Провадження № 1-кп/127/176/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 29.04.2015 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 29 січня 2016 року о 12:35 год., перебуваючи на території торговельного майданчику «Владимир Сервіс», що розташований по вул. Ватутіна, 16 Б у м. Вінниці, зайшов до приміщення торговельного контейнера № 193 та помітив на прилавку чоловічу барсетку чорного кольору, марки «Bolinni», яка належала ОСОБА_6 . В цей час в ОСОБА_4 виник умисел на таємне заволодіння чужим майном. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 викрав з прилавку вказану барсетку, вартість якої відповідно до висновку експерта НДЕКЦ МВС України № 772 від 04.07.2016 становить 305,50 гривень. В середині барсетки знаходились паспорт громадянина України, посвідчення водія, посвідчення машиніста - тракториста, талон до посвідчення водія, талон до посвідчення машиніста - тракториста, картка платника податків, дублікат № НОМЕР_1 картки платника податків, видані на ім`я ОСОБА_6 , дві банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк», чоловіче портмоне чорного кольору, ключі від помешкання та гаража, які не становлять для потерпілого матеріальної цінності, дві картки поповнення рахунку мобільного оператора ПрАТ «Київстар», номіналом по 50 гривень. Після цього, ОСОБА_4 покинув приміщення торговельного контейнеру, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 405,50 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 20 квітня 2016 року, приблизно о 16:30 год., увійшов до приміщення салону краси «Марсель», що знаходиться по вулиці Коцюбинського 38, у місті Вінниці. Опинившись всередині, ОСОБА_4 помітив на столі адміністратора жіночу замшеву сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 400 гривень, банківська карта «Приватбанку», а також зв`язка ключів. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, діючи повторно, з корисливим мотивом та метою, підбурений жагою до легкої наживи, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений іншими особами, ОСОБА_4 швидко взяв зі столу адміністратора вище вказану жіночу сумку, після чого вийшов з приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями потерпілій ОСОБА_5 завдано шкоду в розмірі 400 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні злочинів визнав частково та суду повідомив, що на автомобільному ринку «Володимир» 29.01.2016 року приблизно о 12:00 год., зайшов в ракушку, де продавався товар та побачив чоловічу сумочку, яку взяв та поклав в пакет. Вийшовши з базару, оглянув сумочку, коштів там не було, а були лише документи. Сумочку він викинув на залізничних коліях. Відшкодував шкоду в грошовому еквіваленті. По другому епізоду пояснив, що 20.04.2016 року він зайшов в перукарню в салону краси «Марсель», що по вул. Коцюбинського в м. Вінниці, піднявся на другий поверх та побачив там адміністратора. Коли він підіймався на другий поверх, то адміністратор спустилась на перший поверх, а тому за столом адміністратора нікого не було. На робочому місті адміністратора побачив жіночу сумку, та, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав сумочку. У викраденій сумці було 50 грн., банківські картки, ключі. Гроші забрав, а сумку викинув біля садочка в смітник. Грошей в сумі 400 гривень в сумці не було. Крім того зазначив, що на даний час шкоду, завдану потерпілій не відшкодував в повному обсязі. Після допиту потерпілої повідомив, що він сумку обшукував, проте не ретельно, таємної кишеньки в якій були гроші він не бачив, а тому не заперечує, що там могли бути кошти в сумі 400 гривень.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює адміністратором в салоні краси «Марсель». Так, 20.04.2016 року, вона пішла з свого робочого місця в кабінет до директора та була відсутня протягом 10 хвилин. Повернувшись на робоче місце вона хотіла з своєї сумочки дістати помаду, проте виявила її відсутність. Спочатку здалося, що над нею пожартували колеги, проте переглянувши відеозапис з камер спостереження, з`ясувалося, що сумку викрали. В сумці в потаємній кишеньці лежали кошти в сумі 400 грн., ключі, банківські картки та дрібні гроші лежали в інших відділеннях сумки. Шкоду їй не відшкодовано.
З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 02.02.2016 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2016 року. Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до невідомої особи, яка 29.01.2016 року, о 12:30 год., перебуваючи на ринку «Володимир сервіс», що по вул. Ватутіна, м. Вінниці, шляхом вільного доступу із кіоску 193, викрав його барсетку, в середині якої знаходились: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, посвідчення водія на т/т 2 види, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мазда 6», ключі від помешкань і гаражів, картка поповнення рахунку «Київстар» 2 шт., по 50 гривень, сувенірний ніж, картки банківські (Приват Банк), чим завдала матеріальної шкоди на суму 800 грн.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 02.02.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно висновку експерта №772 від 04.07.2016 року ринкова вартість барсетки чорного кольору марки «Bolinni» з урахуванням зносу, станом на момент проведення експертизи могла становити 305,50 грн.
Згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.08.2016 року вбачається, що чоловічу барсетку марки «Bolinni», чоловіче портмоне, паспорт громадянина України, талон попередження серії НОМЕР_2 , банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк», дублікат № 1 картки платника податків, медичну довідку водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», картку платника податків, талон серії НОМЕР_3 до посвідчення водія, посвідчення машиніста-тракториста, посвідчення водія серії НОМЕР_4 , попуск до ГСК, видані на ім`я ОСОБА_6 , три зв`язки ключів, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000756 та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , що підтверджується розпискою останнього.
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.04.2016 року, з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_5 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка 20.04.2016 року, о 16:30 год., перебуваючи в приміщенні жіночого залу салону краси «Марсель», що в м. Вінниці по вул. Коцюбинського 38, таємно шляхом вільного доступу, із столу адміністратора вчинила крадіжку її сумочки в якій було 400 гривень, ключі та банківська картка «Приват Банк».
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 21.04.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З заяви ОСОБА_4 вбачається, що останній добровільно видав слідчому зв`язку ключів, які знаходились в сумці чорного кольору, яку він викрав з салону краси «Марсель», що в м. Вінниці по вул. Коцюбинського, 38.
Згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 28.09.2016 року, зв`язку металевих ключів визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0002990 та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою останньої.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши надані докази у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного висновку.
Сукупність вищенаведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена стороною обвинувачення належними та допустимими доказами у справі.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який в судовому засіданні винуватість у вчиненні злочинів фактично визнав та повідомив, що дійсно 29.01.2016 року здійснив крадіжку барсетки, яке належить ОСОБА_6 , та 20.04.2016 року здійснив крадіжку жіночої сумки, яка належить ОСОБА_5 .
При цьому обвинувачений повідомив суду всі обставини вчинення вказаних злочинів, як то, місце, час та спосіб незаконного заволодіння чужим майном, за першим епізодом погодився з предметом злочинного посягання. Обставини вчинення крадіжок, повідомлені обвинуваченим в судовому засіданні, повністю узгоджуються з письмовими доказами у кримінальному провадженні, а саме заявами потерпілих, висновком експерта, речовими доказами у справі.
Єдине, що під час судового розгляду не визнано обвинуваченим це те, що у жіночій сумці, яку він викрав в потерпілої перебували гроші в сумі 400,00 гривень, зазначивши, що там вказаної суми коштів не було. Разом з тим, після допиту потерпілої вказав, що він дійсно не ретельно обшукував сумку, не побачив там потаємної кишені, а тому не може стверджувати, що там не було вказаних грошей.
Оцінюючи зазначене, суд приймає до уваги показання потерпілої, яка вказала, що у сумці була невелика потаємна кишеня, що закривалась на замок «блискавку» та була схованою за інше відділення сумки. Саме там і перебували зазначені кошти як певна «заначка».
Такі показання потерпілої про наявність вказаних грошей повністю узгоджуються з її заявою про вчинення злочину, відповідно до якої потерпіла в день викрадення вже вказала на те, що у сумці перебували гроші у зазначеній сумі.
Таким чином, потерпіла послідовно стверджувала на наявність вказаних грошей, а також повідомила про особливе місце їх знаходження, що переконує суд у тому, що зазначені кошти перебували у сумці на момент викрадення. Фактично їх можливу наявність не оспорив і обвинувачений, повідомивши, що вказаної кишені він не побачив та не обшукав.
За таких підстав, враховуючи направленість умислу обвинуваченого на заволодіння майном потерпілої, а саме здійснення викрадення сумки з робочого місця зі всіма речами, що в ній знаходились, суд вважає, що дії ОСОБА_7 утворюють склад злочину та обвинувачення є доведеним.
Отже, сукупність вказаних доказів надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого у вчиненні крадіжок є доведеною, оскільки вказані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.
Оцінивши сукупність доказів у справі, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненої повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно характеристики МКП «ЖЕК-5» №551 від 22.08.2016 року ОСОБА_8 проживає за адресою АДРЕСА_2 та за час проживання скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка та довідки КП ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_4 на обліку у вказаних закладах не перебуває.
З вимоги про судимість та копій судових рішень вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз засуджений 29.04.2015 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Таким чином, обвинувачений вчинив умисні корисливі злочини середньої тяжкості під час іспитового строку, вину у вчиненні злочинів фактично визнав, шкоду відшкодував частково, не одружений, не працюючий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, оскільки з його показань вбачається зазначене, а заперечення ним факту перебування грошей потерпілої в сумці на усвідомлення обвинуваченим неправомірності своєї поведінки та розкаяння у вчиненому не впливає.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив сукупність злочинів під час іспитового строку, шкоду потерпілим відшкодував частково, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 злочини вчинено під час іспитового строку за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2015 року, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.71 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.
Також, у відповідності до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 550,25 гривень та вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді трьох років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 550,25 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме чоловічу барсетку марки «Bolinni», чоловіче портмоне, паспорт громадянина України, талон попередження серії НОМЕР_2 , банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк», дублікат № 1 картки платника податків, медичну довідку водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», картку платника податків, талон серії НОМЕР_3 до посвідчення водія, посвідчення машиніста-тракториста, посвідчення водія серії НОМЕР_4 , попуск до ГСК, видані на ім`я ОСОБА_6 , три зв`язки ключів, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме зв`язку металевих ключів, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: