Провадження №: 1-кп/127/358/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008109 від 30.11.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, студента Вінницького Національного медичного університету імені М.І. Пирогова, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 19.11.2015 у вечірній час знаходячись біля гуртожитку Вінницького медичного університету ім. І.В. Пирогова, що по вул. Блока 34, в м. Вінниці, зустрівся з невстановленою в ході досудового слідства особою де вирішили шляхом погрози застосування насильства здійснити вимогу передачу грошових коштів ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_10 , разом з невстановленою в ході досудового слідства особою, діючи за попередньою змовою, з метою незаконного збагачення, підбурювані жагою особистої наживи, маючи умисел на незаконну передачу чужого майна, з корисливих спонукань, близько 18:00 години 19.11.2015 через вхідні двері на запрошення ОСОБА_11 зайшли до кімнати АДРЕСА_2 , де застосували фізичне насилля з метою передачі чужого майна на потерпілого ОСОБА_12 . При цьому, відразу невстановлена особа, застосувала фізичне насильство, яке виразилося у нанесенні близько 5-10 ударів кулаками лівої та правої руки по корпусу та ребрам ОСОБА_13 , який в цей час сидів на ліжку. Від завданих тілесних ушкоджень, останній відчув сильний фізичний біль. Далі ОСОБА_10 дістав із своєї спортивної сумки пістолет і приставивши до коліна потерпілого, погрожуючи позбавити його життя почав вимагати грошові кошти в сумі 2000 грн. Через декілька хвилин погроз застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_13 , зрозумівши, що вказаної суми грошей у потерпілого заволодів чужим майном, яке було у тимчасовому користуванні ОСОБА_13 та належить його сусіду ОСОБА_14 : ноутбуком марки «Асер». Після чого з викраденим майном вийшли із вказаної кімнати.

ОСОБА_10 19.11.2015 близько 19:00 години, разом із невстановленою особою, повернулися до вище вказаної кімнати, де продовжуючи свої незаконні дії погрожуючи фізичною розправою та фізичним насильством, наказали ОСОБА_15 , здати ноутбук «Асер» до ломбарду, а гроші віддати їм. Злякавшись погроз, будучи морально подавленим та пригніченим, потерпілий ОСОБА_16 , вимушений був погодитися на їх незаконні вимоги. Близько 21:30 години 19.11.2015, ОСОБА_16 з ноутбуком «Асер», направляється до ломбарду «Регіональний» ПП «Золотодар» і Копмпанія», що по вул. Некрасова буд. 44, в м. Вінниці, де уклав договір застави та отримав грошові кошти в сумі 2000 грн. Після чого повернувшись до гуртожитку, біля буд. АДРЕСА_3 передав грошові кошти в сумі 2000 грн. ОСОБА_17 .

В подальшому ОСОБА_8 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_8 , вину в інкримінованому йому злочині не визнав та суду надав суду наступні показання, що до нього звернувся ОСОБА_18 , сказав що декілька хлопців на день студента побили їх дівчат і попросив допомогти розібратись у цій ситуації. Вони домовились зустрітись в 19:00 год. біля гуртожитку. ОСОБА_18 запропонував піднятись у кімнату до тих хлопців, які образили дівчат. Вони зайшли до ОСОБА_11 і всі разом піднялись, двері кімнати були відчинені і вони увійшли до кімнати і почали питатись що за ситуація сталась і чому вони так вчинили з дівчатами. ОСОБА_19 в цей час сидів на ліжку і нецензурно висловлювався на їх адресу, казав що такого не було, весь час дивився в ноутбук. Після чого ОСОБА_18 взяв ноутбук і поклав на друге ліжко. Далі ОСОБА_19 сказав, що він не правий і запропонував дівчатам дати компенсацію за його дії, на цьому і розійшлись. Фізичне насильство не застосовувалось, тільки дали по одному разу ОСОБА_19 ляпаса. Пістолету не було. При бесіді була присутня ОСОБА_11 . Яким чином ОСОБА_19 відшкодовував шкоду дівчатам не знає, відомо тільки те, що він заніс разом із ОСОБА_18 свій ноутбук у ломбард. Ніяких грошей від ОСОБА_19 він не отримував.

Допитаний в ході судового провадження потерпілий ОСОБА_19 , суду надав наступні показання, що до конфлікту знав ОСОБА_18 . Повідомив, що 18.11.2015 вони святкували день студента, потім всі пішли до гуртожитку. Біля гуртожитку ОСОБА_19 спілкувався із ОСОБА_20 і у них виникла словесна перепалка та вони посварились. На наступний ранок ОСОБА_19 прийшов до неї у кімнату щоб вибачитись, але її не було, дівчата сказали що передадуть вибачення. Також, ОСОБА_11 сказала, що ввечері до нього прийдуть поговорити. ОСОБА_19 повернувся до себе у кімнату і почав дивитись фільм на ноутбуці. Десь біля сьомої години до нього у кімнату зайшли ОСОБА_8 та невідома йому особа. Спочатку вони підбігли до його сусіда, а потім до нього і почали наносити удари, близько десяти. ОСОБА_19 почав прикривати голову руками. Після цього, потерпілий почав питати, що сталось і чому вони прийшли. Вони сказали що він має дати 2 000 гривень за те що образив дівчат. На той час вже підішли ОСОБА_11 та ОСОБА_20 . Після цього ОСОБА_8 витягнув з чорної сумки предмет, схожий на пістолет та почав погрожувати. ОСОБА_19 злякався, а хлопці почали нишпорити по кімнаті і шукати гроші. Знайшли гаманець, але в ньому нічого не було. Далі вони взяли ноутбук, потерпілий сказав що це не його а сусіда, але вони все одно його забрали і пішли кудись. Вже десь через годину повернувшись віддали і сказали, що дають йому півтори години щоб він знайшов гроші і пішли. Коли хлопці повернулись, потерпілий сказав їм що у нього не має грошей. Тоді вони всі разом вийшли на балкон і хлопці запропонували йому занести ноутбук в ломбард і потім віддати їм ці гроші. Під час розмови ще були присутні ОСОБА_20 та ОСОБА_11 . Тоді ОСОБА_19 разом із ОСОБА_18 поїхали в ломбард, здали ноутбук і потерпілий віддав 2 000 гривень біля гуртожитку ОСОБА_8 . В міліцію одразу не пішов, тому що йому погрожували. Щодо міри покарання обвинуваченого ОСОБА_8 поклався на розсуд суду.

Допитана в ході судового провадження свідок ОСОБА_11 , суду надала наступні показання, що конфлікт з потерпілим у неї стався в листопаді місяці 2015 року через її сусідку ОСОБА_20 . Остання прийшла до неї вся заплакана і почала розповідати, що посварилась з ОСОБА_19 і він наніс їй тілесні ушкодження. Потім прийшов ОСОБА_19 і ОСОБА_11 вийшла до нього в коридор і запитала що сталось, на що ОСОБА_19 почав нецензурно виражатись, це було в його манері розмови. ОСОБА_11 сказала йому що не можна так робити, після чого в них почалась словесна перепалка і ОСОБА_19 її вдарив. ОСОБА_11 почала кричати і з кімнати вибігла її подружка, тоді він вже заспокоївся. Також зазначила, що особисто до ОСОБА_8 вона не зверталась, просто в компанії було обговорення з приводу цієї ситуації і ОСОБА_8 сказав що поговорить з ОСОБА_19 . В той день ОСОБА_11 провела ОСОБА_8 в гуртожиток, на вахті він залишив свої водійські права і вони разом піднялись до кімнати ОСОБА_19 . З ним ще був невідомий їй хлопець. ОСОБА_8 постукав у двері, йому сказали щоб заходив. Вони разом увійшли до кімнати і останній почав говорили з потерпілим, розпитувати що сталось. Потім хлопці попросили її вийти з кімнати і далі вона вже не бачила що відбувалось в кімнаті. В кімнаті ще був присутній сусід ОСОБА_19 , який сидів у навушниках і слухав музику. Пістолет у ОСОБА_8 не бачила. Також повідомила, що зверталась до міліції із завою відносно ОСОБА_19 після того, як потерпілий написав заяву відносно обвинуваченого, оскільки їй стало образливо, що ОСОБА_8 заступився за дівчат, а ОСОБА_19 на нього намовляє. Але потім заяву забрала, оскільки її відмовила слідча, сказавши що результату не буде.

