Провадження №1-кп/748/88/17
Єдиний унікальний № 748/150/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 27 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ростовської області, Пацинського району, с. Ковилкін, Російська Федерація, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, має одну неповнолітню дитину, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , механіка водія танкового взводу танкової роти танкового батальйону ВЧ польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,

Сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 78 від 08 квітня 2016 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду механіка-водія танкового взводу танкової роти танкового батальйону цієї ж частини.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за контрактом.
Військовослужбовець за контрактом солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу до військової частини та місця служби без поважних причин тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця, 09 грудня 2016 року незаконно припинив виконувати свій конституційним обов`язком по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та після відпустки не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 з АДРЕСА_2 , куди вибув за наказом № 290 від 29 листопада 2016 року командира військової частини НОМЕР_2 , після чого повернувшись у розташування військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 приступив до виконання обов`язків військової служби 28 грудня 2016 року.
Так, ОСОБА_3 був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_2 та не виконував обов`язки військової служби у період з 09 грудня 2016 року по 28 грудня 2016 року, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пдтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.
Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у нез`явленні вчасно на службу військовослужбовцем за призовом під час мобілізації без поважних причин тривалістю понад десять днів, але не більше одного місяця органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є з`явлення із зізнанням, визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є сиротою, має неповнолітню дитину, повне визнання вини, молодий вік, вчинення кримінального правопорушення вперше, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу у межах санкції статті за інкримінований йому злочин.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового слідства не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України та призначити йому за цей злочин покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1