ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кос І.Б.,

при секретарі Фалінській М.Б.

з участю прокурора Романика Р.В.

з участю захисника ОСОБА_1

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_2

представника

кримінальної міліції у справах неповнолітніх ОСОБА_3

представника служби у справах

дітей ОСОБА_4 РДА ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, вул Папірня, 75,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:

16 вересня 2010 року, приблизно в 14:00 год., неповнолітній ОСОБА_6 на подвірї СІП №1 в м. Буську по вул. Петрушевича, після розпиття спиртних напоїв, відкрито викрав жіночу сумочку, вартістю 35 грн. у гр. ОСОБА_7, вирвавши її з рук. Після цього побіг за приміщення СШ № 1 та на прохання потерпілої, яка бігла за ним, повернути її сумочку, ОСОБА_8 не реагував. Тоді, приблизно через п'ятнадцять хвилин, неповнолітній ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_7, що стояла поряд зі школою та повернув їй сумочку. Отримавши сумочку, остання оглянула її вміст та виявила відсутність в ній її мобільного телефону марки «Нокіа 8600», вартістю 920 грн., із стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Київстар» № НОМЕР_1, вартістю 25 грн. та грошей в сумі 100 гривень, що знаходились в її гаманці. ОСОБА_7 звернулась до ОСОБА_8 з проханням повернути телефон та гроші. На що ОСОБА_8 забрав з відкритого гаманця потерпілої ще дві купюри номіналом по пятдесят гривень та побіг у напрямку приміщення школи. Своїми діями неповнолітній ОСОБА_8 заподіяв гр. ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1080 гривень.

Підсудний ОСОБА_8 як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні свою вину в скоєному злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється та вказав, що дійсно 16 вересня 2010 року він, перебуваючи на території ЗОШ № 1 м. Буськ заволодів телефоном «Нокіа» чорного кольору у гр.ОСОБА_9 та стартовий пакетом мобільного звязку « Київстар». Крім цього, забрав із її сумочки спочатку 100 гривень, а згодом ще 2 банкноти по 50 гривень.

Крім повного визнання своєї вини підсудним у вчиненому злочині, вчинене ОСОБА_8 суспільно небезпечне діяння під час судового розгляду справи підтверджується:

-показами потерпілої ОСОБА_7, яка пояснила, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6 За вказаною адресою вона проживає сама. На даний час тимчасово не працює, а живе на гроші, які їй дає матір або

присилає батько. 16 серпня 2010 року, близько 11.00 год. вона, разом із своєю сестрою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, приїхала в м. Буськ, щоб піти на ринок. ОСОБА_7 зняла із своєї кредитної картки гроші в сумі 600 грн., які поклала собі у гаманець. Крім цих грошей у неї ще було пять гривень. На ринку вона та сестра придбали деякі речі, які саме не пригадує, купили продуктів додому. Після цього вони пішли в аптеку, де придбали ліків на суму 10 грн., а також ОСОБА_7 дала 200 грн. своїй сестрі. На цей момент в гаманці ОСОБА_7 залишилось понад 300 грн. Близько, 11.30 год. ОСОБА_7 зателефонувала до свого товариша ОСОБА_11, та домовилась з ним зустрітись через 20 хв. на подвірї СШ № 1. ОСОБА_12 їй сказав, що має якийсь мобільний телефон і хоче його продати за двісті гривень. Юлія йому відповіла, щоб він тримав його біля себе, коли зустрінуться, то вона його огляне і, можливо, купить. Вона, разом з сестрою, пішла на подвіря СШ № 1 в м. Буськ. На цей момент там були ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_6, які розпивали спиртні напої. ОСОБА_11 показав ОСОБА_7 якийсь мобільний телефон і сказав, що продасть його за двісті гривень. Вона з сестрою оглянула цей телефон, але купувати відмовились, оскільки телефон був подряпаний та старий. Після цього її сестра пішла на автобусну зупинку, біля ринку у м. Буськ, щоб їхати додому. ОСОБА_7 залишилась разом з ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_6 Коли сестра пішла з подвіря школи ОСОБА_7 пішла у магазин та придбала сигарети і воду, скільки грошей у неї залишилось вона не памятає. З магазину вона знову повернулась на подвіря школи і підійшла до вищевказаних своїх знайомих. Разом з ними вона почала розпивати спиртне. У них була пляшка горілки, ємністю 1 л, яка вже була надпитою. Вони вчотирьох допили горілку, яка, ще залишилась, це було ще близько 700 грам, а тоді ОСОБА_11 попросив її, щоб вона дала гроші ще на спиртне. ОСОБА_7 відмовилась і він попросив її позичити йому 20 грн., що вона і зробила. ОСОБА_11 дав гроші ОСОБА_6, який поїхав по горілку. Через деякий час він повернувся з пляшкою горілки, ємністю 0, 5 л. Дану пляшку горілки вони також почали розпивати. Випивши один раз ОСОБА_7 вирішила покурити. ОСОБА_6 побачив, що у неї є сигарети і почав у неї їх випрошувати. Юлія не хотіла їх йому давати, а тому він спробував вихопити у неї з рук сумку. Сумку вона міцно тримала і це йому не вдалося. Він знову почав випрошувати сигарети і несподівано вирвав з рук ОСОБА_7 її сумку, після цього одразу побіг у напрямку котельні школи. Вона спробувала за ним побігти, але була на підборах і не змогла його наздогнати. Юлія побачила як він відкрив її сумку та почав у ній щось шукати, але що саме він шукав та що витяг із сумки вона не роздивилась. Після цього ОСОБА_7 почала кричати до ОСОБА_6, щоб він повернув їй її сумку, але він не реагував. Після цього він забіг за котельню і вона його не бачила. Через 2-3 хвилини ОСОБА_6 повернувся. В руках у нього була її сумка та сигарета. Яку він біля неї прикурив. ОСОБА_7 взяла сумку та одразу перевірила чи все на місці. При огляді вона виявила, що не має ста гривень, однією купюрою. В гаманці було лише двісті гривень однією купюрою 100 гривень та двома купюрами по 50 гривень. Вона сказала йому, щоб він повернув їй гроші, але він сказав, що нічого не брав. Тоді потерпіла вирішила зателефонувати до свого знайомого ОСОБА_6 з с. Чучмани, але телефона у сумці також не було. Тоді вона сказала ОСОБА_6, щоб він негайно повернув їй її гроші та мобільний телефон. Він знову говорив, що нічого не брав. В цей момент до них на подвіря школи підійшла матір ОСОБА_7 Як вона там опинилась ОСОБА_7 невідомо. Матір ОСОБА_7 підійшла сама. Юлія розповіла їй про те , що сталося і вона також почала казати ОСОБА_6, щоб він повернув гроші та телефон. Він знову ж все заперечив. ОСОБА_12 ОСОБА_7 повідомила, що свій мобільний телефон марки «Нокіа 8600», який у неї викрав ОСОБА_6 вона придбала близько двох місяців тому за 900 грн. Даний телефон мав дві тріщи на дисплеї. ОСОБА_12 у цьому телефоні не було картки памяті, а був лише стартовий пакет оператора мобільного звязку «Київстар» № . Після цього ОСОБА_7 пішла в ОСОБА_4, щоб заявити про даний факт. Цього дня вона ОСОБА_6 більше не бачила і він їй нічого не повертав.

-показами законного представника ОСОБА_2, яка пояснила, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_8, у власному житловому будинку. Разом із нею проживають її діти, а саме: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_6. Приблизно 11 років тому загинув її чоловік, тому дітей вона виховує сама. На даний час вона тимчасово не працює. 16 серпня 2010 року, близько обіду, вона працювала на полі і до неї, разом із працівниками міліції, підійшов її син ОСОБА_6. Працівники міліції розповіли їй, що 'її син ОСОБА_18 викрав у гр. ОСОБА_7 мобільний телефон та гроші, в якій саме сумі вона не пригадує. Після цього працівники міліції запитали у неї, чи можна оглянути її житловий будинок. ОСОБА_2 погодилась і вони поїхали до її будинку у м. Буськ, вул. Папірня, 75. З добровільної згоди ОСОБА_2, працівники міліції оглянули їх будинок. В ході огляду ОСОБА_6 показав їм де знаходився якийсь мобільний телефон. Раніше цього телефона ОСОБА_2 у своїх дітей не бачила. Даний мобільний телефон працівники міліції вилучили у ОСОБА_4 Пізніше, коли вона розмовляла із своїм сином ОСОБА_18, він зізнався їй, що викрав цей телефон у гр. ОСОБА_7;

-показами представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх ОСОБА_3, яка суду повідомила, що неповнолітній ОСОБА_8 поставлений на профілактичний облік, у звязку із притягненням його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. По місцю проживання він частково забезпечений належними умовами проживання, навчання і виховання. Характеризується посередньо, з сусідами не конфліктує, допомагає матері по господарству, зауважень зі сторони виконкому міської ради не поступало. На даний час він навчається у Олеському профліцеї. По місцю навчання характеризується посередньо;

