Тальнівський районний суд Черкаської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер: 704/1055/16-к

13.04.2017 Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Тальне кримінальне провадження №0000229 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Орджонікідзе, Осетія, осетин, громадянин України, освіта відсутня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02 квітня 2007 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч.3 ст.152, 71 КК України до 8-ми років позбавлення волі; 17 травня 2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю міри покарання; 24 лютого 2016 року Тальнівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, обвинувачується в тому, що він 03.06.2016 близько 02.30 год., знаходячись в м. Тальне Черкаської області в районі перехрестя вулиць Соборної Шкільної, умисно, нехтуючи правом на статеву свободу, статеву недоторканість, волю, честь і свободу особи, з мотивів задоволення статевої пристрасті природним способом, застосовуючи фізичне насильство та погрозу його застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла у вищеописаному місці, яке виразилось в тому, що ОСОБА_4 раптово, несподівано, підійшовши ззаду, схопив руками ОСОБА_6 за одяг та волосся, при цьому висловлюючи погрози позбавити ОСОБА_6 життя в разі вчинення йому опору, насильно відвів ОСОБА_6 на територію дошкільного навчального закладу №8 «Казка», що розташований по вул. Шкільній, 1-а в м. Тальне Черкаської області, де, поваливши ОСОБА_6 на землю і застосувавши до неї фізичне насильство, що виразилося в утриманні рук ОСОБА_6 , при цьому висловлюючи погрози позбавити її життя, вчинив з потерпілою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 насильницький статевий акт природним способом.
Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 152 КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що він 02.06.2016 у вечірній час (близько 21.00 год.) з гр. ОСОБА_7 сиділи на лавці біля Будинку культури в м. Тальне, де розпивали горілку, пиво, які вони придбали в магазині «Улюблений». ОСОБА_8 вказав на те, що на лавці ОСОБА_7 сидів лицем до Будинку культури, а він лицем до пішохідного тротуару. Згодом обвинувачений побачив дівчину, яка йшла тротуаром повз Будинок культури. При цьому обвинувачений піднявся з лави та пішов на зустріч дівчині, почав з нею говорити, а згодом пішов разом з дівчиною в напрямку автостанції і вони дійшли до місця, де сталися статеві відносини. На запитання: «Про що говорив ОСОБА_8 з потерпілою йдучи разом з нею по дорозі?», ОСОБА_8 не дав конкретної відповіді. Біля спортивної школи дівчині зателефонували, близько півхвилини вона говорила по телефону. Потім разом курили. ОСОБА_8 вказав на те, що він мав статеві зносини з потерпілою тієї ночі, втім, категорично заперечив факт застосування ним насильства до потерпілої, зазначивши, що це відбулося за обопільною згодою. На запитання: «коли конкретно запропонував дівчині вступити в статеві зносини» відповів, що не пам`ятає. Вказав на те, що коли пропонував дівчині вступити в статеві зносини, то вона не сказала «ні». На запитання, чи відповіла дівчина «так», підсудний ОСОБА_8 не дав однозначної відповіді. Крім того, обвинувачений вказав на те, що на територію спортивної школи запропонувала піти дівчина. Після статевого акту він з потерпілою разом курили, цілувалися; запропонувавши потерпілій попити води, разом з нею пішов до криниці, де разом пили воду; потім дівчину провів до магазину «Україна», а сам пішов до дому до гр. ОСОБА_7 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому злочині не визнав, вина останнього підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні дала покази про те, що 02.06.2016, зустрівшись з подругою ОСОБА_9 вони разом перебували біля магазину «Престиж», сидячи за столиками, де вживали слабоалкогольні напої близько до 01.00 год. 01.30 год 03.06.2016. Дорогою до дому потерпіла розмовляла телефоном з ОСОБА_9 . Проходячи по вул. Соборній біля магазину «Фаворит» побачила, що за нею йде хлопець, який біля спортивної школи наздогнав її та, схопивши за шию, сказав щоб вона сховала телефон. ОСОБА_6 почала чинити опір, кричати про те, щоб він не чіпав, відпустив її, та була повалена на землю лицем додолу. Потім нападник піднявши її, сказав про те, що її зґвалтує, вийняв предмет схожий на ніж. В послідуючому потягнув ОСОБА_6 до перехрестя та завів на територію дитсадка «Казка». Посадивши на лавку, змусив викурити з ним цигарку та вмовляв вступити з ним у статеві зносини. Потім потягнув її до паркану та, поваливши на землю, поставив коліно на горло, щоб змусити ОСОБА_6 не кричати. Після цього зґвалтував її. ОСОБА_6 вказала на те, що коли нападник напав на неї вона розмовляла по телефону з ОСОБА_9 . Предмет, яким нападник погрожував їй був схожий на ніж, він дістав його з кармана та приставив до правого боку при цьому було темно, а він говорив, що заріже її. Погрожуючи, нападник тримав ОСОБА_6 за волосся та шию, тому втекти вона не мала змоги. В поліцію ОСОБА_6 звернулася зранку того ж дня. Нападник їй був не знайомий.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні дала покази про те, що 02.06.2016 у вечірній час разом з ОСОБА_6 перебувала біля магазину «Престиж» сидячи за столиком та вживаючи слабоалкогольні напої. Близько 01.30 год. розійшлися. Дорогою додому вони з ОСОБА_6 розмовляли телефоном. ОСОБА_9 повідомила, що через слухавку телефона вона чула, як ОСОБА_6 кричала про те, щоб її не чіпали та відпустили, після чого телефонна розмова перервалась. Декілька раз вона телефонувала ОСОБА_6 , але та не відповідала на дзвінки. Через деякий час, перетелефонувавши ОСОБА_6 , вона розповіла їй про те, що на неї напав невідомий хлопець, який, погрожуючи предметом, схожим на ніж, вступив з нею в статеві зносини, а саме зґвалтував. ОСОБА_9 приїхала додому до ОСОБА_6 близько 04.00 год., остання плакала та була в істериці.

Експерт імунолог ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила про те, що в рамках експертизи по даному кримінальному провадженню досліджувалися труси, лосіни, кофта. На трусах було знайдено сліди крові та сперми. Належність сперми обвинуваченому не входить в межі даних досліджень, це встановлює генетична експертиза. Експертна установа, яка проводила дослідження, генетичні експертизи не проводить. Експерт повідомила, що виявила антиген, провела групову приналежність, та встановила, що вони можуть походити від сперми обвинуваченого. Виявлені антигени групи А, В, Н присутні в крові і спермі ОСОБА_4 . У ОСОБА_4 четверта група крові, а в ній є всі три антигени. На кофті слідів крові не було, а були виявлені лише сліди сперми. На кофті виявлені ті самі антигени А, В, Н. Виділення з піхви теж мали три антигени.

Крім того вина обвинуваченого підтверджується наступними матеріалами кримінальної справи:

- протоколом огляду місця подій з таблицями зображень від 03.06.2016, в ході якого оглянуто територію в районі тротуарної доріжки по вул. Соборна в м. Тальне, Черкаської області, неподалік перехрестя вулиць Соборна-Шкільна. В ході якого виявлено ділянку з зім`ятою травою. В подальшому в ході огляду потерпіла ОСОБА_6 вказала на дане місце та пояснила, що на цьому місці нападник повалив її на трав`яне узбіччя. Оглянуто також територію дошкільного закладу №3, розташованого в м. Тальне по вул. Шкільна, 1а. В ході даного огляду потерпіла ОСОБА_6 вказала на місця, де вона з нападником сиділа та де нападник повалив її на землю і вчинив статевий акт природнім способом із застосуванням фізичної сили. При огляді даного місця було виявлено два недопалки цигарок «Bond», які були вилучені як речові докази (а.с. 21-29);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2016 згідно з яким ОСОБА_6 заявила, що на фотознімку під №3 знаходиться особа нападник, яка 03.06.2016 близько 02.30 год. із застосуванням насильства вступила з нею в статевий акт природним способом. Відповідно до даного протоколу на фотознімку під №3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30-35);

- протоколом проведення слідчого експерименту з таблицями зображень від 03.06.2016, в ході якого безпосередньо на місці подій за згодою потерпілої було відтворено події та шляхом відтворення встановлено, як нападник коліном правої ноги душив потерпілу в шию, як нападник накрив обличчя потерпілої курткою, як нападник схопив руки потерпілої та, звівши їх над головою, тримав лівою рукою, а правою рукою в цей час зняв одяг з потерпілої та насильно вступив з потерпілою в статеві зносини, при цьому закривав лівою рукою рот потерпілої щоб остання не кричала (а.с. 36-41);

- протоколом огляду речей з таблицями зображень від 06.06.2016 в ході якого були оглянуті речі предмети одягу добровільно видані потерпілою ОСОБА_6 (зображення №1, 2, 3, 4) та встановлено, що об`єкт №1 містить плями біологічного походження (а.с. 62-68);

- висновками експерта №05-1-09/254 та №05-1-09/253 встановлено, що кров ОСОБА_4 відноситься до групи АВ (IV). Кров ОСОБА_6 відноситься до групи Oab(І) (а.с. 110-111, 115-116);

- висновком експерта №05-1-09/184, яким встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_6 відноситься до групи Oab(І), кров ОСОБА_4 відноситься до групи AB(ІV) з супутнім антигеном Н. В слідах на об`єкті №1 знайдена сперма з домішкою крові людини. В слідах на кофті (об`єкт №13) знайдена сперма без домішки крові. Враховуючи результати морфологічного та серологічного досліджень речових доказів, групову належність крові осіб, що проходять у справі, вбачається, що в даному випадку антигени А, В і Н могли походити за рахунок крові і сперми ОСОБА_4 . Антиген Н також міг походити за рахунок крові і виділень з піхви потерпілої ОСОБА_6 . Антигени А, В і Н, виявлені в слідах сперми без домішки крові на кофті (об`єкт №13), в даному випадку могли походити за рахунок сперми ОСОБА_4 . Антиген Н також міг походити за рахунок виділень з піхви потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 119-125);

- висновком судово-психіатричного експерта №295, яким було встановлено, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_4 виявляв і виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені легко вираженої дебільності (IQ=64) з помірно вираженими, компенсованими емоційно-вольовими розладами дисоціально-збудливого типу, що враховуючи непсихотичний рівень розладів, незначну глибину та компенсованість вроджених інтелектуальних вад, компенсованість та помірну вираженість емоційно-вольових порушень, в цілому збереженість продуктивності пам`яті, мислення, критичних та прогностичних функцій не позбавляло та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними. Також встановлено, що за своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 може брати участь у слідчих діях та судових засіданнях. Застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, ОСОБА_4 не потребує. Крім того, щодо інкримінованих йому дій, заявляв, що жодного насильства не вчиняв і у статеві зносини з потерпілою вступив по обопільній згоді (а.с. 130-132).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 02.06.2016 о 21.00 год. зустрівся з ОСОБА_4 ; сиділи з ним на лавці біля Будинку культури в м. Тальне; там же розпивали горілку та пиво, які придбали в магазині «Улюблений». Біля Будинку культури сиділи протягом двох-трьох годин. Коли по тротуару проходила дівчина, то ОСОБА_4 підійшов до неї та розмовляв з нею протягом п`яти хвилин, а потім пішов разом з дівчиною з центру міста в напрямку автостанції. ОСОБА_11 просидів на лавці ще п`ять-десять хвилин, а потім пішов додому. Дівчина, з якою пішов ОСОБА_4 , була одягнена в чорні лосіни та сіру кофту з довгими рукавами. ОСОБА_11 пояснив, що тієї ж ночі ОСОБА_4 прийшов до нього додому о третій годині, нічого не розповідав, ліг спати у ОСОБА_11 дома. Одягнений був ОСОБА_4 у спортивні бріджи, кросовки та майку сірого кольору. Куртки на ньому не було. ОСОБА_11 показав, що коли ОСОБА_4 прийшов ночувати до нього, то був одягнений в тому ж. Зранку 03 червня 2017 року ОСОБА_4 розповідав, що «переспав з дівчиною», що «все було нормально». ОСОБА_11 пояснив, що в той вечір вони з ОСОБА_4 купували алкогольні напої в магазині «Улюблений», а біля магазину «Престиж» розміщеного в м. Тальне по вул. Гагаріна, не були та за столиками не сиділи. На запитання: «Чому покази, дані в судовому засіданні різняться від показів, даних на досудовому слідстві?», ОСОБА_11 однозначної відповіді не дав.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_11 , оскільки його покази, дані в судовому засіданні, об`єктивно відрізняються від показів, які він давав на досудовому слідстві. Крім того, при співставленні його показів з показами ОСОБА_4 вбачається, що у вечірній час напередодні зґвалтування, ОСОБА_11 з ОСОБА_4 разом вживали алкогольні напої у великій кількості (горілка, пиво), тому внаслідок вживання ними алкогольних напоїв сприйняття ними подій могло бути спотвореним.

