Справа № 1-кс/331/1425/2017
ЄУН 331/2607/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2017 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_5 працює на посаді старшого слідчого другого відділу КР слідчого відділу фінансових розслідувань Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Відповідно до п.п. 1, 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску. ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. У складі ДФС та її територіальних органах діють підрозділи податкової міліції.
Згідно із ст. 348 Податкового кодексу України, податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення;
тощо.
Відповідно до ст. 349 Податкового кодексу України, до складу податкової міліції належать: головні управління (управління, відділи, відділення, сектори) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; управління, головні відділи (відділи, відділення, сектори) податкової міліції відповідних державних податкових інспекцій у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонних, об`єднаних та контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків.
Згідно із ст. 350 Податкового кодексу України, податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення, віднесені законом до компетенції податкової міліції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; тощо.
Відповідно до пункту 1 примітки до статті 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Згідно із пунктом 2 примітки до статті 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Проте, ігноруючи наведеними вище вимогами Закону та інших нормативно-правових актів, ОСОБА_5 будучи старшим слідчим другого відділу КР слідчого відділу фінансових розслідувань Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Протягом 2016-2017 років ОСОБА_5 , будучи старшим слідчим другого відділу КР слідчого відділу фінансових розслідувань Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, здійснює досудове розслідування відносно службових осіб ТОВ «Міла Мед» нібито за ухилення від сплати податків.
Зокрема, 20 жовтня 2016 року у зв`язку із вказаним кримінальним провадження на мобільний телефон ОСОБА_5 зателефонувала директор ТОВ «Міла Мед» ОСОБА_6 , з метою з`ясування на якій саме стадії перебуває досудове розслідування. Під час вказаної телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив, що краще розмовляти не по мобільному телефону, а особисто при зустрічі та призначив громадянці ОСОБА_6 зустріч біля автомобільної заправки «Паралель», яка знаходиться по вулиці Інтернаціоналістов у місті Мелітополь Запорізької області.

Того ж дня, приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 зустрілася із ОСОБА_5 біля вказаної автомобільної заправки. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував ОСОБА_6 , що якщо остання хоче закриття кримінального провадження, то їй необхідно надати йому, тобто ОСОБА_5 , спочатку неправомірну вигоду у сумі 1 000 доларів США та після закриття вказаного кримінального провадження неправомірну вигоду у сумі 6 000 доларів США, тобто всього неправомірну вигоду у сумі 7000 доларів США.

26 жовтня 2016 року приблизно о 15 год. 40 хв. старший слідчий другого відділу КР слідчого відділу фінансових розслідувань Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливою метою, знаходячись в автомобілі « Kia» синього кольору державні номери « НОМЕР_1 » у м. Мелітополь Запорізької обл. одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України складало 25595 грн. 30 коп., за вчинення в інтересах останньої перелічених вище дій з використанням свого службового становища.

Крім того, протягом 2016-2017 років старшим слідчим другого відділу КР слідчого відділу фінансових розслідувань Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003, стосовно службових осіб ТОВ «Азов Трейд Бердянськ» нібито за ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, у зв`язку із чим ОСОБА_5 систематично викликав до Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області останніх, з метою проведення слідчих дій.
Так, в один із днів жовтня 2016 року ОСОБА_5 викликав до себе у службовий кабінет, за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Героїв України, 31, представника ТОВ «Азов Трейд Бердянськ» громадянина ОСОБА_7 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повідомив ОСОБА_7 , що може закрити кримінальне провадження стосовно службових осіб ТОВ «Азов Трейд Бердянськ», при цьому останній повинен надати йому, тобто ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у сумі 7000 доларів США.
Надалі, з 27 лютого 2017 року ОСОБА_5 розпочав спілкування із ОСОБА_7 через засоби електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » логін «Ник Нех», під час якого діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повідомив останньому, що для закриття кримінального провадження необхідно надати неправомірну вигоду у загальній сумі 15000 доларів США, на що ОСОБА_7 відповів, що 15000 доларів США це багато та він зможе надати тільки 10000 доларів США, на що ОСОБА_5 погодився.
21 березня 2017 року під час чергової зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що наразі триває перевірка законності прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження стосовно службових осіб ТОВ «Азов Трейд Бердянськ» та у подальшому він додатково повідомить про прийняте рішення.
31 березня 2017 року під час подальшого електронного спілкування ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, надіслав в електронному вигляді на електрону скриньку ОСОБА_7 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 » логін «Voynykov») постанову про закриття кримінального провадження №0000003 та повідомив останньому, що неправомірну вигоду у сумі 270000 гривень необхідно перераховувати на картковий рахунок № НОМЕР_2 .

01 квітня 2017 року приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 знаходячись у Жовтневому відділені Запорізького РУ № НОМЕР_3 ПАТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 86, на вищевказані вимоги ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 частину неправомірної вигоди у сумі 45000 гривень.

02 квітня 2017 року ОСОБА_5 засобами зазначеної електронної скриньки повідомив ОСОБА_7 , що грошові кошти у сумі 45000 гривень перераховані на вказаний картковий рахунок, одержав, чим саме підтвердив одержання частини неправомірної вигоди.

Надалі, 04 квітня 2017 року ОСОБА_7 , знаходячись у відділені ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Січових стрільців б. 13А, на вищевказані вимоги ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 наступну частину неправомірної вигоди у сумі 45000 гривень.

В той же день ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, вищевказаним способом, а саме шляхом надсилання електронного повідомлення підтвердив одержання другої частини неправомірної вигоди.

05 квітня 2017 року ОСОБА_7 знаходячись у відділені ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Січових стрільців б. 13А, на вищевказані вимоги ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 наступну частину неправомірної вигоди у сумі 45000 гривень.

В той же день, приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, вищевказаним способом, а саме шляхом надсилання електронного повідомлення підтвердив одержання третьої частини неправомірної вигоди.

07 квітня 2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому за адресою м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, б. 27, на вищевказані вимоги ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 наступну частину неправомірної вигоди у сумі 46000 гривень.

В той же день, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, вищевказаним способом, а саме шляхом надсилання електронного повідомлення підтвердив одержання четвертої частини неправомірної вигоди.

09 квітня 2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому за адресою м. Бердянськ, вул. Леніна, б. 35, на вищевказані вимоги ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 наступну частину неправомірної вигоди у сумі 44000 гривень.

11 квітня 2017 року на підставі добровільної згоди на огляд ОСОБА_5 та ОСОБА_8 військовою прокуратурою Запорізького гарнізону проведено огляд житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Під час вказаного огляду ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів грошові кошти іноземної валюти у сумі 7000 доларів США. Водночас, під час проведення огляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані грошові кошти у сумі 7000 доларів США були переведені з національної валюти, які раніше перераховані на картковий рахунок за прийняття ним рішення щодо закриття кримінального провадження стосовно службових осіб ТОВ «Азов Трейд Бердянськ».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказані грошові кошти в сумі 7000 доларів США є засобом вчинення кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що зазначені грошові кошти в сумі 7000 доларів США є доказом протиправної діяльності ОСОБА_5 , а тому з метою забезпечення кримінального провадження на них має бути накладено арешт.

На підставі викладеного, просить суд накласти арешт на вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 7000 доларів США, під час проведення огляду житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував та просив у його задоволенні відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що грошові кошти в сумі 7000 доларів США є особистими грошовими коштами ОСОБА_8 та її чоловіка, які на протязі всього життя накопичувалися. Зазначені грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , їх вилучення та накладення на них арешту суперечить вимогам КПК України та порушує гарантоване Конституцією України право власності ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 зазначила, що вона є тещею підозрюваного ОСОБА_5 та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 11 квітня 2017 року до неї додому приїхав чоловік її доньки ОСОБА_9 разом з працівниками Запорізької військової прокуратури та попросив видати наявні у домоволодінні та належні їй на праві власності грошові кошти в сумі 7000 доларів США. Оскільки ОСОБА_5 є чоловіком її доньки та вони мають добрі сімейні стосунки, вона надала добровільну згоду на огляд домоволодіння та видачу наявних у неї грошових коштів. Видані прокурору Запорізької військової прокуратури грошові кошти в сумі 7000 доларів США є її особистими грошовими коштами, її накопиченнями та її чоловіка. Донька та ОСОБА_5 мали відомості про те, що у неї у будинку є грошові кошти, оскільки за деякий час до 11.04.2017р., останні звернулися до неї з проханням позичити грошові кошти для відкриття сімейного бізнесу, оскільки ОСОБА_5 мав намір звільнитися з органів ДФС.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення всіх учасників процесу, кожного в окремості, допитавши за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_8 , перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що військовою прокуратурою Запорізького гарнізону Південного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000084, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

11 квітня 2017 року на підставі добровільної згоди на огляд ОСОБА_5 та ОСОБА_8 військовою прокуратурою Запорізького гарнізону проведено огляд житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Під час вказаного огляду ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів грошові кошти іноземної валюти у сумі 7000 доларів США. (а.с. 130-132)

З протоколу огляду житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що під час проведення огляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані грошові кошти у сумі 7000 доларів США були переведені з національної валюти, які раніше перераховані на картковий рахунок за прийняття ним рішення щодо закриття кримінального провадження стосовно службових осіб ТОВ «Азов Трейд Бердянськ». (а.с. 131)

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно слідчим в суді зазначено, що грошові кошти в сумі 7000 доларів США, вилучені 11 квітня 2017 року є доказом протиправної діяльності ОСОБА_5 .

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами, серед іншого, є речові докази, документи.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторонам обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Як встановлено ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Документи є речовими доказами, якщо вони містять перелічені вище ознаки.

Враховуючи, що по відношенню вилучених під час проведення огляду у встановленому порядку майна 7000 доларів США, існує сукупність правових підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом протиправної діяльності ОСОБА_5 та здобутими злочинним шляхом, подальше проведення слідчих дій з ним не виявляється за можливе без застосування тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном тобто арешту, як це передбачено ст.170 КПК України.

На підставі пояснень слідчого та матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучене 11.04.2017р. у ОСОБА_5 під час проведення огляду є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту, переліченого в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України.

Не накладення арешту на зазначені грошові кошти може призвести до можливих їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Так, згідно абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Також, окрім зазначеного, правовою підставою для арешту майна, є передбачені п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України загальні правила застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме:

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Вказані грошові кошти будуть використані як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

- може бути виконане завдання кримінального, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням. Вказані речі та документи забезпечать швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, відповідно до завдання кримінального провадження.

Накладення арешту на вказані грошові кошти не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки грошові кошти не несуть інформації та не є речами, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказані предмети є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання ОСОБА_5 в частині того, що вилучені у нього грошові кошти в сумі 7000 доларів США не належать йому на праві власності та не є грошовими коштами, які здобуті злочинним шляхом, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду домоволодіння АДРЕСА_1 від 11 квітня 2017 року з якого вбачається, що під час проведення огляду ОСОБА_5 пояснив, що вказані грошові кошти у сумі 7000 доларів США були переведені з національної валюти, які раніше перераховані на картковий рахунок за прийняття ним рішення щодо закриття кримінального провадження стосовно службових осіб ТОВ «Азов Трейд Бердянськ».
Як встановлено в судовому засіданні, зазначений протокол підписаний особисто ОСОБА_5 та іншими особами, присутніми під час проведення вказаного огляду, будь-яких зауважень чи доповнень учасники слідчої дії не мали, а тому слід вважати, що викладені в ньому обставини мали місце.
Також, слідчий суддя не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 , оскільки остання є рідною матір`ю дружини ОСОБА_5 та прямо зацікавлена у ухваленні судом будь-яких рішень на користь підозрюваного ОСОБА_5 . Крім того, свідком ОСОБА_8 на підтвердження зазначених у судовому засіданні обставин щодо належності вилучених в ході огляду грошових коштів саме їй будь-яких належних та допустимих доказів не надано, а тому у слідчого судді відсутні підстави для прийняття цих пояснень до уваги та покладення їх в основу процесуального рішення по цій справі.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_5 під час проведення огляду житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 7000 (сім тисяч) доларів США.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
14.04.2017