Справа № 611/1070/16 - к
Провадження № 1-кс/611/94/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
У вказаній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану постанову, мотивуючи тим, що слідчий в ході відкритого кримінального провадження не провів ефективного досудового розслідування, слідчі дії провів упереджено, формально, в недостатньому обсязі, не в повній мірі перевірив факти, на які вказував заявник, не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, тому оскаржувана постанова необґрунтована.
Старший слідчий СВ Барвінківського відділення Балаклійського відділу ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, заперечень не надав, про час розгляду скарги був повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду скарги від нього не надходило. Неявка учасників процесу без поважних причин, не перешкоджає розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя, заслухавши думку учасників розгляду скарги, вважає за необхідне скаргу розглянути по суті.
Представник заявника в судовому засіданні підтримала доводи скарги та, крім того, зазначила, що в кримінальному провадженні слідчому слід призначити повторну судово медичну експертизу в зв`язку з наявністю в провадженні двох суперечливих висновків експерта, проведення якої доручити експертам ХОБСМЕ.
Прокурор в судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги і вважає, що висновки, наведені в оскаржуваній постанові, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна юридична оцінка.
Заслухавши думку прокурора, пояснення особи, яка подала скаргу, його представника, дослідивши скаргу та надані слідчим матеріали, на підставі яких було закрито кримінальне провадження, доходжу висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При розгляді скарги встановлено, що 09.09.2014 року ОСОБА_6 звернувся до Барвінківського РВ ГУМВС України в Харківській області з заявою, в якій просив вжити заходи щодо ОСОБА_8 , вказавши, що ОСОБА_8 того ж дня безпричинно його побив, спричинивши йому тілесні ушкодження.
Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого про закриття кримінального провадження, викладені в мотивувальній частині постанови від 28.10.2016, що підтверджені зібраними у провадженні доказами, які в сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, вказують на законність та обґрунтованість прийнятого процесуального рішення.
При проведенні досудового розслідування слідчим вжито заходів щодо встановлення об`єктивної істини в провадженні, в необхідному обсязі виконані необхідні процесуальні та слідчі дії.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимогам п. 2 ч. 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки складу кримінального правопорушення в діях якої конкретної особи відсутні.
Висновок слідчого про відсутність доказів спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень заявнику надає слідчому підстави до закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 статті 284 КПК України.
Слідчим суддею перевірено, що рішення про закриття кримінального провадження від 28.10.2016 року прийняте слідчим з дотриманням вимог КПК України.
Як на підставу своїх вимог заявник посилається на те, що слідчим не взято до уваги висновок експерта від 10.09.2014 року № 82-14 та додатковий висновок від 03.03.2016 року № 11/Бр/16. Разом з тим з матеріалів кримінального провадження видно, що слідчим взято до уваги зазначені висновки експерта, але разом з врахуванням думки експерта, що виявлені у ОСОБА_6 синці могли утворитися від здавлення подушечками пальців як сторонньої руки, так і власної, а також від дії тупого твердого предмета по механізму удар тертя та не виключено при ударі ковзанні об тупий предмет. Зазначені висновки експерта не суперечать зробленому слідчим висновку.
Заявник посилається також на те, що слідчим не був проведений огляд місця події, і в силу цього слідчий неправильно оцінив показання свідків, оскільки вони не відповідають дійсності і в цьому можна було б впевнитись, провівши огляд місця події.
Слідчий суддя вважає вказане твердження заявника неспроможним і необґрунтованим, таким, що не відповідає дійсності, оскільки огляд місця події було зроблено слідчим 07 жовтня 2016 року за участю заявника, і оскільки воно спростовується проведеними слідчими експериментами за участю всіх свідків на місці події, в результаті яких встановлено, що свідки дали правдиві показання і могли бачити ті обставини, про які зазначили в своїх показаннях.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 показали, що не бачили, що ОСОБА_8 спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Ці показання і їх спроможність були підтверджені проведеними слідчими експериментами за участю всіх свідків на місці події.
Твердження в судовому засіданні представника заявника про те, що це не може бути однією з підстав закриття кримінального провадження, оскільки показання свідків про те, що вони не бачили що ОСОБА_8 спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ще не означають, що ОСОБА_8 справді не спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_6 , просто свідки цього не бачили, слідчий суддя відхиляє, оскільки вказаний висновок зроблений слідчим не лише на підставі прямого запитання свідкам про зазначену обставину, а й з усього обсягу інформації, повідомленої кожним свідком, про обставини події, при якій вони були присутні, описували її, але при цьому не повідомляли про те, що бачили що ОСОБА_8 спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Про це свідчать протоколи допиту свідків у матеріалах наданого кримінального провадження.
Результати слідчого експерименту за участю заявника від 27.11.2014 року і проведена на їх підставі судово медична експертиза від 27.11.2014 року № 96Бр/14 не можуть спростувати показання свідків та проведених слідчих експериментів за їх участю, оскільки, на відміну від свідків, ОСОБА_6 є заінтересованою особою і може давати вигідні для себе показання. Це ж стосується і показань рідного брата заявника ОСОБА_13 .
Слідчий суддя відхиляє посилання представника заявника на ту обставину, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не має статусу потерпілого і тому позбавлений можливості заявляти слідчому клопотання про проведення слідчих дій, зокрема, повторної судово медичної експертизи, оскільки це не відповідає дійсності. Ще 27.11.2014 року ОСОБА_6 було допитано як потерпілого (аркуш кримінального провадження 11), і він заявляв слідчому клопотання про проведення слідчих дій (аркуш кримінального провадження 144 148), тобто не був позбавлений можливості заявити і клопотання про проведення повторної судово медичної експертизи.
Що стосується посилання представника заявника на необхідність призначити в кримінальному провадженні слідчим повторної судово медичної експертизи в зв`язку з наявністю в провадженні двох суперечливих висновків експерта, проведення якої доручити експертам ХОБСМЕ, слідчий суддя не вважає це за необхідне, оскільки слідчим дана належна оцінка цим висновкам в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами в провадженні.
Кримінальне провадження не містить доказів винуватості ОСОБА_8 у спричиненні заявнику легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення передбаченого статтею 125 ч. 1 КК України злочину, отже, в діях ОСОБА_8 не встановлено наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого вказаною статтею.
Доводи заявника про упередженість слідчого ОСОБА_7 і зацікавленість його в результатах кримінального провадження є голослівними, безпідставними, не підтвердженими посиланнями на жодні докази і є особистою думкою заявника. Скасування раніше ухвалених слідчим постанов свідчить про неповноту досудового слідства на той момент, яка на даний час відсутня, а не про упередженість слідчого.
Слідчий суддя вважає, що досудове розслідування проведено слідчим повно, з дослідженням всіх обставин кримінального провадження, слідчий надав належну правову оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку наявних у провадженні доказів у їх сукупності, та забезпечив прийняття законного та неупередженого процесуального рішення; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі проведені необхідні слідчі дії, висновки, наведені в постанові про закриття кримінального провадження від 28.10.2016 року, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна юридична оцінка.
Відповідно до ч. 2 статті 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
Доводи заявника про неповноту та необ`єктивність досудового розслідування не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, у зв`язку з чим, на підставі п. 4 ч. 2 статті 307 КПК України скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 284, 303 307, 309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів із дня складення та оголошення повного тексту ухвали, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 грудня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1