Суд, аналізуючи вищенаведені докази, приймає до уваги покази потерпілої ОСОБА_6 , що статеві зносини з нею підсудний вчинив із застосуванням фізичного насильства, що підтверджується висновком експерта №05-1-09/184 (а.с. 120-125) про наявність в слідах на трусах (об`єкт №1) сперми з домішкою крові людини, що в сукупності з показами свідка ОСОБА_9 про те, що в телефонній розмові, здійсненій приблизно в той же час, що і статеві зносини обвинуваченого з потерпілою, свідок чула, як ОСОБА_6 кричала: «не чіпай мне», «відпусти мене» (а.с. 58-61). Пояснення потерпілої щодо фактичних обставин вчинення злочину щодо неї співпадають із поясненнями свідка. Сам факт статевих зносин природним способом з потерпілою обвинувачений в судовому засіданні визнав.

Суд вважає, що пояснення потерпілої ОСОБА_6 щодо фактичних обставин справи є правдивими і приймає їх до уваги, та критично ставиться до пояснення підсудного про факт добровільної згоди ОСОБА_6 на статеві зносини, оскільки судом встановлено, що потерпіла не була знайома з підсудним, підсудний раніше судимий за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України (зґвалтування неповнолітньої) (а.с 153-155), вчинив злочин відносно потерпілої ОСОБА_6 в період іспитового строку встановленого вироком Тальнівського районного суду від 24.02.2016, що характеризує його, як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, а також негативно характеризується за місцем проживання (а.с.138).

Суд приймає до уваги покази потерпілої про погрози підсудного щодо застосування насильства, що виразилися у висловлюваннях підсудного погроз позбавити життя ОСОБА_6 та застосування предмету, схожого на ніж, що в темну пору доби розцінювалось потерпілою, як реальна загроза життю.

З урахуванням всіх обставин справи та досліджених під час розгляду справи доказів, суд приходить до висновку, що злочинні дії підсудного ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 152 КК України, оскільки він вчинив статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчинив повторно.

Таким чином вина підсудного у вчиненні злочину повністю доведена в судовому засіданні.

До заперечення своєї вини підсудним у вчиненні злочину за ст. 153 ч.2 КК України, суд ставиться критично та розцінює, як форму захисту та бажання уникнути кримінальної відповідальності, так як ці твердження суперечать дослідженим у справі доказам та нічим не підтверджуються.

Твердження захисника підсудного про те, що фізичного насильства зі сторони підсудного не було, потерпіла не використала всіх можливостей захисту і це ставить під сумнів те, що статеві зв`язки відбулися без її згоди, спростовуються вищевикладеними доказами в їх сукупності. Крім того судом враховано, що під погрозою фізичним насильством, як ознакою об`єктивної сторони зґвалтування є різного роду психічне насильство, що застосовується до потерпілої особи для того, щоб зламати її опір.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного і об`єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено.

Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 152 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погроз його застосування, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, не працюючий та суспільно корисною працею не займається, за місцем постійного проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за своїм психічним станом може брати участь у слідчих діях та судових засіданнях, застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, не потребує.

Обставин, що пом`якшують відповідальність підсудного ОСОБА_4 по справі не встановлено.

Обставинами, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_4 по справі суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині не визнав і не сприяв встановленню об`єктивної істини.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого та беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин під час іспитового строку за попереднім умисним злочином, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання за ч. 2 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 24.02.2016 за ч. 3 ст. 296 КК України та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений в межах санкції частини 2 статті 152 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислювати з дати винесення ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 18.06.2016, на підставі якої відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 93).

Крім того, до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №704/1327/15-к відповідно до ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 18.09.2015, в зв`язку з чим він перебував під вартою з 18.09.2015 по 24.02.2016 включно.

Потерпілою в рамках даного кримінального провадження, заявлений позов, в якому ОСОБА_6 просить суд стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 100 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні потерпіла повністю підтримали позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги потерпілої не визнав.

Суд, вирішуючи питання цивільного позову, дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

В обґрунтуванні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 100 грн. потерпіла зазначає, що це кошти, витрачені на поїздку до судово-медичної установи, натомість вказує на те, що підтверджуючі чеки у неї відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що матеріальна шкода в зазначеному потерпілою стороною розмірі в судовому засіданні не доведена, оскільки потерпілою стороною не надано належних доказів заподіяння матеріальної шкоди саме в заявлених розмірах.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків.

Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 152 KK України з підстав, зазначених у мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння обвинуваченим моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 .

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів, у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні встановлено неправомірність дій ОСОБА_4 відносно потерпілої внаслідок порушення її статевої недоторканості та нехтування правом на статеву свободу внаслідок чого було завдано моральної шкоди.

Таким чином, суд бере до уваги, що потерпілій ОСОБА_6 діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях в результаті скоєння злочину відносно неї. При цьому суд враховує характер і об`єм фізичних, душевних і психічних страждань потерпілої, заподіяних протиправними діями обвинуваченого.

Суд також оцінює матеріальне становище обвинуваченого, розумність заявленої потерпілою суми з урахуванням реальної можливості її виплати обвинуваченим. Розглядаючи питання про розмір грошової суми у відшкодування моральної шкоди, заявленої потерпілою, суд бере до уваги, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 152 КК України у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Разом з тим моральна шкода, в зазначеному потерпілою розмірі, в судовому засіданні не доведена, оскільки потерпілою не надано доказів на заподіяння моральної шкоди саме в заявлених розмірах.

Тому, залежно від характеру вчиненого злочину, фактичних обставин вчинення злочину, майнового стану обвинуваченого, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеня вини обвинуваченого, яка встановлена під час розгляду даної справи, а також із урахуванням вимог розумності та справедливості, а також доведеності розміру моральної шкоди потерпілою, суд вважає необхідним стягнути на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України (а.с. 70).
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 24.02.2016 за ч. 3 ст. 296 КК та остаточно, за сукупністю вироків, призначити покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 13.04.2017.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 18.06.2016 по 13.04.2017 та з 18.09.2015 по 24.02.2016 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Речові докази: об`єкт №1 - труси, об`єкт №2 лосіни, об`єкт №3 кофта, об`єкт №4 куртка, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, належні потерпілій ОСОБА_6 передати за належністю ОСОБА_6 ; два недопалки сигарети «BOND» - що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1