-перевіреними та оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_11, який пояснив, що він на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9, в будинку своїх батьків. 16.08.2010 року він по телефону домовився зустрітись із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_13 на вул. Галицькій в м. Буськ. Приблизно об 11:00 год. він з ними зустрівся, та в цей час до нього зателефонувала його знайома гр. ОСОБА_7, яка попросила показати їй мобільний телефон, який він перед цим знайшов біля р. Зах. Буг. ОСОБА_11 відповів їй що може з нею зустрітись і вони домовились, що зустрінуться біля СІП № 1 м. Буськ. Після цього він, разом з своїми знайомими, пішли в напрямку СІП № 1 м. Буськ. Підійшовши до школи, вони зупинились біля старої котельні, де почали розпивати спиртне, яке принесли з собою в кількості один літр. Через кілька хвилин прийшла ОСОБА_7 Коли ОСОБА_7 Ю підійшла до них, то разом з ними почала розпивати горілку. ОСОБА_11 показав ОСОБА_7 знайдений ним мобільний телефон. Оглянувши телефон вона відмовилась його у нього купляти. Розпивши з ними спиртне, ОСОБА_7 дала ОСОБА_8 20 гривень та сказала, щоб він придбав ще спиртного. Він сів на свій велосипед та поїхав. Через кілька хвилин він повернувся з пляшкою горілки якою ємністю ОСОБА_11 вже не памятає. Приїхавши ОСОБА_6 дав їм пляшку горілки та разом з ними продовжив її розпивати. Під час розлиття спиртного ОСОБА_6 вирвав з рук ОСОБА_7 її сумочку, після чого вона почала до нього говорити, щоб він їй віддав її сумочку та намагалась її забрати, але ОСОБА_6 їй нічого не віддав та побіг за котельню, поряд з якою вони стояли. ОСОБА_7 побігла за ним та кричала щоб він повернув їй її сумочку, але він не реагував та зник за котельнею. Після цього ОСОБА_7 повернулась до ОСОБА_11 та ОСОБА_13 і сказала, що ОСОБА_6 не має. Приблизно через 2-3 хвилини, ОСОБА_6 повернувся до них та віддав сумочку ОСОБА_7 Вона взяла сумочку та, відкривши її, сказала до ОСОБА_6, щоб він віддав їй 100 гривень. Він сказав що не брав в неї сто гривень. ОСОБА_12 вона сказала до ОСОБА_6, щоб він віддав їй її мобільний телефон, на що він також відповів, що не брав його. Після цього ОСОБА_7 почувши, що ОСОБА_6 не віддасть їй 100 гривень, які він в неї забрав, вийняла з сумки дві купюри номіналом по пятдесят гривень та викинула їх з словами «забирай ще ці гроші». Після цього ОСОБА_7 сказала, що заявить в міліцію і пішла від нас. Тоді ОСОБА_11 та ОСОБА_13 почали говорити ОСОБА_6, щоб він наздогнав ОСОБА_7 та повернув їй гроші та телефон. ОСОБА_6 сів на свій велосипед та поїхав в напрямку центру м. Буськ і назад до них не повертався. Перед тим як їхати ОСОБА_6 залишив біля ОСОБА_11 200 гривень купюрами номіналом дві купюри по пятдесят гривень та одна номіналом сто гривень. А також ОСОБА_6 залишив свій мобільний телефон. Приблизно через пів години до них підїхали працівники міліції, які попросили їх проїхати з ними в райвідділ. ОСОБА_11 та ОСОБА_13 погодились та забравши 200 гривень і мобільний телефон ОСОБА_6 вони поїхали в ОСОБА_4 ГУМВСУ. В ОСОБА_4 ГУМВСУ ОСОБА_11 разом з ОСОБА_13 зачекали поки привезуть ОСОБА_6 під час того, як вони чекали, ОСОБА_13 з 200 гривень, викрадених у ОСОБА_7, взяв 50 гривень та придбав на них воду та ліки для себе та сигарети. Після цього працівники міліції отримали у них пояснення та він повернув ОСОБА_7 150 гривень, а 50 гривень ОСОБА_11 та ОСОБА_13 пообіцяли повернути, бо на ці гроші купили собі воду та сигарети. На даний час ОСОБА_11 грошів ОСОБА_7 не повернув, оскільки вона відмовляється брати та каже що їй їх не потрібно. Ні він, ні ОСОБА_13 не мають жодного відношення до відкритого викрадення майна ОСОБА_7, і повернуть їй гроші в сумі 50 гривень по першій її вимозі (а.с.34-35);

-перевіреними та оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_13, який пояснив, що він на даний час проживає ІНФОРМАЦІЯ_10, в квартирі його батьків. 16 серпня 2010 року він по телефону домовився зустрітись з своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на вул. Галицькій в м. Буськ. Приблизно об 11:00 год. він з ними зустрівся та в цей час до ОСОБА_11 хтось зателефонував і він сказав, що це гр. ОСОБА_7. Після цього він, разом з своїми знайомими, пішли в напрямку СШ № 1 м. Буська. Підійшовши до школи вони зупинились біля старої котельні, де почали розпивати спиртне, яке принесли з собою в кількості один літр. Через кілька хвилин прийшла ОСОБА_7 разом з своєю сестрою. Коли ОСОБА_7 з сестрою підійшла до них - оглянули телефон у ОСОБА_11, після цього сестра ОСОБА_7 пішла від них, а ОСОБА_7 залишилась з ними та почала розпивати принесену ними горілку. Розпивши з ними спиртне, ОСОБА_7 дала 20 гривень ОСОБА_6 та сказала, щоб він придбав ще спиртного. Він сів на свій велосипед та приїхав через кілька хвилин з пляшкою горілки якою ємністю ОСОБА_13 Ю, вже не пам'ятає. Приїхавши ОСОБА_6 дав нам пляшку та разом з ними продовжив її розпивати. Під час розлиття спиртного ОСОБА_6 забрав з рук ОСОБА_7 її сумочку, після чого побіг за котельню, поряд з якою вони знаходились. ОСОБА_7 побігла за ним та кричала до нього, щоб він повернув їй її сумочку, але він не реагував та зник за котельною. Після цього ОСОБА_7 повернулась до нас та сказала, що його нема. Приблизно через 2-3 хвилини ОСОБА_6 повернувся до нас та віддав сумочку ОСОБА_7 Вона взяла сумочку та відкривши її сказала до ОСОБА_6 щоб він віддав їй 100 гривень. Він сказав, що не брав в неї сто гривень. Після цього ОСОБА_7 почувши, що ОСОБА_6 не віддасть їй 100 гривень, які він в неї забрав вийняла з сумки дві купюри номіналом по п'ятдесят гривень та викинула їх з словами до ОСОБА_6 «забирай ще ці гроші». Після цього ОСОБА_12 вона сказала до ОСОБА_6, щоб він віддав їй її мобільний телефон, на що він сказав що не брав його також. Потім до них прийшла якась жінка, як він зрозумів з розмови це була хресна ОСОБА_7 та сказала, щоб їй віддали мобільний телефон, бо вона заявить в міліцію, після чого пішла від них. Після цього ОСОБА_7 пішла від них. ОСОБА_13, разом з ОСОБА_11, сказали до ОСОБА_6 щоб він догнав ОСОБА_7 та повернув їй гроші та телефон. ОСОБА_6 сів на свій велосипед та поїхав в напрямку центру м. Буськ і назад до них не повертався. Перед тим як їхати ОСОБА_6 залишив на бетонній плиті свій мобільний телефон та гроші в сумі 200 гривень купюрами номіналом дві купюри по п'ятдесят гривень та одна номіналом сто гривень. Приблизно через пів години до них під'їхали працівники міліції, які попросили їх проїхати з ними в райвідділ. ОСОБА_13 Ю та ОСОБА_11 погодились. ОСОБА_11 забрав 200 гривень та мобільний телефон ОСОБА_6, після цього вони поїхали в ОСОБА_4 ГУМВСУ. В ОСОБА_4 ГУМВСУ ОСОБА_13, разом з ОСОБА_11,. зачекали поки привезуть ОСОБА_6 під час того як вони чекали ОСОБА_13 з 200 гривень викрадених у ОСОБА_7 взяв 50 гривень та придбав на них воду, ліки для себе та сигарети. Після цього працівники міліції отримали у нього пояснення та ОСОБА_11 віддав працівникам міліції гроші залишені ОСОБА_6 в сумі 150 гривень, двома купюрами номіналом сто та п'ятдесят гривень, а 50 гривень він та ОСОБА_11 пообіцяли повернути бо на ці гроші купили собі воду, сигарети та ліки. На даний час ОСОБА_13 грошей ОСОБА_7 не повернув, оскільки вона відмовляється брати та каже що їй вони не потрібні. Ні він, ні ОСОБА_11, до відкритого викрадення майна ОСОБА_7 відношення не мають, і повернуть їй

