Справа № 761/2850/17
Провадження № 1-кс/761/1941/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представника в інтересах власника майна ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 26.09.2016р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000026, та зобов`язання повернути вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В:
В січні 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 26.09.2016р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000026, та зобов`язання повернути вилучене майно.

Скаргу мотивовано тим, що 26.09.2016р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у цьому кримінальному провадженні з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Під час обшуку було вилучено ряд предметів та документів, які, як вказується у скарзі, взагалі не були зазначені в ухвалі слідчого судді, отже вони є тимчасово вилученим майном та в подальшому на них не було накладено арешт. Зокрема, як вказано у скарзі, було вилучено ряд мобільних телефонів, ноутбуків, жорстких дисків та документів, які самі по собі та інформація на них немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

Представник в інтересах скаржників звертався до слідчого з заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак письмової відповіді не отримано та жодних дій щодо повернення тимчасово вилученого майна не вчинено, чим допущено бездіяльність.

З урахуванням того, що заявник є власником вилученого майна, а тому у скарзі просить слідчого суддю зобов`язати слідчого негайно повернути тимчасово вилучені під час обшуку предмети та документи згідно переліку у прохальній частині вказаної скарги.

У судовому засіданні представник в інтересах скаржника ОСОБА_4 скаргу підтримав і просив її задовольнити із викладених у ній підстав. При цьому, пояснив, що вилучене майно належить виключно заявнику, а будь-які інші особи права власності та користування ним не мають.

Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 повідомив, що обшук проводився на підставі ухвал слідчого судді. При цьому, в судовому засіданні слідчий заперечував щодо повернення частини вилученого майна, оскільки вилучені речі входять до переліку тих предметів та документів, дозвіл на відшукання яких надано в ухвалі про проведення обшуку, і на даний час проводяться слідчі дії по вивченню їх фізичних властивостей. Між тим, щодо певних документів не було заперечень про повернення їх власнику, оскільки вони не містять доказової інформації, необхідної для встановлення важливих обставин у цьому провадженні у межах внесеної до ЄРДР кримінально-правової кваліфікації. Арешт на них не накладався.

Фіксація вказаної процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду слідчим суддею зазначеного клопотання про скасування арешту не проводилась, оскільки клопотань про таке від учасників процесу не надійшло та за ініціативою суду така фіксація не здійснювалось, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання скаржника про поновлення строку на звернення до суду із цією скаргою, оскільки дії слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна є триваючим порушенням прав власника майна на володіння ним.

Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду скарги, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, документи, надані у судовому засіданні слідчим, оцінивши в сукупності всі наявні документи з огляду на зміст ухвал слідчого судді від 02.09.2016 р. про дозвіл на проведення обшуку за місцезнаходженням ТОВ «за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного.

За умовами до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як зокрема, неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги в залежності від предмету оскарження чітко визначені у ч.2 ст.307 КПК України.

Таким чином, скарга розглядається по суті в частині вимог щодо повернення майна, яке, як стверджується у скарзі, перебувало у власності скаржника ОСОБА_5 .

Згідно з ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Як встановлено з копій документів, наданих слідчому судді, 26.09.2016 року було проведено обшук за адресою місця проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 02.09.2016 р. (справа №761/31228/16-к), яким було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про проведення обшуку у рамках кримінального провадження №0000026 від 11.02.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України.

Відповідно до вказаної ухвали суду було надано дозвіл на відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, зокрема, - незаконно здобутих грошових коштів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, фінансово-господарської документації суб`єктів господарської діяльності, задіяних в схемах незаконного обготівкування електронних титульних знаків в грошові кошти, чорнових записів, мобільних телефонів.

Під час обшуку було виявлено та вилучено ряд предметів та документів, та серед іншого: документи та інші паперові носії інформації, електронні носії інформації, комп`ютерну техніку, грошові кошти та мобільні телефони, які детально описані та перелічені в реєстрі документів, вилучених під час обшуку 26.09.2016 р.
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з положень ч.7 ст.236 КПК України речі та документи, вилучені під час обшуку, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та які не вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169КПК України, в тому числі і у випадку, якщо слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту (ч.5 ст.171КПК України). За ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В той же час як вбачається із формулювання змісту ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 02.09.2016 року в порівнянні із переліком вилученого майна, то вбачається про відсутність інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення у частині вилучених предметів за наведеним у скарзі переліком, а показання слідчого свідчать про те, що визначені у скарзі до повернення предмети і документи не мають значення доказів у цьому провадженні в розумінні кримінально-правової кваліфікації, що внесене до ЄРДР за ч.3 ст..258-5 КК України.
Відтак, суд приходить до висновку про те, що вилучені під час обшуку предмети та документи як з`ясувалось станом на даний час, не можна вважати такими, дозвіл на вилучення яких було надано в ухвалах про обшук від 02.09.2016 року, а саме: платіжне доручення, де в графі платник вказано « ОСОБА_5 » за №1,2,1,2,11,1,2 на 7 арк.; квитанції за №2173773, 1777593, 2548588, платіжне доручення №3 на 4 арк.; договори про відкриття банківських рахунків із «Всеукраїнським акціонерним банком» на 26 арк.; роздруківки ПАТ «ВАБанк» на 9 арк.; листи декларації для письмового декларування товарів на виїзд ОСОБА_5 до ОАЄ про декларування 34 000 доларів США та 3764 грн.; чохол від «Айпад»; записний блокнот у обкладенці світло-зеленого кольору; аркуші паперу, що починаються зі слів 6500ВАС 15000…; паперові конверти від банківських карток різних банківських установ на 79 арк.; карта міста Москви із аркушом паперу з номерами телефонів.
Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Отже законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів(ст.160-166КПК України) або накласти на нього арешт (ст.170-174КПК України).

В судовому засіданні було встановлено, що слідчий після проведення обшуку не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане у скарзі майно, а тому в силу положень ст.169, ч.5 ст.171КПК України таке майно згідно визначеного слідчим суддею переліку підлягає негайному поверненню особі, у якої їх було вилучено.

Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Слідчим же суддею встановлено, що незважаючи на вимоги вказаних норм КПК України скаржником не доведено, що інші предмети і документи, що були вилученні під час обшуку, із врахуванням тим даних, що на них містяться, не відносяться до незаконно здобутих грошових коштів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, фінансово-господарської документації суб`єктів господарської діяльності, задіяних в схемах незаконного обготівкування електронних титульних знаків в грошові кошти, чорнових записів, мобільних телефонів, до яких надавався дозвіл ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року.

Таким чином, інші вказані предмети і документи, які станом на даний час досліджуються на предмет вмісту в них інформації, що має значення для вказаного кримінального провадження, є виправданим і не суперечить положенням ч. 7 ст. 236 та ч. 2ст. 168 КПК України. Більш того, за викладених у ухвалі слідчого судді від 02.09.2016р. обставин, слідчий вправі був вилучити вказані у клопотанні предмети і документи до вивчення їх фізичних властивостей, а відтак висновок про те, що вони не є такими, що мають значення доказів у вказаному провадженні або інформація на них, є передчасним.

З урахуванням всього наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення скарги щодо повернення іншого тимчасово вилученого майна, та вважає її передчасною, а відтак в силу вимог ч. 7 ст. 304 КПК України не позбавляє скаржника права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга представника в інресах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання слідчого ОСОБА_3 чи іншого слідчого, який входить в групу слідчих по кримінальному провадженню №0000026, повернути заявнику частину предметів та документів, що були вилучені під час проведення обшуку 02.09.2016 р.

Керуючись ст. 98, 100, 167-169, 170-173, 234-236, 303, 307, 309, 532КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 чи іншого слідчого, який входить в групу слідчих по кримінальному провадженню №0000026, повернути власнику майна ОСОБА_5 тимчасово вилучене під час обшуку, а саме:
-платіжне доручення, де в графі платник вказано « ОСОБА_5 » за №1,2,1,2,11,1,2 на 7 арк.; квитанції за №2173773, 1777593, 2548588, платіжне доручення №3 на 4 арк.; договори про відкриття банківських рахунків із «Всеукраїнським акціонерним банком» на 26 арк.; роздруківки ПАТ «ВАБанк» на 9 арк.; листи декларації для письмового декларування товарів на виїзд ОСОБА_5 до ОАЄ про декларування 34 000 доларів США та 3764 грн.; чохол від «Айпад»; записний блокнот у обкладенці світло-зеленого кольору; аркуші паперу, що починаються зі слів 6500ВАС 15000…; паперові конверти від банківських карток різних банківських установ на 79 арк.; карта міста Москви із аркушом паперу з номерами телефонів.
В задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя: