УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у справі на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та обрано йому запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю,
в с т а н о в и л а:
Згідно з ухвалою ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за наступних обставин.
23.10.2016 року близько 01 год. 00 хв. між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , на ґрунті ревнощів, стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_8 предметом ззовні схожим на ніж, наніс ОСОБА_10 один удар в область грудної клітини зліва, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді глибокої проникаючої рани, скрізного проникнення діафрагми, крововиливу в брюшну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
23.10.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 24.10.2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
25.10.2016 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира було обрано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.12.2016 року без визначення застави.
20.12.2016 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою та обрано йому запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком до 23.01.2017 року.
Заборонено ОСОБА_8 залишати зареєстроване місце проживання строком до 23.01.2017 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; уникати спілкування з потерпілим та будь-ким із свідків в межах даного кримінального провадження; носити електронний засіб контролю.
Слідчий суддя дійшов висновку, що надані прокурором докази не доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.
В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.01.2017 року, без визначення розміру застави.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.
Так, ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 02.11.2016 року було залишено без змін ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25.10.2016 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді взяття під варту.
Слідча суддя прийнявши рішення про відмову в продовженні строку триманні під вартою не врахувала висновки апеляційного суду щодо суперечливих даних про фактичне місце проживання підозрюваного.
Також, вважає, що захистом не надано доказів, підтверджуючих батьківство підозрюваного та наявності на його утриманні дитини, що на думку прокурора свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та унеможливлює виконання ухвали про застосування домашнього арешту.
Ставить під сумнів апелянт і характеризуючи дані на особу підозрюваного, а саме характеристику видану ГО «Самооборона міста Житомира та Житомирської області», оскільки працевлаштування у цьому громадському об`єднанні підозрюваного є сумнівним.
Звертає увагу прокурор також і на позицію підозрюваного який на його погляд не тільки не сприяє слідству, а навпаки вводить його в оману.
Вважає, що з врахуванням нових доказів вини, тяжкості вчиненого злочину його цинізму та зухвалості є наявним ризик впливу останнього на потерпілого і свідків їх залякування, а також переховування від слідства.
Вважає, що докази зібрані під час проведення досудового розслідування підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі яких неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 включно до 23.01.2017 р. на час досудового розслідування, без права застави.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , пояснення слідчого ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частиною 5 цієї ж статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого вимогам зазначеним у ч.3 ст. 199 КПК України не відповідає та слідчим і прокурором не доведено необхідність подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 .
Колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді, що з врахуванням обсягу проведених процесуальних дій та зібраних доказів, визнання своєї причетності до вчинення злочину, даних, які характеризують ОСОБА_8 , а зокрема того, що він, має постійне місце проживання, сім`ю, малолітню дитину, позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, частково відшкодував шкоду є можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж зазначено у клопотанні.
Крім того, поведінка ОСОБА_8 , який будучи звільненим з під варти виконує свої процесуальні обов`язки та з`являється до суду, що не заперечується і органом досудового розслідування також вказує про можливість застосування до нього запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.
На думку колегії суддів у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому погоджується з висновками слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Колегія суддів вважає недопустимим обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою лише тяжкістю та особливостями злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 , оскільки тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не мірою відповідальності за скоєне.
Доводи апеляції прокурора про відсутність у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків, внаслідок відсутності документального підтвердження його батьківства та шлюбу, відсутності постійного місця проживання в м Житомирі та офіційного працевлаштування колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях. Слідчим та прокурором не надано судам обох інстанції доказів, що спростовують пояснення підозрюваного про наявність сім`ї, перебування на утриманні малолітньої дитини, проживання з сім`єю за адресою АДРЕСА_1 , зайняття громадською діяльністю.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у справі залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та обрано йому запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: