Справа № 743/90/17
Провадження №1-кс/743/17/17
УХВАЛА
28 січня 2017 року смт. Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

розглянувши у закритому судовому засіданні, внесене слідчим Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, не одруженого, не працюючого, який на час затримання перебував у Чернігівському ПТПІ, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 26.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

28 січня 2017 року до слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області звернувся слідчий Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 26.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання. До обґрунтування необхідності застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного додатково додала, що підозрюваний відмовився видати слідчому одяг, який може мати значення як речовий доказ , що має значення у справі, а також відмовився від надання біологічних зразків. Від дачі показів підозрюваний відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Як зазначила прокурор, така поведінка підозрюваного свідчить про небажання сприяти слідству у встановленні істини у кримінальному провадженні, а також про те, що підозрюваний може приховати чи знищити докази у кримінальному провадженні. Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 незаконно перебуває на території України, не має соціальних зв`язків. Знаходження підозрюваного можливе у ПТПІ, однак, в такому разі він буде мати можливість вплинути на потерпілого та свідків.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання. Суть заперечень зводиться до того, що її підзахисному, який являється громадянином Грузії не було вручено в письмовому вигляді повідомлення про підозру на його рідній грузинській мові, а отже він не мав змоги захищатись від пред`явленого обвинувачення. На думку захисника, ОСОБА_9 на даний час взагалі не має статусу підозрюваного. Як зазначила адвокат, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Всі твердження слідчого про наявність таких ризиків є припущеннями. Органом досудового розслідування з невідомих причин не допитується потерпілий, хоча він вже має можливість спілкуватися. Перебування у ПТПІ виключає можливість її підзахисного спілкуватися зі свідками та потерпілим, а відтак і виключає можливість впливу на свідків чи потерпілого. Той факт, що її підзахисний, скориставшись своїми законними правами, відмовився від дачі свідчень відносно себе, від видачі свого одягу, а також відмовився надати біологічні зразки, не є підставою для стверджувати, що саме ці обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та є підставою для взяття під варту.

Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що не має відношення до виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого. Навпаки, він намагався надати йому першу допомогу зі своїм знайомим, який також знаходиться у ПТПІ і є лікарем. Він не заперечує, що тримав у руках ніж, вилучений співробітниками поліції, але це не його ніж, а він підібрав цей ніж у кімнаті, де зі своїм згаданим вище знайомим виявив потерпілого, що вже був пораненим. Цей ніж він просто викинув. Потерпілий був п`яний, поводив себе неадекватно. Щоб заспокоїти потерпілого, він, на прохання охоронця, ходив до його кімнати. На всі його умовляння потерпілий не реагував, виштовхав його зі своєї кімнати, нецензурно лаявся на адресу охоронців ПТПІ. Просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки він не має можливості виїхати з України, так як не має документів. У нього в м. Києві є знайомі та друзі, саме до них він приїхав у гості. Серед його друзів майже всі українці, з ними він спілкувався на російській мові.

Вивчивши клопотанням та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників, приходжу до наступних висновків.

26.01.2017 року ОСОБА_6 , обґрунтовано повідомлено про підозру в тому, що він 26.01.2017 року, о 02 годині 30 хвилин, знаходячись в кімнаті № 311 гуртожитку № 1 Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою протиправного заподіяння смерті іншій особі, умисно наніс два удари ножем в грудну клітину ОСОБА_10 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: двох колото різаних ран лівої половини грудної клітки, відкритого лівостороннього гемопневмотораксу, різаної рани правого плеча, травматичний шок І-ІІ ступеню.

Умисні дії ОСОБА_6 за сукупністю інкримінованого кваліфіковані як правопорушення, передбачені ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

26.01.2017 року о 03 годин 35 хвилин, ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.
Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 26.01.2017 року, під час якого було вилучено знаряддя злочину ніж зі слідами речовини бурого кольору, показами свідка ОСОБА_10 , який є очевидцем завдання тілесних ушкоджень потерпілому, показами свідка ОСОБА_11 , який виводив підозрюваного ОСОБА_9 , в руках у якого був ніж, з кімнати потерпілого.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчим обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, може перешкодити досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілого, може ухилитись від слідства та суду. Крім того, ОСОБА_9 може знищити докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені слідчим обставини є обґрунтованими та свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вказані обставини підтвердженні доказами доданими до клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з захисту прав людини:

- ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (п. 106 рішення у справі «Панченко проти Росії»).

- ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п. 58 рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»).
З пояснень підозрюваного та копій постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року, копії рішення про поміщення до ПТПІ від 27.05.2016 року, видно, що громадянин Грузії ОСОБА_9 незаконно перебував на території України у зв`язку з чим примусово видворений за межі України та поміщений до ПТПІ.

Таким чином, оцінюючи ризик втечі підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя виходить з того, що підозрюваний являється громадянином іншої держави, на території України перебуває незаконно, існує судове рішення про його примусове видворення за межі території України, на виконання якого ОСОБА_9 перебував у ПТПІ. Він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину умисного вбивства, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років. Тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 , на виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року буде примусово витворений за межі території України, що дасть йому можливість уникнути від слідства та суду.

Таким чином, вищевказаний ризик підтверджений та може свідчити про наявність можливості переховування ОСОБА_9 від правоохоронних органів, особливо у випадку залишення ним на виконання судового рішення території України.

Крім того, у клопотанні наводиться ризик тиску на свідків, потерпілого.

При цьому, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (п. 43 рішення у справі «Яжинський проти Польщі»).
Як встановлено в судовому засіданні, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні ще не допитані. Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, становище потерпілого та свідків, які фактично будуть перебувати з підозрюваним у одній установі, вважаючи, що потерпілий ще не допитаний, а на свідків можливий тиск з метою зміни ними показів, то приходжу до висновку, що вищевказаний ризик також є обґрунтованим та підставним. Крім того, ОСОБА_9 знаходячись в ПТПІ, з огляду на обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, може мати можливість впливати на потерпілого та свідків, оскільки не виключна можливість доступу підозрюваного до кімнат осіб, що утримуються в ПТПІ.

Також, слідчим зазначено, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Так, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п. 40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії»).

При вирішенні чи наявний ризик продовження злочинної діяльності підозрюваним слідчим суддею знову ж таки враховуються, що вчинення кримінального правопорушення інкримінується ОСОБА_9 на ґрунті неприязних відносин з потерпілим, отже не виключна можливість, у світлі обставин справи, вчинення іншого правопорушення підозрюваним ОСОБА_9 і подальше перебування підозрюваного в ПТПІ неможливе, оскільки буде загрожувати життю та здоров`ю потерпілого після повернення останнього з лікарні, та який також перебуває у ПТПІ, як особа, що підлягає примусовому видворенню з України.

Слідчим суддею також враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше до кримінальної відповідальності на території України не притягувався, але це лише з його слів, перебуває на території України незаконно, не має стійких сімейних зв`язків, на території України не працював.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Враховуючи наведене, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та обґрунтованим на термін до кінця досудового розслідування, тобто до 25.03.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в дільниці слідчого ізолятора при Новгород Сіверській УВП № 31.

Визначити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 години 30 хвилин 25 березня 2017 року.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику дільниці слідчого ізолятора при Новгород Сіверській УВП № 31.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено 2017 року о год. хв.

Підозрюваний - __________________________ _______________

(пріфзвище, ім`я, по-батькові) (підпис)