Справа № 507/593/17
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в клопотанні зазначає, що 20.11.2016 року, в черговій частині Любашівського ВП Балстського ВП ГУНП в Одеській області було зареєстровано телефонне повідомлення та заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 18:00 години до 21:00 години, невідома особа проникла на огороджену територію найманого нею домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де з двору таємно викрала жіночі речі, належні ОСОБА_5 , а саме: куртку-пуховик сірого кольору та зимовий комбінезон синього кольору - речі 42-го розміру, б/к, в гарному стані, загальною вартістю близько 2500 грн.
08.05.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.04.2017 року, за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено жіночий комбінезон синього кольору, балонового типу, 42-го розміру ( що складається з куртки та штанів).
Вказані речі - жіночий одяг є речовим доказом і в подальшому при його використанні необхідно буде провести ряд слідчих дій, а якщо його повернути особі у якої було вилучено то він може бути знищений, пошкоджений чи втрачений, тому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучені речі.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, предмети, які вилучені, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:… 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені речі, що були вилучені під час огляду домоволодіння ОСОБА_6 , являються речовими доказами та в подальшому підлягатимуть дослідженню, тому з метою забезпечення, їх збереження, для проведення ряду слідчих дій необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1