Допитаний в ході судового провадження свідок ОСОБА_18 , суду надав наступні показання, що пізно ввечері їздив на таксі з потерпілим здавати ноутбук у ломбард біля залізничного вокзалу, чий то був ноутбук йому невідомо. Поїхав з ним, тому що був обізнаний про місцезнаходження ломбарду. Ноутбук здали за 2 000 грн. і поїхали до гуртожитку також на таксі, за таксі розраховувався ОСОБА_18 . Біля гуртожитку було багато людей, зокрема, ОСОБА_11 , ОСОБА_20 . Чи був там ОСОБА_8 , чи заходив він тоді з ним до кімнати ОСОБА_19 не пам`ятає. Пам`ятає як приходив в гості у гуртожиток, який його провела ОСОБА_11 , і вони заходили до потерпілого, ходили палити цигарки на балкон. Про що говорили ОСОБА_19 та ОСОБА_8 на балконі не пам`ятає, не звертав на це уваги. ОСОБА_11 є його одногрупниця і вона часто жалілась на ОСОБА_19 , що він її ображає і по хамські себе поводить.

Допитана в ході судового провадження свідок ОСОБА_20 , суду надала наступні показання, що в листопаді 2015 року вона поверталась із святкування дня студента в гуртожиток і ОСОБА_19 в стані алкогольного сп`яніння хотів мати з неї якісь стосунки. ОСОБА_20 йому відмовила і він почав бити її головою об стіну, а потім вдарив у грудну клітку, почав нею трусити. Вона дуже злякалась і почала тікати від нього у гуртожиток. Прийшовши у гуртожиток, вона дуже сильно плакала і все розповіла своїм подружкам. До ОСОБА_8 за допомогою вона не зверталась, на той час їй взагалі нічого не було відомо про ці події. Знає, що зав`язався конфлікт між потерпілим та обвинуваченим, але подробиць не знає. Про дану ситуацію їй розповідала ОСОБА_11 . Також повідомила, що зверталась до міліції із завою відносно ОСОБА_19 після того, як потерпілий написав заяву відносно обвинуваченого, але потім заяву забрала.

Допитаний в ході судового провадження свідок ОСОБА_14 , суду надав наступні показання, що 19.11.2015 ввечері він прийшов у кімнату і побачив конфлікт, який відбувався між ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та ще невідомим йому хлопцем. Вони щось вирішували на підвищених тонах, але суть йому не відома. ОСОБА_18 в кімнаті присутній не був. Чи наносились тілесні ушкодження ОСОБА_19 він не пам`ятає. ОСОБА_8 діставав якусь річ, схожу на пістолет, але стверджувати що це був саме пістолет не може. Ноутбук знаходився в кімнаті на ліжку і хтось із хлопців його забрав, ОСОБА_14 проти цього не заперечував. Потім йому стало відомо, що його ноутбук здали у ломбард. ОСОБА_19 пояснив, що у нього його забрали. На теперішній час ноутбук знаходиться у ОСОБА_14 , він його викупив з ломбарду.

Допитаний в ході судового провадження свідок ОСОБА_21 , суду надав наступні показання, що вказані події відбувались після дня студента. Він проживав на той час у кімнаті з ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та ще один хлопець. 19.11.2015 він перебував у кімнаті з ОСОБА_19 , оскілки не міг ходити та лежав на ліжку. У кімнату зайшли ОСОБА_8 та ще один хлопець. Вказаний хлопець почав бити ОСОБА_19 , ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому не наносив. Потім ОСОБА_8 дістав пістолет та сказав ОСОБА_19 чи стріляти у нього. Потім всі сіли розмовляти. ОСОБА_8 повідомив про 2 000 грн., однак за що свідку не відомо. Потім ОСОБА_8 взяв ноутбук з ліжка і вийшов із кімнати. Вказаний ноутбук належить чи ОСОБА_19 чи ОСОБА_14 свідку не відомо. Видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_19 свідок не бачив. Потім до кімнати заходили ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , чи приходив ще хтось не пам`ятає. Потерпілий ОСОБА_19 після цих подій надовго із кімнати не виходив. ОСОБА_21 не відомо як ноутбук опинився у ОСОБА_19 і ОСОБА_14 .

Допитана в ході судового провадження свідок ОСОБА_22 , суду надала наступні показання, що обвинувачений ОСОБА_8 це її син. Так, 30.11.2015 їй стало відомо про те, що у медичний університет ім. Пирогова прийшли люди з правоохоронних органів, викликали її сина до деканату і пред`явили йому обвинувачення у тому, що він скоїв розбійний напад. Тоді ОСОБА_22 подзвонила адвокату і почала знайомитись із цими обставинами. Для неї це була шокуючи новина. На протязі тижня до 30.11.2015 через її батька було повідомлено, що її син скоїв злочин і за це потрібно розрахуватись. ОСОБА_22 розмовляла з цього приводу з ОСОБА_8 , він їй розповідав, що після дня студента виникла конфліктна ситуація між студентами і до нього звертались за яких він заступився. Вона не вірить що її син міг таке вчинити. Він активно займається громадською діяльністю, є лауреатом премій. Зазначила, що їй погрожували люди, які мають відношення до кримінальної справи, по якій вона проходила разом із сином потерпілою, казали щоб вона відмовилась від своїх показань. Пістолета у сина ніколи не бачила.

Також судом безпосередньо досліджені наступні докази надані сторонами кримінального провадження під час судового провадження:
?витяг з кримінального провадження № 0008109 відповідно до якого 30.11.2015 внесено відомості за ч. 3 ст. 187 КК України;
?протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.11.2015 відповідно до якого ОСОБА_19 повідомив, що 26.11.2015 в період часу з 20:00 год. до 21:00 год. біля гуртожитку Вінницького медичного університету ім. І.В. Пирогова, по вул. Блока 34, невідомі йому особи, із погрозою застосування фізичного насильства, заволодіння його грошовими коштами в розмірі 2 000 гривень;
?протокол огляду місця події від 30.11.2015 відповідно до якого у присутності двох понятих оглянуто кімнату № 321 гуртожитку Вінницького медичного університету ім. І.В. Пирогова, під час огляду здійснювалося фотографування;
?договір № 121155611 від 19.11.2015 укладений між «Ломбардом «Регіональний» ПП «Златодар 585» і Компанія» та ОСОБА_19 , чек;
?протокол проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 відповідно до якого за участю двох понятих та інших осіб потерпілий ОСОБА_19 розповів про події які відбулися 19.11.2015;
?протокол слідчого експерименту від 22.12.2015 відповідно до якого за участю двох понятих свідок ОСОБА_21 розповів про події які відбулися 19.11.2015;
?витяг з кримінального провадження № 0008135 відповідно до якого 01.12.2015 внесено відомості за ч. 1 ст. 125 КК України, висновок по матеріалам звернення ОСОБА_20 ;

?протокол одночасного допиту осіб від 12.04.2015 відповідно до якого одночасно допитано ОСОБА_19 та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного висновку.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або погрозою застосування такого насильства, поєднаного з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій).
За результатами судового розгляду прокурор ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 338 КПК України змінив правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 та кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 189 КК України, вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим вчинене за попередньою змовою групою осіб (вимагання).
Потерпілий ОСОБА_19 підтримав обвинувачення за ч. 2 ст. 189 КК України.
Так в ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_8 зазначив про те, що ніяких грошових коштів у потерпілого ОСОБА_19 він не вимагав та ніяких грошей від потерпілого він не отримував, зброї у нього не було. В кімнаті потерпілого ОСОБА_19 він опинився у зв`язку із тим, що ОСОБА_18 запропонував йому з`ясувати у потерпілого ОСОБА_19 про ситуацію, яка склалась на день студента із дівчатами.
Потерпілий ОСОБА_19 зазначив про те, що дійсно між ним та ОСОБА_23 після дня студента стався конфлікт в результаті якого йому були нанесені тілесні ушкодження, обвинувачений ОСОБА_8 погрожував йому предметом схожим на пістолет та в подальшому ОСОБА_8 та невідома йому особа повідомили потерпілому, що він має віддати 2 000 грн. за те, що на передодні образив дівчат. В подальшому вказані особи запропонували йому занести ноутбук у ломбард, що потерпілий і зробив та отримані 2 000 грн. віддав ОСОБА_8 .
Положенням ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого та прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Згідно із ст. 25 КПК України слідує, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосередньо виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Саме на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити які ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Положенням ст. 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК України.
Аналізуючи всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності, які були безпосередньо дослідженні в ході судового провадження, суд приходить до висновку, що основними доказами сторони обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, а саме: показання потерпілого ОСОБА_19 , показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , витяг з кримінального провадження № 0008109, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.11.2015, протокол огляду місця події від 30.11.2015 з додатками, договір № 121155611 від 19.11.2015 укладений між «Ломбардом «Регіональний» ПП «Златодар 585» і Компанія» та ОСОБА_19 , чек, протокол проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 з відео файлами, протокол слідчого експерименту від 22.12.2015 з відео файлами.

Так з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.11.2015 вбачається, що ОСОБА_19 будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомив про те, що 26.11.2015 в період часу з 20:00 год. до 21:00 год. біля гуртожитку ВНМУ по вул. Блока 34, невідомі йому особи, із погрозою застосування фізичного насильства, заволодіння його грошовими коштами в розмірі 2 000 гривень.
В порядку ст. 214 КПК України 30.11.2015 на підставі заяви ОСОБА_19 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що 26.11.2015 двоє невідомих осіб близько 18:00 год. проникли до гуртожитку АДРЕСА_4 , де шляхом нанесення тілесних ушкоджень та погрожуючи предметом схожим на пістолет, здійснили напад на ОСОБА_19 та з корисливою метою умисно заволоділи його грошовими коштами у сумі 2 000 грн., чим завдали матеріального збитку на вищевказану суму.

В подальшому в ході досудового розслідування та відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 з потерпілим ОСОБА_19 та відтвореного в ході судового провадження диску з відео-файлами проведеного слідчого експерименту встановлено, що події які є предметом розгляду вказаного кримінального провадження відбувались 19.11.2015, що підтверджується як показаннями свідків так і показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 . Разом з тим у досліджених в ході судового провадження матеріалах кримінального провадження наданих прокурором фігурує дві дати вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, а саме 26.11.2015 та 19.11.2015.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.11.2015, який був безпосередньо досліджений в ході судового провадження слідує, що проведено огляд кімнати № 321, яка розташована у гуртожитку Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова за участю понятих, потерпілого та спеціаліста НДЕКЦ в ході огляду проводилось фотографування на фотоапарат марки «Кенон».

