612/64/17
1-кс/612/79/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 р. смт. Близнюки
Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю прокурора Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , старшого слідчого слідчого відділу Близнюківського ВП Лозівського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Близнюківського ВП Лозівського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, який має неповну середню освіту, одруженого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,-
В С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування встановлено, що 01.02.2017, близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливого мотиву, з метою наживи, маючи прямий умисел на розбій, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, прийшли до будинку ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , де після того, як ОСОБА_8 відчинив вхідні двері, збили його з ніг, одягнули на голову мішок з-під цукру та почали наносити удари потерпілому руками та ногами у різні частини тіла, після чого відкрито заволоділи його грошима в сумі близько 1000 гривень та трьома пляшками самогону об`ємом 0,5 літра кожна, та маючи умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , стали наносити удари по голові та іншим частинам тіла. Після того, як ОСОБА_8 припинив виявляти ознаки життя, ОСОБА_7 облив потерпілого соняшниковою олією та підпалив його.
Вважають, що умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене п.6, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 01.02.2017 року близько 21-30 год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливого мотиву, з метою наживи, маючи прямий умисел на розбій, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, прийшли до будинку ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , де після того, як ОСОБА_8 відчинив вхідні двері, збили його з ніг, одягнули на голову мішок з-під цукру та почали наносити удари потерпілому руками та ногами у різні частини тіла, після чого відкрито заволоділи його грошима в сумі близько 1000 гривень та трьома пляшками самогону об`ємом 0,5 літра кожна, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1060 гривень.
Вважають, що своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_9 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з умисним вбивством, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Вказують, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень підтверджується зібраними доказами Зокрема показаннями підозрюваних під час слідчого експерименту, протоколами обшуків, показами свідків, речовими доказами.
Також вказують, що крім вчинення вищенаведених дій також призначені та проводяться судово-балістична, судово-медичні, судово-цитологічна, судово - імунологічна експертизи, які необхідні для повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення злочину.
Крім того є необхідність за результатами отримання усіх висновків експертиз повідомити ОСОБА_4 та його захиснику про підозру в остаточній редакції, відкрити сторонам матеріали досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, ознайомити підозрюваного, його захисника та потерпілу з усіма матеріалами справи без обмеження у часі.
У клопотанні слідчий зазначає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення., знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків. Крім того просять врахувати, що ОСОБА_4 вчиненоособливо тяжкі злочини покарання за які передбачає в тому числі довічне позбавлення волі.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, вказуючи на обставини у ньому викладені.
Прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав, вказавши що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому особливо тяжких злочинів. Свою вину ОСОБА_4 визнає частково. Після вчинення цих злочинів ОСОБА_10 став витрачати кошти потерпілого якими незаконно заволодів, тобто знищувати докази. При цьому витрачав їх не в інтересах сім`ї, а на придбання спиртного, гральні автомати. ОСОБА_4 не працює, отже потребує кошти. Не всі кошти які зникли у потерпілого віднайдені, отже ОСОБА_4 може і їх витратити якщо вони у нього зберігаються. На цей час не всі слідчі дії проведені, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може їм перешкоджати. ОСОБА_4 добре знає мешканців села, в тому числі і потенційних свідків, потерпілу і може на них впливати. Характер поведінки ОСОБА_4 свідчить що він може продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину. Слідство не завершене, тривають експертизи. Він може позбутися майна з метою уникнення його конфіскації. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України збереглися.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого не заперечував. Пояснив, що винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів і за обставин як вони викладенні слідчим, він визнає частково. Не визнає обвинувачення за ст. 115 КК України. Раніше визнавав але тому що був у шоці. Має сім`ю в тому числі двох неповнолітніх дітей. Не працює. На життя заробляє тимчасовими заробітками та веденням підсобного господарства. Якимось чином впливати на слідство наміру не має як і залишати місце проживання. Вважає що достатнім запобіжним заходом має бути домашній арешт, що дозволить йому займатися вихованням дітей.
Адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, вказавши, що прокурором та слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу. Пояснила, що ОСОБА_4 має дружину, двох малолітніх дітей, матір -пенсіонера. Він їх має утримувати. Перед потерпілою вибачився. Не доведено можливість впливу ОСОБА_4 на свідків, а також його спроможність перешкоджати слідству, вчинити інше правопорушення. Вважає за можливе обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, вважаю що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
02.02.2017 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, згідно протоколу затримання від 02.02.2017 року.
03.02.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4 КК України,
04.02.2017 року слідчим суддею Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою до 31.03.2017 року.
Копію клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали 23.03. 2017.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 мотивоване, погоджене із прокурором., подане із дотриманням вимог ч.1 ст. 199 КПК України.
У судовому засіданні встановлено, що на даний час строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 спливають, але досудове слідство по кримінальному провадженню виконано не в повному обсязі. По ньому необхідно провести ряд слідчих дій, а саме отримати висновки призначених експертиз та іншена що вказано у поданні.
Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінченим протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину але може бути продовженим зокрема до шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України злочини, передбачені п.6, п.12 ч.2 ст. 115 , ч.4 ст. 187 КК України є особливо тяжкими.
Відповідно до ч.1 ст. 294 КПК України прокурором району, шляхом винесення постанови, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в поряду, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою в даному випадку не може перевищувати дванадцяти місяців.
Встановлено, що судове провадження не завершене і слідчий суддя, відповідно до вимог ч.4 ст. 199 КПК України зобов`язаний розглянути клопотання по продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Обставини кримінального провадження свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою не зменшилися.
У судовому засіданні встановлено як обгрунтованість підозри щодо вчинення саме ОСОБА_4 цих злочинів, так і доцільність продовження саме такого виду запобіжного заходу.
Раніше, при обранні запобіжного заходу, ОСОБА_4 винним себе у вчиненні ікримінованих йому злочинів, визнавав повністю. На цей час заперечує свою вину у вчиненні злочину, передбаченого п.6, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, тобто більш тяжкого, а тому існують реальні ризики, що з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків, знищувати чи спотворювати докази. Зокрема із обставин справи вбачається, що труп потерпілого намагалися спалити, тобто знищити доказ.
Оскільки можлива конфіскація майна, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може ним розпорядитися на власний розсуд, як про це вказав прокурор, таким чином перешкоджаючи розслідуванню в цій частині. Зокрема ОСОБА_4 має у власності нерухомість, що підтверджено довідкою БТІ.
Також суд приймає до уваги твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 добре знає своїх односельців в тому числі і тих, хто може бути потенційним свідком, а тому може на них впливати на свою користь, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Не виключається і те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так ОСОБА_4 27.02.2006 року засуджений Близнюківським районним судом за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки іспитового строку. 09.11.2006 року Близнюківським районним судом за ст. 125 ч. 2, ст. 125 ч. 1 КК України, ст. ст. 70, до арешту на 3 місяці; 24.11.2011 Близнюківським районним судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік 3 місяці іспитового строку. Отже він тричі притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі у виді позбавлення волі за умисний корисливий тяжкий злочин та злочин проти життя і здоров`я особи. У судовому засіданні виявилося, що свої засудження ОСОБА_4 пам`ятає не добре, що дозволяє дійти висновку про його недостатньо критичне ставлення до вчинення злочинів. Крім того, у вчиненні нових особливо тяжких злочинів, в тому числі і корисливого і проти життя він підозрюється через нетривалий час після відбування покарання за останнім злочином.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він проживає за місцем своєї реєстрації. Характеризується формально позитивно. Одружений, має дітей. Стан здоров`я задовільний. Не працює, на обліку в органі зайнятості населення не перебуває.
Таким чином, надані достатні докази які вказують на обгрунтовану підозру у вчиненні цих кримінальних правопорушень саме ОСОБА_4 і інші, більш м`які запобіжні заходи, з урахуванням його особи, не забезпечать його належну поведінку.
Отже є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Він може незаконно впливати на потерпілу та свідків.
Також він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення, позбутися майна з метою недопущення його конфіскації.
Підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень достатньо обґрунтована прокурором в суді, як і наявність ризиків які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, зазначені вище. Ці ризики не зменшилися.
Крім того по кримінальному провадженню призначені ряд експертиз: судово - імуногічна, судово-цитологічна, судово- балістична які ще не проведені.
Обставини, на які вказав у судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 та сам ОСОБА_4 , судом враховані, але цих висновків суду вони не спростовують.
Отже є всі підстави дійти висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою до трьох місяців.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить саме з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих йому злочинів, характері та способу їх вчинення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких раніше судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 184,197, 199 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Садове Близнюківського району Харківської області, громадянину України, продовжити до 31 квітня 2017 року з його утриманням у Харківській установі виконання покарань №27.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору та направити начальнику Харківської установи виконання покарань №27.
Ухвала підлягає оскарженню, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.
Суддя ОСОБА_1