Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4052/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0006874, яке надійшло від прокурора ОСОБА_8 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондарі, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, українця, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2013 року народження, з вищою освітою, працюючого на посаді майстра дільниці в ТОВ «Спецвисотбуд», зареєстрованого за адресою: Житомирська обл., Овруцький р-н., с. Мала Хайча та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мала Хайча, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, українця, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньою-спеціальною освітою, працюючого на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в ТОВ «Спецвисотбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
19.09.2015, приблизно о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_4 та його племінник ОСОБА_5 , які перебували в компанії своїх товаришей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходились на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 26. Приблизно о 21 годині 30 хвилин, дочекавшись приїзду на зупинку автобуса № 53, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом із товаришами та іншими пасажирами зайшли всередину салону автобуса.
В цей час, на вищевказаній зупинці перебували ОСОБА_11 та її подруга ОСОБА_12 , яка проводжала останню.
ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, звернув увагу спочатку на раніше незнайому йому ОСОБА_11 та звернувся до неї, на що остання не відреагувала. Після чого, ОСОБА_4 , не зупиняючись та відчуваючи на фоні алкогольного сп`яніння вседозволенність звернувся до також раніше незнайомой ОСОБА_12 , яка стояла на зупинці навпроти відчинених дверей автобусу із подібними некоректними словами, проте, остання не розчувши переспросила його, однак, ОСОБА_4 на це не відреагував.
Достовірно знаючи та розуміючи про те, що за його діями спостерігають інші пасажири, які знаходились в салоні автобуса № 53 та в подальшому стали очевидцями його протиправних дій, безпричинно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з хуліганських спонукань, показав непристойний жест, а саме середній палець правої руки, в адресу ОСОБА_12 , демонстративно зневажаючи норми моралі та поведінки в суспільстві.
Після чого, ОСОБА_11 , яка вже знаходилась всередині салону автобусу з метою запобігання можливого конфлікту між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , зробила зауваження останньому щодо припинення неадекватних дій з його сторони.
Проте, не звертаючи уваги на зауваження ОСОБА_11 та не зробивши належних висновків, ОСОБА_4 свої дії не припинив, а навпроти, з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжив реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на демонстрацію зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві. Так, ОСОБА_4 , підійшовши до відчинених дверей автобуса, навпроти яких стояла ОСОБА_12 , схопив останню лівою рукою за плаття, в яке вона була вдягнена, в області грудей та затягнув в середину салону автобуса. Після чого, правою рукою наніс удар в область обличчя.
В цей час підбігла ОСОБА_11 та почала відштовхувати ОСОБА_4 від ОСОБА_12 з метою захисту своєї подруги від протиправних дій ОСОБА_4 . В подальшому, ОСОБА_4 втративши рівновагу та не встоявши на ногах, присів на сидіння автобусу, схопивши за волосся ОСОБА_12 та внаслідок чого потягнув останню за собою, при цьому наніс удар ногою в область обличчя.
В ході своїх хуліганських дій, ОСОБА_4 , висловлюючись нецензурною лайкою, наніс ОСОБА_11 удар ногою в обличчя, а саме в підборіддя, від чого остання через відчинені двері випала з автобусу, який був готовий рухатись, оскільки в той час вже працював двигун та впала під його колеса, втративши свідомість.
В цей час, ОСОБА_5 , спостерігаючи за протиправними діями свого дядька ОСОБА_4 та розуміючи особливу зухвалість та винятковий цинізм, якими супроводжувалась поведінка останнього та прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою самоутвердитися за рахунок приниження ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підбіг до останньої та наніс кулаками п`ять ударів по голові та один удар кулаком в обличчя. Після чого, ОСОБА_5 , не зважаючи уваги на присутніх пасажирів автобусу, які наполягали на припиненні протиправних дій, використавши безпорадний стан ОСОБА_12 , вдарив її ногою в живіт, від чого остання через відчиненні двері автобуса впала на асфальт.
В цей час, зрозумівши наслідки своїх протиправних злочинних дій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , намагаючись уникнути можливого викриття та в подальшому притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому пересвідчившись, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 перебувають в безпорадному стані та з метою запобігання спробам викриття їх неправомірних дій правоохоронними органами, зникли з місця скоєння злочину.
Згідно з висновком від 22.09.2015 № 2709, тілесні ушкодження, які отримала ОСОБА_12 відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Згідно з висновком від 21.01.2016 № 2415/Е, отримані тілесні ушкодження, ОСОБА_11 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно 19.09.2015 р. у вечірній час він перебував у стані алкогольного сп`яніння на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 26 у компанії своїх знайомих, серед, яких були його племінник ОСОБА_5 , знайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У подальшому вони всі сіли у автобус № НОМЕР_3 , де серед інших пасажирів перебувала потерпіла ОСОБА_11 . Також біля автобуса стояла ОСОБА_12 , яких він до цього не знав. У подальшому він з хуліганських мотивів почав чіплятися до ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , порушуючи при цьому громадський порядок, та серед іншого наносячи останнім удари, які описані слідчим. Також до його протиправних дій приєднався його племінник ОСОБА_13 , яких теж наносив вказаним потерпілим удари та порушував громадський порядок. При всіх цих подіях були присутні й інші люди. Не заперечував викладених слідчим у обвинувальному акті фактичних обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, щиро покаявся та показав, що 19.09.2015 р. у вечірній час він перебував у стані алкогольного сп`яніння на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 26 у компанії своїх знайомих, серед, яких були його дядько ОСОБА_4 , знайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У подальшому вони всі сіли у автобус № НОМЕР_3 , де серед інших пасажирів перебувала потерпіла ОСОБА_11 . Також біля автобуса стояла ОСОБА_12 , яких він до цього не знав. У подальшому він бачив, як ОСОБА_4 почав чіплятися до ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , порушуючи при цьому громадський порядок, та серед іншого наносячи останнім удари, які описані слідчим. Під час цього він також із хуліганських мотивів приєднався до злочинних дій ОСОБА_4 та теж наніс вказаним потерпілим удари та порушував громадський порядок. При всіх цих подіях були присутні й інші люди. Не заперечував викладених слідчим у обвинувальному акті фактичних обставин.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєному злочині, визнання ними кваліфікації їх дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам, викладеним в їх обвинуваченні і ними не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що їх характеризують.

Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненими групою осіб, ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 2 ст. 296 КК України.

Також суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненими групою осіб, ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 2 ст. 296 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, осіб обвинувачених, які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються позитивно, працюють, ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітніх дітей, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, та обставину, що пом`якшує їх покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений ч.2 ст.296 КК України на думку суду, зможе виправити останніх та попередити вчинення ними нових злочинів. З урахуванням тяжкості злочину, обставин справи, зокрема, що обвинувачені раніше не судимі, щиро покаялись, соціально адаптовані, зокрема, працюють, ОСОБА_4 має родину, запевнили, що у майбутньому не будуть вчиняти інших кримінальних правопорушень, позицію прокурора та потерпілих, які орієнтували суд на застосування положень ст.75 КК України та просили звільнити обвинувачених від відбування покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку, що їх перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжні заходи, обрані щодо ОСОБА_4 у виді домашнього арешту та щодо ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили зберегти, а після набрання вироком законної сили скасувати.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

СуддяОСОБА_1