154/2192/17
1-кп/154/199/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Володимир - Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000619 від 27 липня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого електрослюсарем підземним у шахті № 9 «Нововолинська», раніше судимого Нововолинським міським судом 30 вересня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Нововолинського міського суду від 30.09.2016 року за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини однорідного складу.
Так, на початку липня 2017 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, в обідню пору доби, точної години не встановлено, в місті Володимир-Волинському Волинської області, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав жіночий ланцюжок виготовлений із сплаву золота 585 проби, масою 1,37 грама, вартістю 3301 гривень, підвіску виготовлену із сплаву золота 585 проби, масою 0,8 грам, вартістю 760 гривень, каблучку виготовлену із сплаву золота 585 проби, масою 2,42 грами, вартістю 2299 гривень, каблучку із золота 585 пороби, масою 1,99 грама, вартістю 1890 гривень, каблучку із срібла 925 проби, масою 2,2 грама, вартістю 110 гривень, які належать ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 5209 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.
Крім того, в середині квітня 2017 року у невстановлений час ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав жіночу сережку виготовлену із сплаву золота 585 проби, масою 0,49 грама, вартістю 465,5 гривень, ланцюжок виготовлений із сплаву золота 585 проби, масою 1,94 грам, вартістю 1843 гривень, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2308,5 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.
Під час досудового слідства, 08 серпня 2017 року потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 , діючи добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину, повністю відшкодував заподіяні збитки потерпілим та приніс вибачення потерпілим за спричинену шкоду та принесені незручності. Інших претензій матеріального та морального характеру потерпілі до обвинуваченого не мають. Сторони погодили, що обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину й відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 встановлено не було. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, які є злочинами середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.2 ст.185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Потерпілі також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілі не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор просить затвердити угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК україни.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 08 серпня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000619 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, внесеного до ЄРДР 27 липня 2017 року.

Визнати ОСОБА_6 винуватим і призначити узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75, п.п. 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки:
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Речові докази:
?два золотих ланцюжка, дві золоті каблучки, одну срібну каблучку та золоту підвіску, передані на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вважати повернутими останнім, як їх законним володільцям.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1