Крім того, з дослідженого в ході судового провадження протоколу проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 та диску з відео-файлами, які відтворені в ході судового провадження вбачається, що за участю потерпілого ОСОБА_19 , двох понятих та іншої особи ОСОБА_24 проведено слідчий експеримент за результатами якого потерпілий ОСОБА_19 повідомив та показав яким чином відносно нього було вчиненого злочин 19.11.2015.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.12.2015 та диску з відео-файлами, які відтворені в ході судового провадження вбачається, що за участю свідка ОСОБА_21 , двох понятих проведено слідчий експеримент за результатами якого свідок ОСОБА_21 повідомив про події, які мали місце 19.11.2015.
В ході судового провадження стороною захисту зазначено, що вказані вище докази є не допустимими, оскільки отримані в порушення вимог КПК України та не відповідають вимогам ст. 104 КПК України.
Так, відповідно до ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Кім того, згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії, особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада), всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання), інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.
Разом з тим, як вбачається з протоколу огляду місця події від 30.11.2015 та протоколів проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 та від 22.12.2015 з додатками, вимоги п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України старшим слідчим не дотримані, а саме у протоколі від 30.11.2015 не зазначені повні дані потерпілого ОСОБА_19 (дата народження, місце проживання) та взагалі не зазначено який спеціаліст НДЕКЦ приймав участь у вказаній дії та не підписаний вказаною особою. В протоколі від 05.12.2015 не зазначені дані особи ОСОБА_24 та не роз`яснені його права. В протоколі від 22.12.2015 не зазначені повні дані свідка ОСОБА_21 .
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.
З урахуванням вказаного, судом встановлено, що протоколи від 30.11.2015, 05.12.2015, 22.12.2015 не відповідають вимогам ст. 104 КПК України та те, що огляд кімнати АДРЕСА_2 було проведено 30.11.2015 з порушенням вимог КПК України, тобто без наявності ухвали слідчого судді та без добровільної згоди власника, слідчі експерименти від 05.12.2015 та від 22.12.2015 проводились без добровільної згоди особи, яка ним володіє та без ухвали слідчого судді, а відтак протокол огляду місця події від 30.11.2015 та протоколи про проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 та від 22.12.2015 з додатками є недопустимими доказами.
Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 10 від 0611.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснено, що вимагання полягає у незаконній вимозі передати чуже майно чи право на майно або вчинити будь-які дії майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмежити права, свободи або законні інтереси цих осіб, пошкодити чи знищити їхнє майно або майно, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголосити відомості, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці. Вимагання є закінченим злочином з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної з вказаними погрозами, насильством, пошкодженням чи знищенням майна незалежно від досягнення поставленої винною особою мети.
Отже, кваліфікуючи вимагання слід виходити з того, що об`єктивна сторона вимагання (ст.189 КК України) полягає у незаконній вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є спосіб вимагання погроза заподіяння шкоди потерпілому або його близьким родичам, зміст якої може бути різним, але у будь-якому разі важливо встановити, що винний прагне до того, щоб потерпілий сприймав таку погрозу як реальну, якщо не виконає пред`явленої вимоги. Відтак, потерпілими вимагання можуть бути власник, особа, якій майно ввірене на законній підставі, а також близькі родичі таких осіб. Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 189 КК України тільки прямий умисел, корисливий мотив (спонуканні до незаконного збагачення за рахунок чужого майна) та корислива мета (збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний).
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , суд встановив, що своїми показаннями вказані свідки та потерпілий тільки підтвердили факт розмови обвинуваченого ОСОБА_8 та іншої особи з потерпілим ОСОБА_19 у кімнаті гуртожитку, однак жоден із вказаних свідків не зазначив про те, що ОСОБА_8 саме вимагав у потерпілого ОСОБА_19 грошові кошти при цьому погрожуючи насиллям відносно потерпілого, тобто не підтверджують вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на незаконне вимагання чужого майна, з метою збагачення.
Вказані показання ніяким чином не доводять причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчиненого злочину, а тому не можуть бути взяті судом до уваги, як доказ вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Крім того, суд не приймає до уваги договір № 121155611 від 19.11.2015 укладений між «Ломбардом «Регіональний» ПП «Златодар 585» і Компанія» та ОСОБА_19 , квитанцію, оскільки стороною обвинувачення не надано суду доказів на підставі яких було отримано вказані документи, а відтак суд позбавлений можливості перевірити законність їх отримання.
Також, суд не приймає до уваги протокол одночасного допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_19 від 12.04.2015, оскільки суд відповідно до вимог ст. 23 КПК України сприймає показання учасників судового провадження лише безпосередньо, вказані особи допитувались в ході судового провадження безпосередньо.
Крім того, згідно наданого стороною захисту витягу з Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування від 01.12.2015 за заявою ОСОБА_11 , висновку по матеріалах заяви ОСОБА_20 вбачається, що дійсно між ними та ОСОБА_19 був конфлікт. Вказані обставини підтвердили допитані в ході судового провадження свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та інші.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слідує, що «згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами».
Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Вказана норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Виходячи з позицій Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначає про те, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні злочинів передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підстав їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину.
З урахуванням викладеного, суд ретельно дослідивши в ході судового провадження надані стороною обвинувачення докази приходить до висновку, що зібрані в ході досудового розслідування та судового провадження докази викликають сумніви та суд не може їх покласти в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд виходить із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази надані стороною обвинувачення в їх сукупності приходить до висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України є недопустимими, а тому суд вважає, що наявність в діях ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України є недоведеною, а тому останнього необхідно виправдати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати невинуватим у зв`язку із недоведенням вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та за ч. 2 ст. 189 КК України виправдати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: