Справа № 438/173/17
Номер провадження 1-кп/438/59/2017
В И Р О К
Іменем України
07 червня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борислав кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою технічною освітою, пенсіонера, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , в період часу з 02 січня по 18 січня 2017 року, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи в магазині «Рукавичка», розташованого за адресою м.Борислав, вул.Коваліва,14 а, таємно викрав горілку «Хлібний дар» в кількості 8 шт, ємкістю 0.2 літра, вартістю 23 гривні 04 копійки кожна, чим заподіяв потерпілому ТзОВ «Львівхолод» майнову шкоду на загальну суму 184 гривні 32 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема, показав що впродовж 02 18 січня 2017 року в приміщенні магазину «Рукавичка» за адресою м.Борислав, вул.Коваліва, 14а періодично викрадав у відділу алкогольних напоїв по одній пляшки горілки «Хлібний дар» ємкістю 0,2 літра. Ним було викрадено 8 пляшок. На сьогодні обвинувачений повністю відшкодував майнову шкоду потерпілому. Просить суд суворо не карати, обрати покарання у виді штрафу..

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжує покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, пенсіонер, раніш не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також те що майнова шкода, заподіяна злочином відшкодована повністю, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді штрафу, висновок органу пробації про можлиивість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді щтрафу, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у справі: CD-R диск з відеозаписами із камер відеоспостереження з торгового центру «Рукавичка», який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

иВирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1