Дата документу 14.12.2016 Справа № 334/6515/16-к
Провадження № 1-кп/334/469/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.09.2002 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя по ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік. Звільнений 16.05.2003 року;

- 27.09.2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по ч.1 ст.309 КК України, ч.1 ст.186 КК України, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки;

- 14.11.2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.309 КК України, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 1 місяць; Зараховано у відбутий строк покарання період з 20.05.2005 року по 27.09.2005 року;

- 10.05.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.309 КК України, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 2 місяці. Звільнено 06.06.2008 року;

- 23.12.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту на 6 місяців. Звільнено 09.03.2009 року;

- 01.10.2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст.309 КК України, ст. 69 КК України до покарання у вигляді арешту на 6 місяців. Звільнено 09.02.2010 року;

- 17.01.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки. 16.08.2013 року звільнився від відбування покарання у Софіївській ВК (№55),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2016 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, знаходячись навпроти під`їзду №7 по вул. Дудикіна в м. Запоріжжя, шляхом розбиття скла у водійській двері автомобіля ВАЗ 21013, д.р. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , проник до салону автомобіля, звідки таємно намагався викрасти сонцезахисні окуляри в оправі білого кольору, які поклав до кишені брюк, вартість яких складає 100 грн. та електронний автомобільний тахометр, вартість якого складає 150 грн.
Проте, в цей час його дії були помічені свідком ОСОБА_7 , котрий припинив та запобіг доведенню його злочинного умислу до кінця.
Таким чином, ОСОБА_5 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 11 вересня 2016 року йому стало зле і він пішов до аптеки купити ліки. По дорозі він втратив свідомість та його швидка доставила до 9-ї лікарні, де йому зробили перев`язку та запропонували їхати додому. Але у нього не було грошей, тому він залишився у лікарні. Проте охорона його вигнала з лікарні. Розуміючи, що додому він не доїде через брак коштів, він розбив скло в машині, яка стояла в дворі біля лікарні, та проник в салон. Побачивши там окуляри та тахометр вирішив вкрасти вказані речи. Але був затриманий потерпілим та його знайомими. Все викрадене відразу вилучили працівник міліції.

У вчиненому кається.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Просив не призначати для обвинуваченого суворого покарання.

Отримавши показання обвинуваченого та потерпілого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні міри покарання ОСОБА_5 обтяжуючих обставин не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно ОСОБА_5 є визнання вини та щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що підсудним скоєно умисний корисливий злочин, який не доведено до кінця з причин незалежних від його волі, раніше судимий, позитивно характеризується, заподіяна шкода потерпілому відшкодована, а також стан здоров`я обвинуваченого, який має захворювання ніг, враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного із позбавлення або обмеження волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст..75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробувальним терміном на 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст..76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну чинність ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду, зарахувати в строк відбуття покарання знаходження під вартою з 11 вересня по 14 грудня 2016 року..

До вступу вироку в закону силу покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Прибувати до суду за першою вимогою;

2) Не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду.

3) Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази у справі: сонцезахисні окуляри в оправі білого кольору, електронний автомобільний тахометр, які передані потерпілому ОСОБА_6 вважати йому повернутими.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошенням.

Суддя: ОСОБА_1