1-кп/381/289/17
381/2476/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року м. Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000077 від 16.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сквира, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженного, раніше судимого: 20.01.2014 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст.119,ч.2 ст.309,ч.1 ст.317, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений 18.08.2014 року на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 11.08.2014 року із Піщанської ВК № 59 Вінницької області на підставі п.»в» ст.1 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
До Фастівського міськрайонного суду Київської 10.07. 2017 року надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000077 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому засіданні, вважаючи також, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України. Прокурор також просив продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, наявних ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не заперечив проти призначення до судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам КПК України.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. (п.5 ч.1 ст. 291 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При цьому як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом.

Разом з тим, обвинувальний акт є неконкретним за своїм змістом, що позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується серед іншого у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, вчиненого особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст.309, 317 КК України (ч.2 ст. 307 КК України) та незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою збуту, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст.309, 317 КК України ( ч.3 ст. 307 КК України).

Однак, у обвинувальному акті, як при викладенні фактичних обставин, так і при формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 будь-яке посилання на обгрунтування наявності в діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України як мета збуту, відсутнє.

За таких обставин прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_6 не висунуто обґрунтоване та зрозуміле обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час закінчення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з обвинувальним актом.

Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового вироку, а тому є неприпустимим.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення підстав, меж та змісту судового розгляду, що призводить до порушення прав особи на захист.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт у кримінальному провадженні необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Крім того, в Ухвалі Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2017 року, яка залишена без змін та в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 27.06.2017 року було зазначено про вказані недоліки, які на даний час прокурором не усунуті.

Вирішуючи клопотання прокурора з приводу продовження обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить із наступного.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі доведення та визнання його вини у інкримінованих злочинах, ризик того, що опинившись на волі, він може ухилитись від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення залишається, а тому підстав для зміни чи скасування обраного щодо ОСОБА_6 під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає, а тому його слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 314 315, 376 КПК України, ст. ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,колегія судів,-

ухвалила:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000077 від 16.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України повернути прокурору Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 для усунення недоліків.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - тримання під вартою залишити без зміни та вважати продовженим на 60 діб, починаючи з дня надходження до суду обвинувального акту а саме до «07 вересня 2017 року, включно.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_8