гроші в сумі 50 гривень на першу її вимогу (а.с. 32-33);

-перевіреними та оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10, яка пояснила, що 16 серпня, точної години вона пригадати не може, вона приїхала у м. Буськ на ринок. З нею приїхала її сестра ОСОБА_7. На ринку вони вирішили купити деякі речі з одягу та продукти. Спочатку вони пішли до банкомату, де ОСОБА_7 із своєї кредитної картки зняла гроші, але яку саме суму їй невідомо, оскільки вона не бачила. ОСОБА_10 бачила лише як ОСОБА_7 перераховувала гроші і там були лише банкноти по 100 грн. Після цього вони пішли на ринок, але нічого там не купували. Через деякий час вирішили їхати додому і пішли на автобусну зупинку, у м ОСОБА_4, біля ринку. Прийшовши туди, ОСОБА_7 сказала, що хоче зробити їй подарунок, а саме подарувати мобільний телефон. Юлія сказала ОСОБА_10, щоб та їхала додому, а вона іде та купить їй телефон. Дещо раніше ОСОБА_7 з кимось розмовляла по телефону і домовилась з кимось про зустріч на подвірї ОСОБА_4 ЗОШ № 1. Юлія пішла у напрямку вул. Петрушевича. Мобільнй телефон ОСОБА_10 був не потрібен, а тому вона пішла за сестрою і вони удвох пішли на подвіря школи. На подвірї школи, неподалік старої котельні, стояло троє незнайомих їй хлопців, до яких вони підійшли. Як зрозуміла ОСОБА_10, це були знайомі її сестри ОСОБА_7. Один з них показав їм якийсь старий мобільний телефон і запропонував купити його за двісті гривень. Оглянувши цей телефон ОСОБА_10 сказала, що не хоче його, бо він старий та подряпаний. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відійшли у бік від тієї компанії і ОСОБА_10 запропонувала їхати додому. Юлія дала їй гроші на квиток, в сумі 20 грн., та сказала, що залишиться з друзями та пішла у магазин. ОСОБА_12 ОСОБА_10 повідомила, що раніше, коли вони були біля банкомату, ОСОБА_7 дала їй гроші в сумі 400 грн. і сказала, що це додому. Точної суми грошей, які були у ОСОБА_7 вона вказати не може, оскільки не бачила (а.с.46-48);

-оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 16.08.2010 р. (під час проведення якого у будинку ОСОБА_2, що в м. Буськ, вул. Папірня, 75, було вилучено мобільний телефон марки «НОКІА 8600», чорного кольору, ІМЕІ 11220, батарею до нього та стартовий пакет оператора мобільного звязку «Київстар») (а.с. 7)

-оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 16.08.2010 р. (під час якого у гр. ОСОБА_11 було вилучено дві купюри номіналом 100 (AB 4967030) та 50 (ЕА 2596625) грн.) (а.с. 10)

-оголошеною в судовому засіданні довідкою про вартість бувшого у використанні телефону «НОКІА 8600», вартість якого становить 920,00 грн., стартового пакету оператора мобільного звязку «Київстар» - 25,00 грн., жіночої сумочки, чорного кольору - 35 грн. ( а.с. 17-18)

Оцінюючі зібрані та перевірені по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто скоїв злочин, передбачений ч.І ст.186 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу підсудного, який раніше не судимий, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання та навчання.

Помякшуючими покарання обставинами є те, що він неповнолітній, щиро розкаюється у вчиненому злочині, обтяжуючою покарання обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, яке буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, відповідно до ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_8 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «НОКІА 8600», чорного кольору, ІМЕІ 1220, батарея до нього, стартовий пакет оператора мобільного звязку «Київстар», дві банкноти номіналом 50 грн. (ЕА 2596625) та 100 грн. (AB 4967030) - повернути потерпілій.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. 323, ст. 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу, залишити раніше обрану - підписка про невиїзд.

Речові докази - мобільний телефон марки «НОКІА 8600», чорного кольору, ІМЕІ 1220, батарея до нього, стартовий пакет оператора мобільного звязку «Київстар», дві банкноти номіналом 50 грн. (ЕА 2596625) та 100 грн. (AB 4967030)- повернути потерпілій ОСОБА_7.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя Кос І.Б.