В И Р О К
іменем України
"28" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0005196 від 29 квітня 2014 року (об`єднане з кримінальним провадженням №0012236) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі Грузії, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

19.01.2004 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за

ст.15ч.2, ст.185ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки, постановою Подільського районного суду м.Києва від 25.07.2006 року іспитовий строк випробування скасовано, звільнений

з місць позбавлення волі 03.06.2009 року умовно-достроково на 4 місяці 9 днів;

13.10.2011 року вироком Голосіївського районного суду м.Києва за ст.185ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік;
16.05.2014 року вироком Святошинського районного суду м.Києва за ст.185ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31.10.2014 року іспитовий строк випробування скасовано,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 22 липня 2013 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись в бізнес-центрі «Оріфлейм» Торгового центру «Лівобережний», що розташований по вулиці Раїси Окіпної, 2-А у м.Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, звернув увагу на шкіряний портфель, який належав ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно повторно викрав чуже майно, а саме: шкіряний портфель вартістю 100 гривень, в якому знаходився фотоапарат марки «КАСІО», вартістю 1000 гривень, що належало ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1100 гривень. Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 29.04.2014 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись в офісному приміщенні, що розташоване за адресою проспект Возз`єднання, 15 у м.Києві, звернув увагу на чоловічу сумку, яка знаходилась на одному зі стільців та належала ОСОБА_6 при цьому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаної сумки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно повторно викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_6 , а саме: шкіряну чоловічу сумку вартістю 500 гривень, в якій знаходились: пристрій для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями, марки МПР-9мм, вартістю 6000 гривень, ключ до автомобіля з логотипом «Мерседес», який для потерпілого матеріальної цінності не становить; дозвіл на пристрій для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями, два технічні паспорти на автомобілі «Тойота» та «Мерседес», які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 22 липня 2013 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, він, знаходячись в бізнес-центрі «Оріфлейм» Торгового центру «Лівобережний», що розташований по вулиці Раїси Окіпної, 2-А у м.Києві, звернув увагу на шкіряний портфель, який вирішив викрасти. З цією метою, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він, діючи таємно, викрав вказаний шкіряний портфель, в якому знаходився фотоапарат марки «КАСІО», після чого, з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд. Крім того, 29.04.2014 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, він, знаходячись в офісному приміщенні, що розташоване по проспекту Возз`єднання, 15 у м.Києві, звернув увагу на чоловічу сумку, що знаходилась на одному зі стільців, яку він вирішив викрасти та належала, як з`ясувалось в подальшому ОСОБА_6 при цьому у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаної сумки. З цією метою, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він таємно викрав вказану шкіряну чоловічу сумку, в якій знаходились: пристрій для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями, марки МПР-9мм, ключ до автомобіля з логотипом «Мерседес», дозвіл на пристрій для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями, два технічні паспорти на автомобілі «Тойота» та «Мерседес», після чого, з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, послався на те, що злочини вчинив лише через скрутне матеріальне становище, оскільки через попередні судимості не може працевлаштуватись, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з переліком, кількістю та вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинуваченні по всім епізодам пред`явленого обвинувачення, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також даних протоколів огляду місць подій, даних протоколу огляду речей, даних висновків судово-трасологічних експертиз, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працював, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдану злочином матеріальну шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив новий корисливий злочин, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочинні дії 22 липня 2013 року та 29.04.2014 року, за які засуджується по даній справі, до постановлення вироку Святошинського районного суду м.Києва від 16.05.2014 року, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Також, суд враховує, що на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31.10.2014 року іспитовий строк випробування у вигляді двох років, встановлений щодо ОСОБА_4 вироком Святошинського районного суду м.Києва від 16.05.2014 року був скасований, після чого, ОСОБА_4 був затриманий та поміщений до Київського СІЗО 11.06.2015 року та направлений в подальшому 10.07.2015 року для відбування покарання до Білоцерківської виправної колонії №35 Київської області (т.2 а.с.174).

У зв`язку з порушенням ОСОБА_4 застосованого щодо нього у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді застави, заставу у розмірі 12180 гривень слід звернути в доход держави.

Поряд з цим, також суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі: ключ з логотипом «Мерседес», предмет схожий на пістолет ПМ, що належать потерпілому ОСОБА_6 та передані останньому на зберігання під розписку слід залишити у володінні та розпорядженні потерпілого; компакт-диски з відеозаписами, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, як джерела доказів.
Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_4 процесуальні витрати у розмірі 1622 гривні 92 копійки на користь держави за проведення по справі судово-трасологічних експертиз (отримувач коштів: УК у Дніпровському районі м.Києва 24060300, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві, код банку отримувача: 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ):38012871, рахунок отримувача: 0005).

Цивільні позови не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочини у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Святошинського районного суду м.Києва від 16.05.2014 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, менш суворого покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначеного цим вироком, призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обчислювати з 28 грудня 2016 року.

Зарахувати в строк остаточно призначеного ОСОБА_4 покарання, частково відбуте ОСОБА_4 покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м.Києва від 16 травня 2014 року, а саме: з 11.06.2015 року до 28.12.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з 28.12.2016 року до набрання цим вироком законної сили, а також термін попереднього ув`язнення останнього в період часу з 09.12.2014 року по 24.12.2014 року та з 11.06.2015 року по 10.07.2015 року - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У зв`язку з порушенням ОСОБА_4 застосованого щодо нього у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді застави, заставу у розмірі 12180 гривень - звернути в доход держави.

Речові докази по справі: ключ з логотипом «Мерседес», предмет схожий на пістолет ПМ, що належать потерпілому ОСОБА_6 та передані останньому на зберігання під розписку слід залишити у володінні та розпорядженні потерпілого; компакт-диски з відеозаписами, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, як джерела доказів.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у розмірі 1622 гривні 92 копійки на користь держави за проведення по справі судово-трасологічних експертиз (отримувач коштів: УК у Дніпровському районі м.Києва 24060300, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві, код банку отримувача: 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ):38012871, рахунок отримувача: 0005).

Цивільні позови не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: