Справа № 359/6753/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/170/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, громадянина України, з вищою освітою, працюючого бортпровідником авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,на підставі ст.75КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, та вирішено питання речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком 01 травня 2016 року приблизно в період часу з 17 год. 25 хв. до 17 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на робочій зміні та виконуючи функціональні обов`язки бортпровідника в авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», здійснював обслуговування пасажирів рейсу № 354, сполученням «Афіни - Київ».
Під час після польотного огляду повітряного судна рейсу № 354, сполученням «Афіни-Київ» з метою виявлення сторонніх предметів, можливо залишених на борту або біля повітряного судна, відповідно до інструкції та додатку побачив в кармані крісла для сидіння № 5 В ноутбук марки МасВоок 12 Retina DC Core М, що належав пасажиру Плінер Сабіні, і знаходився в чохлі сірого кольору з емблемою «atucano elements second skin». В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його дії носять протиправний та незаконний характер, пересвідчившись у тому, що за ним ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, дістав з вищевказаного карману вищезазначений ноутбук, який знаходився в чохлі сірого кольору з емблемою «atucano elements second skin», загальною вартістю 43 059 грн. Після цього ОСОБА_8 заховав його до своїх речей та доповів згідно вищевказаної інструкції старшому бортпровіднику ОСОБА_10 про відсутність забутих речей на борту повітряного судна, при цьому отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.
В подальшому, 03 травня 2016 року ОСОБА_8 звернувся до сервісного центру «Bashmac», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 34, куди приніс викрадений вищезазначений ноутбук з метою розблокування вказаного ноутбуку у зв`язку з існуванням встановленого паролю.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію вчиненого, доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, просить вирок в частині його звільнення від відбування призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, а також невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначив про те, що при призначенні покарання та застосуванні ст.75 КК України суд прийшов помилкового висновку про позитивні характеристики особи винного та відшкодування збитків потерпілій,у той час коли він негативно характеризується за місцем роботи, а повернення правоохоронним органом викраденого майна потерпілій не є добровільним відшкодуванням шкоди. Також зазначає про суд не врахував тих обставин, що обвинувачений вини у вчиненні злочину не визнав, перед потерпілою не вибачився, намагався суд ввести у оману шляхом висунення захисної версії, що свідчить також і про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та не здатне досягти мети виправлення винного та запобігання вчиненню нових злочинів.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеність висунутого обвинувачення ОСОБА_8 та правова кваліфікація дій обвинуваченого сторонами в апеляційному порядку не оспорюється.

Покарання за ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України.

Так, при призначенні покарання судом враховані характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, а також відсутність матеріальних претензій потерпілої.

На думку колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 , за видом і розміром є таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Посилання в апеляційній скарзі про безпідставне врахування судом факту відшкодування збитків потерпілій є неправомірним, оскільки зазначена обставина мала місце, а про факт відшкодування шкоди саме обвинуваченим у вироку не згадується.

Доводи прокурора про неврахування судом непозитивної характеристики з місця роботи обвинуваченого, правильності висновку суду про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та про неправильне застосування вимог ст.75 КК України є безпідставними.

Посилання захисника в судовому засіданні про можливість пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_8 до штрафу у порядку ч.2 ст.404 КПК України також є таким, що не ґрунтується на законі, оскільки призначення реального покарання замість покарання із застосуванням ст.75 КК України є погіршенням становища обвинуваченого.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: Суддя: Суддя: