1-кп/381/203/17
381/1685/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000370 від 13.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кам`янка-Бузька Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

06.04.2017 року, близько 09 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, ОСОБА_4 прибув до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , де переліз через паркан, таким чином проник на територію подвір`я вказаного будинку, де зібрав металобрухт, який належить останньому, після чого склав його біля воріт з внутрішньої сторони, таким чином, підготувавши металобрухт для подальшого викрадення.

Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом демонтажу скла вікна, проник до будинку, де викрав настінний килим виробництва СССР, вартістю 800 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з викраденим килимом покинув місце скоєння злочину, й розпорядився ним на власний розсуд.

Наступного дня, 07.04.2017 року, близько 09 год., ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний злочинний намір, направлений на викрадення металобрухту з подвір`я будинку АДРЕСА_3 , продовжуючи діяти умисно, з корисливих мотивів, повернувся до вказаного подвір`я, де переліз через паркан, в результаті чого потрапив на подвір`я вказаного будинку, відчинив ворота, що ведуть до подвір`я та за допомогою власного телефону зателефонував ОСОБА_8 , яка займається скуповуванням металобрухту у населення як фізична особа-підпіриємець, та запропонував придбати у нього металобрухт. Цього ж дня близько 09 год. 30 хв. по приїзду ОСОБА_8 , яка не була поінформована про те, що металобрухт здобутий незаконним шляхом, ОСОБА_4 , збув останній, продавши за кошти в сумі 500 грн., металобрухт, вагою 200 кг., вартістю 2 грн. 60 коп. за 1 кг, па загальну суму 520 грн., який 06.04.2017 року був ним заздалегідь підготований для викрадення, після чого залишив місце скоєння злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1320 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викраденні чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.04.2017 року, близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, прибув до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , де переліз через паркан, таким чином проник на територію подвір`я вказаного будинку, де зібрав металобрухт, який належить останньому, після чого склав його біля воріт з внутрішньої сторони, таким чином, підготувавши металобрухт для подальшого викрадення.

Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом демонтажу скла вікна, проник до будинку, й повторно викрав настінній килим виробництва СССР, вартістю 750 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з викраденим килимом покинув місце скоєння злочину, й розпорядився ним на власний розсуд.

Наступного дня, 13.04.2017 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, направлений па викрадення металобрухту з подвір`я будинку АДРЕСА_3 , продовжуючи діяти умисно, з корисливих мотивів, повернувся до вказаного подвір`я, де переліз через паркан, в результаті чого потрапив на подвір`я вказаного будинку, відчинив ворота, що ведуть до подвір`я та за допомогою власного телефону зателефонував ОСОБА_8 , яка займається скуповуванням металобрухту у населення як фізична особа-підприємець, та запропонував придбати у нього металобрухт. Цього ж дня близько 09 год. 00 хв. по приїзду ОСОБА_8 , яка не була поінформована про те, що металобрухт здобутий незаконним шляхом, ОСОБА_4 , намагався збути останній металобрухт, вагою 267 кг., вартістю 2 грн. 60 коп. за 1 кг, на загальну суму 694 грн. 20 коп., який 12.04.2017 року був ним заздалегідь підготований для викрадення, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки відразу після завантаження металобрухту до вантажного автомобіля ОСОБА_8 , був виявлений працівниками поліції при цьому не мав реальної можливості розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1444 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання, що повністю відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що ним вчинено два епізоди злочину проти власності, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, а також те, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за вчинені ним злочини в межах санкцій, передбачених ч.3 ст.185 КК України з урахуванням положень ст.. 68 КК України, а також визначити йому на підставі ст.70 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зважаючи на дані про його особу, зокрема, що ОСОБА_4 надав своїм діям негативну оцінку, беручи до уваги позицію потерпілого щодо призначення ОСОБА_4 мінімального покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів,суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, тому у даному конкретному випадку вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання відповідно до ст.75 КК України, та встановити йому іспитовий строк, поклавши при цьому обов`язки, визначені ст.76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді:

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 3 (три)роки;

- за ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з дня оголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили речові докази: 2 килима, металобрухт вагою 267 кг - передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у власності законного володільця.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_9