потерпілого знаходилася в приміщенні службового кабінету ОСОБА_30 і була ним вночі 31 серпня 2015 року видана в тому ж таки приміщенні райвідділу міліції, ствердили свідки ОСОБА_37 та ОСОБА_44 .

Потерпіла ОСОБА_23 в судовому засіданні на запитання сторони захисту не дала конкретної відповіді про те, чи видавала вона обвинуваченому пневматичну гвинтівку , а лише повідомила, що не пам`ятає.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів про те, що обвинувачений знав, що в потерпілого у володінні є пневматична гвинтівка та, що вона знаходиться в одній із кімнат під м`яким великим кріслом.

Суд вважає, щоб знайти її під кріслом, треба нагинатися , заглядати по всіх кутах будинку, а то й лягти на підлогу, щоб її там побачити і виявити.

Також свідок ОСОБА_23 повідомила, що 20 травня 2015 року приблизно о 23.45 год. в їх житловий будинок хтось постукав, а коли чоловік відкрив, то зайшов обвинувачений , про що йшла мова вона не чула, оскільки була з дитиною в інший кімнаті , однак почула, як вони вийшли із будинку, а повернувся чоловік наступного дня в обідню пору.

Оскільки 21 травня 2015 року в чоловіка був день народження, то вона зранку вирішила зателефонувати і привітати його, на телефонний дзвінок чоловіка відповів працівник міліції МУЛЬ, якого вона знає, бо він із сусіднього села та передав телефон чоловікові , якого вона привітала, а , коли він повернувся додому, то повідомив їй, що був в міліції і дільничний вимагає в нього 500 грн.

Пояснити, звідки вона знає, що на телефонний дзвінок відповів саме працівник міліції ОСОБА_45 , чи він її представлявся , чи вона знає його голос по телефону, якщо знає, то , звідки , чи по чому іншому вона стверджує, що це був працівник міліції МУЛЬ , свідок не пояснила, відмовлялася щось конкретне пояснити, щоб підтверджувало правдивість її показань, вела себе невпевнено .

Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні ствердив, що він був черговим по Шумському райвідділу міліції в період з 09 години 20 травня по 09 годину 21 травня 2015 року і весь цей час не відлучався із приміщення, де здійснюється чергування , однак за час його чергування в нічну пору потерпілий ОСОБА_13 не доставлявся , в приміщенні райвідділу в нічну пору не перебував, зокрема, і в камері затриманих, він би не допустив того, щоб хтось без будь- яких законних підстав, без відповідного оформлення процесуальних документів , міг бути поміщений в камеру затриманих , заперечив той факт, що 21 травня 2015 року зранку він брав телефон потерпілого, відповідав на телефонний дзвінок, вів розмову із його дружиною та передавав телефон для розмови потерпілому.

Свідок ОСОБА_46 в судовому засіданні ствердив, що він був помічником чергового по райвідділу міліції в період з 09 години 20 травня по 09 годину 21 травня 2015 року і весь цей час не відлучався із приміщення, де здійснюється чергування. Як ствердив свідок, приблизно о 22 годині кожного його чергування він закриває центральний вхід, який веде в приміщення райвідділу і відкриває лише тоді, коли є дзвінки. В період чергування 20-21 травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_9 в приміщення райвідділу через центральний вхід не заходив , як і не заводив потерпілого, інакше би він повинен був відкрити двері. Завести особу непомітно та помістити в камеру затриманих, яка знаходиться поряд із черговою частиною, іншим входом немає можливості, а також, як ствердив свідок камера для затриманих, яка знаходиться поряд із черговою частиною, в не робочому стані і тривалий час не використовується, туди ніхто не поміщався.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні ствердив, що особа потерпілого ОСОБА_11 добре йому відома через його негативну поведінку в сім`ї, постійні п`янки , скандали та скарги від дружини на його поведінку , як і відомо, що протягом кінця квітня та 20 травня 2015 року обвинувачений, як старший дільничний інспектор , якому було передано на розгляду скаргу дружини потерпілого ОСОБА_23 , оскільки це по с. Малі Дедеркали , де він обслуговує, не зміг виявити потерпілого в місці його проживання в с. Малі Дедеркали , останній не з`являвся на телефонні виклики обвинуваченого в приміщення райвідділу міліції, через що і він сам неодноразово до нього телефонував, а потерпілий на його дзвінки не реагував , зверхньо відповідав, відмовлявся з`являтися.

Тому, коли 20 травня 2015 року він разом із ОСОБА_15 в нічну пору виїжджали на виклик в с. В.Дедеркали, будучи на той час при виконанні службових обов`язків, повідомив про це обвинуваченого, який просив його повідомити, якщо в с. В.Дедеркали буде виклик, щоб по можливості в нічну пору застати вдома потерпілого ОСОБА_11 .

Вирішивши службові справи в с. В.Дедеркали по виклику, вони на прохання обвинуваченого заїхали в місце проживання потерпілого в с. М.Дедеркали, яке показав обвинувачений, який вийшов із автомобіля та пішов у будинок потерпілого та через деякий час повернувся із ним та сів в службовий автомобіль, проти чого він не заперечував, оскільки було вільне місце. При цьому потерпілий йшов спокійно, ніхто його не примушував іти чи сідати в автомобіль, до нього не застосовувалася будь- яка фізична сила зі сторони обвинуваченого .

Вийшли обвинувачений та потерпілий в м. Шумськ по вул. Українській, а він разом із працівником міліції ОСОБА_15 проїхали автомобілем на територію райвідділу міліції, залишили службовий автомобіль в гаражі та продовжили чекати інших вказівок чергового, не заходячи в приміщення райвідділу, при цьому потерпілого на території райвідділу чи в його приміщенні не бачили.

Вказане щодо подій, які мали місце 20 травня 2015 року в нічну пору в с. Малі Дедеркали ствердив і свідок ОСОБА_18 , який здійснював керування службовим автомобілем, який виїжджав на виклик в с. В.Дедеркали Шумського району, який також і ствердив, що потерпілий вийшов із свого будинку сам, без будь- якого примусу зі сторони обвинуваченого та сам сів в автомобіль .

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він не знав про те, що на розгляді в райвідділі міліції із 13 квітня 2015 року знаходиться заява його дружини з приводу його неправомірних дій по відношенню до неї, йому ніхто не телефонував, нікуди не викликав і з цього приводу ніхто до нього не приходив в житловий будинок, як і сам обвинувачений.

20 травня 2015 року в нічну пору, приблизно о 23 годині, він почув , що хтось постукав в двері будинку, а , коли він відкрив двері , то в будинок зайшов дільничний інспектор ОСОБА_9 , який йому повідомив, що в нього на розгляді є заява дружини і, щоб він збирався їхати із ним.

На вулиці біля автомобіля він побачив ще двох працівників міліції, з якими доїхав до райвідділу міліції, де вийшов разом із обвинуваченим, який завів в його приміщення міліції через центральний вхід, помістив в камеру для затриманих, що біля чергової частини, куди йому передали подушку і він там знаходився до самого ранку.

Як ствердив потерпілий, знаходячись в камері для затриманих він через дверне скло бачив все, що відбувається в черговій частині , однак чергового ОСОБА_47 там не бачив, а тих кого бачив незнає.

Однак, зранку 21 травня 2015 року в камеру зайшов працівник міліції ОСОБА_45 , який йому повідомив, що до нього телефонує дружина, щоб привітати із Днем народження, поговоривши із дружиною, він повернув йому телефон назад.

Під час одночасного допиту потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_47 , свідок ОСОБА_45 , відповідаючи на запитання вів себе дуже спокійно, врівноважено, заперечував той факт, що потерпілий був в приміщенні райвідділу міліції та поміщався в » камеру затриманих « райвідділу міліції в ніч із 20 на 21 травня 2015 року, потерпілого знає,оскільки вони дійсно із сусідніх сіл, однак ніколи із ним та його дружиною не розмовляв по телефону та підтвердив ті покази, які давав при першому допиті в ході судового розгляду .

При одночасному допиті , як ствердив потерпілий ОСОБА_13 , працівник міліції ОСОБА_45 не відповідав на виклик дружини зранку 21 травня 2015 року , не говорив із нею, телефон йому передав із дзвінком , однак вважає, що він подивився в його паспорт, зрозумів , що в нього День народження і здогадався, що це дружина хоче його привітати із таким днем. Як ствердив потерпілий дружина в телефонній книзі записана була, як « мама».

Свідки ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 в судовому засіданні ствердили , що в нічний період 20-21 травня 2015 року вони були при виконанні службових обов`язків по Шумському райвідділу міліції, куди в нічну пору потерпілий ОСОБА_13 не доставлявся, не поміщався в камеру затриманих , чи в інше приміщення, не оформлялися будь- які процесуальні документи на його затримання і ніхто із них його там не бачив.

Журналом обліку доставлених, відвідувачів та запрошених в Шумський РВ УМВСУ в Тернопільській області , починаючи із 01.05.2015 року , стверджується , що відсутні відомості про перебування в Шумському РВ УМВСУ в Тернопільській області в ніч з 20 та 21 травня 2015 року потерпілого ОСОБА_5 .

Органами досудового слідства в обвинувальному акті при пред`явленні обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_22 за ч.1 ст. 365 КК України не вказано конкретне місце вчинення даного кримінального правопорушення . В обвинувальному акті вказано : обвинувачений ОСОБА_9 службовим автомобілем доставив потерпілого в м. Шумськ, де на вул. Українській разом із ОСОБА_5 вийшов із автомобіля, а потім завів його до приміщення Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області, що за адресою м. Шумськ вул. Українська, 47 та зачинив « в одному з приміщень» та утримував до 9 години 21 травня 2015 року.

В ході судового розгляду сторона обвинувачення не уточнила , в яке ж із приміщень Шумського райвідділу міліції, обвинувачений доставив та зачинив потерпілого, хоча при допиті свідків посилалася на « камеру для затриманих», яка знаходиться біля чергової частини, повз яку проходять всі особи, які заходять в приміщення міліції по виклику чи з іншою метою , а відносно інших приміщень свідки не допитувалися і про інші місця не заявлялося.

Що стосується істотної шкоди, як це передбачено ч.1 ст. 365 КК України, сторона обвинувачення в обвинувальному акті не навела доказів щодо її наявності, як і не заявила про неї в ході судового розгляду, незважаючи на те, що ч.1 ст. 365 КК України передбачено обов`язкову умову - завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам , інтересам окремих громадян.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_23 про обставини її телефонного дзвінка до потерпілого , суд критично до них відноситься , оскільки вони спростовуються , як показами свідка ОСОБА_47 , який заперечив факт перебування потерпілого в приміщенні райвідділу міліції в нічну пору 21 травня 2015 року та передачу йому його телефону для розмови із дружиною , так і показами потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що свідок ОСОБА_45 не говорив по телефону із його дружиною, а лише передав йому телефон, який дзвонив, оскільки, як він вважає здогадався, побачивши в його паспорті, що в нього день народження і його хоче привітати дружина, яка в його телефонній книжці записана, як « мама».

Звідки в такому випадку свідок ОСОБА_23 , навіть би за умови , що потерпілий був поряд із свідком ОСОБА_52 , могла знати, що в тому місці, де її чоловік є ОСОБА_45 , а свідок ОСОБА_45 знати, що телефонує дружина, щоб привітати потерпілого із днем народження, суд так і не встановив і вважає, що встановити таке не можливо .

Тому вважає, що дійсно свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні давала неправдиві покази, тому що її про це попросив потерпілий, а коли їхні стосунки настілки погіршилися, що вона вирішила, як і сама повідомила поза судовим засіданням, що « більше йому не буде допомагати» , а тому в подальшому відмовилася і від повторного допиту , і від одночасних допитів із свідком ОСОБА_52 та обвинуваченим, потерпілим.

Таким чином, відсутні докази вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, обвинувачення є неконкретним, в ньому відсутні час, місце вчинення кримінального правопорушення , а показами свідків ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 не підтверджується , а навпаки спростовується факт того , що обвинувачений , прибувши із потерпілим службовим автомобілем в м. Шумськ на вул. Українську , де зійшов , заводив його до приміщення Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області, що за адресою м. Шумськ вул. Українська, 47 та зачиняв « в одному з приміщень» та утримував до 9 години 21 травня 2015 року.

З показів свідків ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , даних в судовому засіданні стверджується , що службою внутрішньої безпеки обласного управління внутрішніх справ в серпні 2015 року було отримано заяву від потерпілого ОСОБА_11 про те, що обвинувачений, як старший дільничний інспектор Шумського райвідділу міліції, вимагає від нього 500 грн. за не складання відносно нього адміністративного протоколу та не притягнення його до адміністративної відповідальності . Дана заява була направлена в прокуратуру для внесення відомостей в ЄРДР, після чого спільного із прокуратурою, СБУ було проведено ряд дій з їх участю по виявленню даного правопорушення.

Свідки пояснили, що 31 серпня 2015 року вони були в складі групи, яка виїжджала в с. В.Дедеркали Шумського з метою проведення аудіо-відео контролю за вчиненням злочину.

Зокрема, свідок ОСОБА_37 , що було конкретно вчинено з його участю не зміг пояснити, посилаючись на те, що з того дня пройшло багато часу і він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_38 пояснив, що місце, де мала відбутися передача потерпілим грошових коштів, йому повідомив потерпілий і саме туди він разом із іншими працівниками прибув службовим автомобілем та зупинився неподалік та так, що з того місця добре проглядалося місце, де стояв обвинувачений коли до нього підійшов потерпілий , після чого вони обоє пішли в інше місце, до верби, де й відбувалася передача коштів.

Після того , як було передано гроші , як пояснив свідок ОСОБА_38 , він разом із іншими працівниками міліції службовим автомобілем , яким прибули в с. В.Дедеркали, під`їхали до автомобіля, яким прибув обвинувачений та зупинилися біля нього, а , коли обвинувачений направлявся до нього, вони до нього підійшли та затримали його.

Свідок був присутній під час проведення всіх необхідних слідчих дій в місці події, а тому бачив, що обвинувачений сам дістав із кишені брюк гроші в сумі 300 грн. і передав працівнику міліції, які були певним чином позначенні перед врученням потерпілому і повністю співпадали.

Як стверджується заявою потерпілого ОСОБА_11 на ім.»я слідчого в ОВС прокуратури Тернопільської області від 12.10.2015 року, він повідомив про те, що вкінці квітня 2015 року із його житлового будинку обвинувачений ОСОБА_6 вчинив крадіжку , йому належної пневматичної гвинтівки.

Як стверджується рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Тернопільській області ДВБ МВС України ОСОБА_57 на ім.»я начальника УВБ в Тернопільській області ДВБ НП України ОСОБА_59 , він доповів по те, що в ході проведення особистого пошуку працівниками управління внутрішньої безпеки в Тернопільській області ДВБ НП України виявлено, що 20 травня 2015 року приблизно о23 годині старший дільничний інспектор Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6 , безпідставно затримав ОСОБА_60 та доставив в Шумський РВ УМВСУ в Тернопільській області, де незаконно утримував його до ранку 21 травня 2015 року, чим спричинив ОСОБА_5 істотну шкоду.

В ході судового розгляду свідок ОСОБА_37 не пояснив про обставини проведення « особистого пошуку» , якими було виявлено те, що викладено в його рапорті, посилаючись на те, що нічого не пам`ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , відповідаючи на запитання сторони захисту, на підставі якої інформації він зробив висновок, що обвинувачений ОСОБА_6 вимагав у потерпілого ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 500 грн. та за що, пояснити не зміг , посилаючись знову ж таки на тривалість часу.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні ствердив, що після того, як 21 травня 2015 року йому були призначено адміністративне стягнення за вчинене правопорушення 13 квітня 2015 року Шумським районним судом, обвинувачений почав телефонувати до нього та вимагати від нього 500 грн., посилаючись на те, що він витратив на поїздку до нього в с. Малі Дедеркали гроші на бензин, за те, що вирішував конфлікт невідомо ким заявлений , який ще раніше мав місце із ним та іншою особою в с. М.Дедеркали, а також за те, що він буде покривати його в разі надходження скарг від дружини на його неправомірні дії , « кришувати « його.

Він довго відмовлявся, а потім вирішив заплатити 100 грн., і в м. Шумськ в місці, яке вказав обвинувачений після того, як він зателефонував і повідомив, що має 100 грн. та хоче заплатити , 19 серпня 2015 року він передав йому частину грошей, які обвинувачений вимагав в сумі 100 грн. в салоні автомобіля обвинуваченого.

Після цього, вимога обвинуваченого не припинялася і він, маючи ще 100 грн. , 20 серпня 2015 року прибув в м. Шумськ, щоб їх передати обвинуваченому, але той був відсутній в м. Шумськ і повідомив, що гроші необхідно передати через його колегу по роботі ОСОБА_61 , який знаходиться в приміщенні райвідділу міліції , що й він зробив, передавши гроші в сумі 100 грн. вказаній особі.

Свідок ОСОБА_62 в судовому засіданні ствердив, що йому зателефонував обвинувачений та повідомив, що до нього підійде потерпілий ОСОБА_13 і передасть йому для нього 100 грн., щоб він їх взяв в нього , що й він зробив, коли потерпілий прийшов і приніс ці гроші. Що це за гроші ні одна із сторін йому не повідомляла, а він і не цікавився, гроші залишив на робочому столі, а потім їх забрав обвинувачений.

Як ствердив потерпілий , оскільки вимога обвинуваченого щодо передачі решти грошей в сумі 300 грн. не припинялася , він вирішив звернутися із заявою в правоохоронні органи.

Після чого , 31 серпня 2015 року на вулиці с. Великі Дедеркали він за попередньою домовленістю із обвинуваченим щодо місця зустрічі для передачі грошей , маючи при собі диктофон , попередньо отриманні грошей з поміткою «хабар» , він передав обвинуваченому 300 грн., які той вимагав.

Органами досудового слідства в обвинувальному акті , як підставу одержання обвинуваченим неправомірної вигоди визначено за сприяння обвинуваченим в уникненні потерпілим ОСОБА_24 притягнення до адміністративної відповідальності та подальшого укриття його незаконних дій неправомірного характеру.

При цьому , стороною обвинувачення встановлено в обвинувальному акті , що наприкінці квітня 2015 року обвинувачений перебував в житловому будинку потерпілого , де в розмові із ним повідомив йому про те, що може посприяти в уникненні ним притягнення до адміністративної відповідальності та подальшому укритті , якщо він йому за це заплатить 500 грн., однак, сам потерпілий під час дачі показів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 365 КК України заперечив , що до 20 травня 2015 року, коли обвинувачений забрав його із житлового будинку , посадив в автомобіль та привіз в м. Шумськ , де в приміщенні « камери затриманих» закрив та утримував до 09 години 21 травня 2015 року , він не знав, що на розгляді в Шумському райвідділі міліції знаходиться заява його дружини від 13 квітня 2015 року на його неправомірні дії по відношенню до неї, ні обвинувачений, ні ніхто інший із працівників міліції йому про це не повідомляв, не телефонував і не перебував з цього приводу в його житловому будинку в с. Малі Дедеркали та нікуди не викликав .

Факт звернення на «102» 13.04.2015 року свідком ОСОБА_23 з приводу сімейної сварки, вчиненої її чоловіком потерпілим ОСОБА_5 та передача вирішення її заяви свідку ОСОБА_21 стверджується рапортом від 13.04.2015 року , зареєстрованим за № 411.

Як стверджується повідомленням за № 7629 від 21.10. 2015 року начальника Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_63 , обвинувачений ОСОБА_9 в 2015 році перебував у відпустках із 02.04.2015 року по 26.04.2015 року та з 20.08.2015 року по 02.09.2015 року.

Як стверджується висновком , складеним старшим дільничним інспектором ОСОБА_6 , затвердженим начальником Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_41 12 травня 2015 року , повідомлення гр. ОСОБА_64 щодо вчинення сімейної сварки її чоловіком ОСОБА_5 вирішене , перевірку по її зверненню завершено , в його діях відсутній склад кримінального правопорушення , в ході проведення перевірки, допитати гр. ОСОБА_5 не вдалося , оскільки після вчиненого він з місця проживання зник і місце його перебування встановити не вдалося та в разі встановлення місця перебування ОСОБА_5 відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

Як стверджується повідомленням за № 3714 від 12 травня 2015 року начальника Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_42 на ім.»я ОСОБА_23 звернення її від 13.04.2015 року розглянуто і прийнято рішення про завершення розгляду за відсутністю в діях гр. ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України/ хуліганство/.

В разі встановлення місця перебування ОСОБА_11 буде вирішено питання про проведення із останнім профілактичної бесіди про недопустимість в подальшому протиправної поведінки , винесено офіційне попередження та складено протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ст. 173-2 КУпАП. Виконавець : ОСОБА_6 .

Факт складання протоколу 21 травня 2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП щодо правопорушення, яке вчинив потерпілий 13 квітня 2015 року в житловому будинку , де проживає із своєю дружиною в с. Малі Дедеркали Шумського району , передача його на розгляд Шумському районному суду 21 травня 2015 року стверджується матеріалами адміністративної справи Шумського районного суду № 609/511/15 п, куди входить протокол про адміністративне правопорушення ТЕ № 026381 від 21.05.2016 року , пояснення гр. ОСОБА_65 та пояснення потерпілого ОСОБА_5 , які в нього відібрано 21.05.2015 року , постанова судді Шумського районного суду від 21 травня 2015 року, якою потерпілий визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 173 КупАП та йому призначено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт в кількості 30 годин.

Як ствердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 , коли поступає на розгляд будь- яка заява , чи скарга обвинувачений, як старший дільничний інспектор , приступає до її вирішення лише при умові , що вона йому буде передана для цього , а контроль за її своєчасним вирішенням та прийняттям законного рішення перевіряє він, як начальник відділу дільничних інспекторів та начальник райвідділу міліції, який затверджує висновок . В разі, якщо затягується розгляд, або приймається незаконне рішення , він здійснює вплив на такого дільничного інспектора, вимагає від нього належного та своєчасного розгляду та прийняття рішення, зокрема в даному випадку, щодо складання висновку , протоколу про адміністративне правопорушення та направлення його до суду на розгляд.

Вказаними доказами суд вважає спростовується той факт, що обвинувачений, перебуваючи в кінці квітня 2015 року в житловому будинку потерпілого в с. Малі Дедеркали повідомив йому про те, що він йому може сприяти в уникненні від адміністративно відповідальності та протягом травня 2015 року неодноразово про це повідомляв потерпілому при зустрічі із ними, оскільки до 26 квітня 2015 року обвинувачений перебував на екзаменаційній сесії, а після того, як повернувся йому було передано на розгляд скаргу дружини потерпілого, висновок по якій він склав 12 травня 2015 року із посиланням на те, що опитати потерпілого неможливо через те, що він зник із місця проживання зразу ж після вчинення адміністративного правопорушення 13 квітня і станом на 12 травня 2015 року із ним зв`язатися було неможливо і стверджується , що потерпілий був повідомлений про необхідність з`явитися в райвідділ міліції для складання протоколу лише 20 травня 2015 року пізно ввечері за місцем його проживання, куди обвинувачений прибув службовим автомобілем, який їхав на інший виклик в с. В.Дедеркали.

Як стверджується заявою потерпілого ОСОБА_11 від 19 серпня 2015 року на ім.»я начальника ВВБ в Тернопільській області ОСОБА_59 , потерпілий 19 серпня 2015 року звернувся із заявою, в якій посилається на те, що обвинувачений вимагає в нього гроші в сумі 500 грн. за вирішення питання про пом`якшення йому покарання за вчинене ним правопорушення/ сімейний скандал/ та подальше не притягнення його до відповідальності по аналогічних правопорушеннях , які він зможе допустити в майбутньому.

Як стверджується рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС ВВБ в Тернопільській області ОСОБА_57 від 19.08.2015 року , скерованим начальнику ВВБ ОСОБА_66 , ним доповідається про те, що в результаті опрацювання наявної у відділі внутрішньої безпеки Тернопільської області ДВБ МВС України інформації щодо протиправних дій працівників УМВС України встановлено, що старший дільничний інспектор міліції СДІМ Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6 вимагає у жителя с. М.Дедеркали Шумського району ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 500 грн. за вирішення питання про пом`якшення адміністративної відповідальності.

Попередньо встановлено, що передача грошей має відбутися 20.08.2015 року у першій половині дня.

Як стверджується клопотанням прокурора прокуратури Тернопільської області Окріпа від 20 серпня 2015 року , він 20 серпня 2015 року звернувся до слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області із клопотанням про надання дозволу на проведення з 20 серпня 2015 року, строком на 14 днів негласної слідчої/ розшукової/ дії, пов`язаної з тимчасовим обмеженням прав людини, терміном на 14 днів, починаючи із 20 серпня 2015 року , а саме : -аудіо, -відео контролю особи ОСОБА_14 під час проведення негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

Як стверджується ухвалою слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року , 19 серпня 2015 року до ЄРДР за № 0000106 за заявою ОСОБА_11 було внесено відомості про вимагання в нього співробітником Шумського РВ УМВСУ в Тернопільській неправомірної вигоди за сприяння в уникненні від адміністративної відповідальності та подальше укриття його дій неправомірного характеру , у зв`язку із чим 20 серпня 2015 року прокурор відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях по корупційні правопорушення прокуратури Тернопільської області ОСОБА_67 звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на проведення негласних слідчих/ розшукових/ дій, а саме : аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_14 , під час проведення негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. З врахуванням того, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України , який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. А тому клопотання задоволено та надано дозвіл на проведення негласної слідчої/ розшукової/ дії, пов`язаної з тимчасовим обмеженням прав людини, терміном на 14 днів, починаючи із 20 серпня 2015 року , а саме : -аудіо, -відео контролю особи ОСОБА_14 під час проведення негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

Як стверджується мотивувальною частиною постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 20 серпня 2015 року прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_68 , аналізом матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що ОСОБА_6 свою злочинну діяльність здійснює з ознаками конспірації, частково у своєму службовому кабінеті, спілкується із застосуванням умовностей, в силу займаної посади є обізнаним із специфікою проведення слідчих дій, у тому числі негласних, у зв`язку з чим проведення будь-яких гласних слідчих дій на даному етапі призведе до зміни злочинних намірів правопорушника , ускладнення механізму та способу вчинення злочину, приховання його слідів, постановив провести з 20 серпня 2015 року тривалістю 14 діб, негласну слідчу/розшукову/дію контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту без зміни обстановки злочину та з використанням заздалегідь ідентифікованих і помічених спеціальною хімічною речовиною « Промінь- 1»/ грошових коштів в сумі 500 грн. Проведення цієї негласної дії доручити співробітникам ВВБ в Тернопільській області ДВБ УМВС України. До проведення негласної слідчої дії залучити заявника ОСОБА_5 на умовах конфіденційного співробітництва, без зміни анкетних даних. Отримані результати негласної слідчої дії та фактичні результати імітації, ідентифікації та помічення грошових коштів використати як доказ у кримінальному судочинстві.

Як стверджується дорученням про проведення негласних слідчих/ розшукових/ дій у порядку ст. 36 КПК України, прокурор відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_69 доручив співробітникам УСБУ в Тернопільській області провести негласні /розшукові/ слідчі дії, а саме : -аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_6 під час проведення негласної слідчої/розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, на строк 14 діб , починаючи із 20 серпня 2015 року. Доручити співробітникам ВВБ ДВБ УМВС України в Тернопільській області провести негласні/розшукові/ слідчі дії, а саме : - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із використанням заздалегідь ідентифікованих та помічених спеціальною хімічною речовиною « Промінь-1» засобів, а саме : грошових коштів в сумі 500 грн.

Як стверджується протоколом про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, отриманих під час судового розгляду від 28 листопада 2016 року , прокурором ОСОБА_4 було надано обвинуваченому та його захиснику ОСОБА_7 доступ до матеріалів: клопотання, постанови, доручення, ухвали апеляційного суду Тернопільської області, з якими останні ознайомилися та підписалися.

Як стверджується протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 01 вересня 2015 року, о/у відділу БКОЗ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_70 на підставі доручення про проведення негласних слідчих/розшукових/ дій у порядку ст. 36 КПК України № 21/2-798т від 20.08.2015 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000106 від 19 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України , на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року, з дотриманням вимог ст. 104-107, 250, 252, 258, 260, 270 КПК України , у взаємодії із співробітниками відділу ОД УСБУ в Тернопільській області, із застосуванням пристроїв « РВ 500 ЕВО» № ФНКМ360 та « Москіт» № 8401В4 провів аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_14 , 31 серпня 2016 року о 18.56 год. недалеко від приміщення колишнього торгового центру відбулася зустріч між потерпілим та обвинуваченим, в ході якої гр. ОСОБА_71 передав гроші в сумі 300 грн. обвинуваченому за вирішення питання про пом`якшення адміністративної відповідальності та подальше укриття його дій неправомірного характеру і відповідно наведено діалог між цими особами.

В ході судового розгляду суд дослідив диск , на якому зафіксовано результати аудіо-, відео контролю особи , проведеного 31 серпня 2015 року в с. В.Дедеркали Шумського району.

Оцінюючи вищенаведенні докази, які стосуються проведення негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, суд вважає, що вони не тільки не підтверджують факту вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 та ч.1 ст. 368 КК України, а навпаки спростовують їх .

Так, в своїй заяві від 19 серпня 2016 року потерпілий ОСОБА_13 вказує підстави, у зв`язку із чим обвинувачений вимагає в нього неправомірну вигоду в сумі 500 грн.: «за вирішення питання про пом`якшення йому покарання за вчинене ним правопорушення/ сімейний скандал/ та подальше не притягнення його до відповідальності по аналогічних правопорушеннях , які він зможе допустити в майбутньому «.

Як ствердив сам потерпілий до 21 травня 2015 року він не знав про скаргу дружини та, хто її вирішує і лише після 21 травня 2015 року, коли було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, обвинувачений до нього телефонував і вимагав гроші в сумі 500 грн., як сам пояснив за те « що він витратив гроші на бензин, коди приїжджав до нього в нічну пору 20 травня 2015 року, за те, що сталося в нього із іншою особою ще раніше в с. М.Дедеркали, хоч про цю подію ніхто нікому не повідомляв, за те, що буде його « кришувати».

Однак, це спростовується протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 01 вересня 2015 року, переглянутого диску , на який записано результати аудіо-, відео контролю особи від 01 вересня 2015 року , згідно яких 31 серпня 2015 року потерпілий підходить до обвинуваченого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння / сам потерпілий в ході судового розгляду ствердив, що перед зустріччю випив для хоробрості/ , перш, чим привітатися, обвинувачений робить потерпілому зауваження з приводу його п`янок, цікавиться, чи веде себе нормально в сім`ї , чи « не бушує», цікавиться, чи влаштувався на роботу, на що потерпілий відповідає, що сам « не бушує», нормально себе веде, може жінка « бушує», влаштувався на роботу в « Мікоген» охоронцем. При цьому потерпілий чітко запитує обвинуваченого : «скільки то я Вам винен?», нащо обвинувачений чітко відповідає :»200», а потерпілий говорить» даю триста, бо маю триста», нащо обвинувачений відповідає « давай» і при цьому потерпілий передає, а обвинувачений приймає гроші. Також потерпілий завів мову про гвинтівку, називаючи її « ружйом», запитуючи обвинуваченого, «що буде з ружйом» , а обвинувачений відповідає » я тобі віддам , якщо ти будеш себе нормально дальше поводити. Якщо знову скарга поступить, то ти знаєш, все залежить від тебе». Після цього обвинувачений в нецензурній формі запитує в обвинуваченого , що можна розцінити, як те, чи можна побити дружину , хоч раз вдарити , нащо обвинувачений відповідає : « ну ти кадр, хочеш ще тілесні?», а потерпілий відповідає, « точим вона докаже?» і тут обвинувачений йому докладно, як працівник міліції, роз`яснює, що в випадку побиття , дружина зніме побої, звинуватить в їх нанесенні його і він буде за це відповідати, а потерпілий ще своє доводить, що , чим вона докаже, що не сама побилася, а обвинувачений йому на це відповідає, що йому, як дільничному повірять в суді, що саме потерпілий її побив і тоді він буде мати умовне « покарання» , треба буде їздити відмічатися і радить припинити шлюбні відносини з дружиною раз життя не складається , через постійні сварки з нею «лише гризеться». Після цього потерпілий ще запитує про гвинтівку, просить повернути, бо він її хоче продати і завдаток за неї взяв, нащо обвинувачений обіцяє, як тільки вийде із відпустки і не буде скарг на нього , він гвинтівку поверне, тобто все залежить від потерпілого і потерпілий чітко говорить, що все зрозумів.

Таким чином суд вважає, що в ході проведення негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту 31 серпня 2015 року не було встановлено факту отримання обвинуваченим від потерпілого неправомірної вигоди в сумі 300 грн., спростовуються покази потерпілого про передачу обвинуваченому 500 грн., з яких по 100 грн. було повернуто 19 та 20 серпня 2015 року , а 300- 31 серпня 2015 року , як неправомірної вигоди за ті дії , які він по різному вказував в заяві від 19 серпня 2015 року , в ході проведення негласної слідчої дії 31 серпня в розмові із обвинуваченим , в ході судового розгляду кілька разів, змінюючи, доповнюючи та , путаючись в цьому , а, навпаки , ним стверджується факт існування між обвинуваченим та потерпілим цивільно - правових відносин щодо позики грошових коштів , право на виникнення та існування такого виду договору не забороняється, в даному випадку, працівнику міліції і гроші в сумі 500 грн., які потерпілий повернув обвинуваченому , складали саме такий вид договору, як позика між фізичними особами.

А також в ході проведення негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту 31 серпня 2015 року, було підтверджено, що пневматична гвинтівка перебувала на зберіганні в обвинуваченого, як працівника міліції, у зв`язку із скаргами дружини потерпілого на його незадовільну поведінку сім`ї, він її не викрадав, не розпоряджався нею, а мав намір зберігати до того часу, поки не припиняться скарги на поведінку потерпілого зі сторони його дружини.

Також після допиту свідка ОСОБА_58 , суд вважає, що знайшли своє підтвердження пояснення обвинуваченого , що він прибув в с.В.Дедеркали 31 серпня 2015 року , оскільки повірив, що працівнику обласного управління міліції необхідна допомога в розшуку особи, раніше судимого ОСОБА_34 , через це суд вважає він і перебував під час відпустки на вулиці с. В. Дедеркали своїм автомобілем та, коли побачив, що до його автомобіля під`їжджає службовий автомобіль, в якому, як показав свідок ОСОБА_72 , були працівники міліції, він сам пішов назустріч цьому автомобілю, вважаючи, що це та особа, яка йому телефонувала. Суд вважає, що своїм власним автомобілем , заправивши його за свої кошти бензином із с. Залісці , де проживає обвинувачений та їхати в с. В.Дедеркали як раз і обійдеться така сума 200 грн., тим більше, маючи службовий кабінет в приміщенні сільської Ради с. В.Дедеркали, обвинуваченому не було потреби призначати потерпілому зустріч на вулиці, ця зустріч для обвинуваченого була випадковою, а потерпілий з невстановлених джерел був обізнаний , що в той час і в тому місці буде обвинувачений, куди він і підійшов.

Із цих підстав суд вважає недоцільним оцінювати протокол огляду місця події від 31 серпня 2015 року, в ході якого проводився огляд обвинуваченого та грошових коштів, оскільки обвинувачений не заперечує, що отримав гроші від потерпілого в сумі 300 грн., як повернення йому боргу, він їх положив в кишені брюк і з них же їх видав, а що стосується того, що вони були з відповідними позначеннями, серійними номерами, то це для прийняття рішення немає значення.

Суд вважає, що в даному рішенні було повно, всебічно і об`єктивно досліджено кожен доказ, який поданий стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень , кожному доказу суд дав оцінку і на підставі цього приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено , що в діях обвинуваченого ОСОБА_14 є склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 КК України, ч.1 ст. 365 КК України, ч.1 ст. 368 КК України , що зобов`язує суд його визнати невинним та виправдати.

Відповідно до статті 100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, а саме : грошові кошти в сумі 300 грн. , які знаходяться в конверті в філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі слід передати у розпорядження ВВБ в Тернопільській області , брюки та мобільний телефон « Нокія» обвинуваченого / квитанції № № 144, 145/ слід повернути йому у розпорядження , пневматичну гвинтівку/ квитанція № 146/ слід повернути потерпілому у розпорядження , марлеві тампони та зразки, отриманні в ході проведення 31 серпня 2015 року негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту / квитанції №№142,143/ слід знищити після вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні , пов`язанні із залученням експертів слід здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370 КПК України , суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати невинним у пред`явлених обвинуваченнях за ч.1 ст. 186 КК України , ч.1 ст. 365 КК України, ч.1 ст. 368 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведенністю в його діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 КК України , ч.1 ст. 365 КК України, ч.1 ст. 368 КК України.

Грошові кошти в сумі 300 грн . передати у розпорядження ВВБ в Тернопільській області , брюки та мобільний телефон « Нокія» повернути у розпорядження ОСОБА_73 , пневматичну гвинтівку « КРАЛ АІР РІФЛЕ каі 4.5 мм Н-64159 « повернути у розпорядження ОСОБА_74 , марлеві тампони та зразки, отриманні в ході проведення 31 серпня 2015 року негласної слідчої/ розшукової/ дії- контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту знищити після вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів , здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України.

Запобіжний захід відносно виправданого ОСОБА_73 залишити у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в закону силу.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: ОСОБА_1