Справа № 369/2927/17
Провадження № 1-кп/369/341/17
В И Р О К
іменем України
31.03.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000760 від 11.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
10.02.2017 року близько 13 години ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, перебуваючи в складському приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві тимчасового користування ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди складського приміщення № 74 від 01.12.2016, укладеного між ПАТ «Облагротехсервіс» (власник приміщення) та ФОП ОСОБА_5 , виконуючи свої обов`язки, передбачені договором про надання послуг від 25.01.2017 року, та маючи, у зв`язку з цим, доступ до товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного збагачення, таємно викрав належні ФОП ОСОБА_5 товарно-матеріальні цінності душ кабінний марки NEF5-G-lauf-A232, вартістю 441,20 грн. (без ПДВ).

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, утримуючи при собі товар, вийшов зі складського приміщення ФОП ОСОБА_5 , тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте, не зміг довести злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого та щиро розкаявся, причину, по якій вдався до крадіжки, пояснив невиплатою заробітної плати.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він щиро розкаюється у скоєному, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості та визнає обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, - щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести покарання. Обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння та дані, які характеризують його особу, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , з урахуванням положень ст. 68 КК України, покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення та перевиховання, а також недопущенням вчинення ним злочинів у майбутньому.
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.
Речовий доказ у справі вилучений у ОСОБА_4 товар, який переданий на відповідальне зберігання представнику ФОП ОСОБА_5 » - залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1