Справа № 306/2059/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальний акт всупереч вимог ч.2 ст.291 КПК України хоча частково і містить відомості про виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, однак в ньому не зазначено формулювання обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.
Не погоджуючись з рішенням суду прокурор також подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор обґрунтовує апеляцію тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому викладено всі відомості про обставини, які прокурор вважав встановленими, їх правова кваліфікація відповідає фактичним обставинам правопорушень, з зазначенням всіх елементів складу злочину.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника про законність прийнятого судом рішення, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи суду першої інстанції і апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Ч.2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті.
Із змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , вбачається, що в ньому містяться, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, так і правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
Посилання суду як на підставу повернення обвинувального акту на неповне викладення фактичних обставин справи, та не зазначення у ньому формулювання обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, зокрема, відсутність змісту впливу, його характер, строки та інших суттєвих ознак, апеляційний суд не може визнати обґрунтованими.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України і яке ставить ОСОБА_6 за провину, є злочином з формальним складом, який визнається закінченим з моменту фактичного одержання хоча б частини обумовленої неправомірної вигоди, бо сам факт її отримання свідчить про досягнення згоди щодо здійснення впливу на уповноважену особу між посередником і особою, яка надала таку вигоду та у разі пропозиції надати неправомірну вигоду, злочин визнається закінченим з моменту доведення змісту такої пропозиції до відома особи-посередника. Така правова кваліфікація дій обвинуваченої викладена у формулюванні обвинувачення. Що ж стосується самого впливу, способу і форми його здійснення, діянь, що становлять його зміст, наслідків їх вчинення, характеру рішення, прийнятого чи не прийнятого особою, на яку здійснюється вплив, - не становлять об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.369-2 КК України.
Інші підстави для повернення обвинуваченого акту прокурору, зазначені в ухвалі суду, також не можна визнати обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що перешкоди для призначення кримінального щодо ОСОБА_6 до судового розгляду відсутні, в зв`язку з чим ухвала Свалявського районного суду підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 - направленню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314 - 316 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 4 листопада 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, скасувати.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 направити до Свалявського районного суду для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України.
Ухвала оскарження в касаційному порядку не підлягає.
Судді: