н/п 1-кс/640/5011/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,-
22.06.2017 старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції Мозговою НО, в якому просить застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27). Розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснити за відсутності підозрюваного в порядку ч.6 ст. 193 КПК України.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на викрадення людини з корисливих мотивів та вимагання грошових коштів за її повернення, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 189 КК України, при наступних обставинах.
Так, влітку 2015 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, на території м. Первомайського між місцевими мешканцями вказаного населеного пункту - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт з приводу некоректної поведінки при керуванні транспортним засобом. В результаті даного конфлікту, між ОСОБА_5 та родиною ОСОБА_8 склалися неприязні стосунки.
Як постійному мешканцю невеликого населеного пункту - м. Первомайський, ОСОБА_5 , була відома інформація про достатньо забезпечений фінансовий стан місцевої сім`ї підприємців - ОСОБА_8 .
В грудні 2015, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, на підставі неприязних відносин та обізнаності про фінансовий стан сім`ї ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 , який, в свою чергу не мав постійного джерела доходу, але мав на забезпеченні двох дітей та очікував народження третьої, виник злочинний намір на викрадення неповнолітнього ОСОБА_6 з корисливих мотивів, а саме: з метою забезпечення примусу батьків викраденого до дій щодо передачі грошових коштів в якості викупу. З цією метою, ОСОБА_5 увійшов у злочинну змову з невстановленою слідством особою, яка дала згоду на спільне вчинення злочинних дій та надала засоби вчинення вказаного злочину, а саме транспортний засіб, марка та реєстраційний номер якого, в ході досудового розслідування не встановлений.
19.12.2015 у вечірній час, точний час під досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою та у групі з невстановленою особою, на автомобілі, марка та реєстраційний номер не встановлений, який належить невстановленій особі, прибули до будинку АДРЕСА_2 де мешкає з родиною неповнолітній ОСОБА_6 та стали очікувати його повернення по маршруту підходу до будинку, за місцем мешкання останнього.
О 22.15 годин цього ж дня, коли ОСОБА_6 наблизився до свого будинку мешкання, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та у групі з невстановленою досудовим слідством особою, шляхом застосування фізичного насилля, яке виразилось у нанесенні близько трьох ударів в обличчя та трьох ударів по тулубу потерпілого, чим спричинили тілесні ушкодження, які відносяться, згідно висновків судово-медичної експертизи №6690-Ая/15 та №6691-Ая/15 від 21.12.2015 до легких тілесних ушкоджень, незаконно та проти його волі, помістили ОСОБА_6 до вищевказаного автомобілю. В салоні автомобілю, ОСОБА_5 діючи у групі з невстановленою особою, за допомогою наручників, обмежили рух і дії ОСОБА_6 та наділи йому мішок на голову, у результаті чого, останній був позбавлений просторової орієнтації та можливості здійснювати опір нападникам.
Реалізуючи свій умисел, направлений на викрадення людини, з метою отримання викупу, ОСОБА_5 , знаходячись у салоні зазначеного автомобілю, заволодів мобільним телефоном «IPhone 5» ІМЕІ НОМЕР_1 з номером НОМЕР_2 , який належав викраденому ОСОБА_6 , та з цього телефону здійснив два дзвінка 19.12.2015 о 22.23 та 22.25 на телефон НОМЕР_3 , який належить батьку викраденого ОСОБА_7 . В ході зазначених з`єднань, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про викрадення його сина та про необхідність готування грошових коштів, в якості викупу, спосіб передачі яких буде повідомлено додатково.
Після цього, на вказаному автомобілі, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та у групі з невстановленою особою, реалізуючи злочинний умисел групи, направлений на незаконне викрадення ОСОБА_6 з корисливих мотивів, доїхали до нежитлового приміщення, адрес якого в ході слідства не встановлений, де обшукали ОСОБА_6 , з метою виявлення засобів передавання сигналу місцезнаходження «маячків», після чого, на іншому, невстановленому в ході досудового розслідування автомобілі, доставили ОСОБА_6 до будинку, розташованого у невстановленому досудовим слідством місці де утримували потерпілого до наступного дня, тобто до 20.12.2015 з метою здійснення психологічного тиску на батьків викраденого та забезпечення їх вигідної поведінки для викрадачів.
20.12.2015 приблизно о 21.05 ОСОБА_5 , діючи з відома та згоди невстановленої слідством особи, не досягнувши своєї мети, направленої на отримання грошових коштів у якості викупу з причин, що не залежали від їх волі, добровільно звільнив ОСОБА_6 .
Окрім цього, ОСОБА_5 , у грудні 2015, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, діючи з корисливих мотивів та маючи злочинні наміри на незаконне заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_7 шляхом вимагання, увійшов у злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою, яка дала згоду на спільне вчинення злочину.
Так, ОСОБА_5 , розуміючи, що не має право на майно ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що останній добровільно не погодиться передати належне йому майно, з метою примусу останнього до вказаних дій, 19.12.2015 о 22.15 діючи за попередньою змовою та в групі з невстановленою особою, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 викрали сина ОСОБА_7 неповнолітнього ОСОБА_6 , 1999 року народження та утримували його на протязі доби у невстановленому досудовим слідством місці, що повинно було забезпечити реальність погроз та вигідну для вимагателів поведінку потерпілого.
При цьому, здійснюючи психологічний тиск на потерпілого, ОСОБА_5 , з метою досягнення злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння майном потерпілого, висловив погрозу застосування насильства до його сина у разі, якщо ОСОБА_7 не буде діяти відповідно пред`явлених вимог або звернеться до правоохоронних органів. Враховуючи, що син потерпілого знаходився під контролем невідомих йому осіб, вказані погрози сприймалися ОСОБА_7 , як такі, які цілком могли бути реалізовані.
Реалізуючи свій злочинний намір, 20.12.2015 об 11.26 годин ОСОБА_5 знаходячись у м. Первомайському, діючи за попередньою змовою та в групі з невстановленою слідством особою, із заздалегідь придбаного в невстановленому місці для вчинення злочину номеру телефону НОМЕР_4 подзвонив на номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 та переконавшись у тому, що останній реально сприймає погрози та діє згідно висунутим ним вимогам, а саме збирає грошові кошти, необхідні для викупу неповнолітнього сина ОСОБА_6 , висунув умови передачі грошей ввечері цього ж дня та назначив наступний телефонний зв`язок у 18.00 годині для надання вказівок щодо способу та місця передачі.
Очікуючи, що ОСОБА_7 дотримується вказівок вимагателів та знаходиться з грошима у швидкісній електричці №6290, сполученням «Краматорськ-Харків», з метою надання наступних вказівок щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_5 о 19:50 годині 20.12.2015, знаходячись у с. Берека Первомайського району Харківської області, що співпадає з часом проходження зазначеною швидкісною електричкою вказаного населеного пункту, подзвонив з номеру телефону НОМЕР_5 на номер ОСОБА_7 НОМЕР_3 але під час зв`язку, останній повідомив, що не зміг виконати вказівки ОСОБА_5 щодо передачі грошових коштів у швидкісній електричці, але бажає повернути свого сина та згоден передати грошові кошти у інший спосіб, на що ОСОБА_5 відмовився та повідомив що зателефонує додатково.
Бажаючи досягти своєї мети та змусити потерпілого діяти певним чином, ОСОБА_5 о 20.37 годин 20.12.2015, знаходячись в м. Первомайський, знов зателефонував з вищезазначеного номеру на номер потерпілого, та у ході з`єднання висловив погрози спричинити сину ОСОБА_7 фізичні страждання якщо він не виконає пред`явленої вимоги передачі грошових коштів. Сприймаючи погрози реально, ОСОБА_7 був змушений погодитись передати грошові кошти, але висунув умову передачі грошей тільки водночас з поверненням сина або після його повернення.
Після повернення ОСОБА_6 , близько 21.00 годині 20.12.2015 додому, ОСОБА_7 перестав сприймати погрози ОСОБА_5 , який діяв у групі з невстановленою в ході досудового розслідування особою, як реальні та відмовився виконувати будь-які дії, направлені на передачу грошових коштів за повернення сина, що унеможливило досягнення ОСОБА_5 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка діяла з ним за попередньою змовою та у групі, поставленої мети, а саме незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 .
Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується свідченнями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; фактом добровільної видачі потерпілим ОСОБА_7 мобільного телефону на диктофон якого він робив запис вимагання у нього грошових коштів за повернення сина; даними, які містяться у протоколі огляду вказаного телефону; даними, які містяться у протоколі огляду документів (звукозаписів), які містяться у вказаному телефоні; висновками комп`ютерно-технічної експертизи №10-КТ від 19.02.2016, згідно яких у телефоні потерпілого ОСОБА_7 виявлені звукові файли, які були створені 20.12.2015 у період часу з 18.11 по 20.59год.; проведенням негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з каналів зв`язку ОСОБА_5 за результатами якої отримані зразки голосу та мовлення останнього; висновками судово-фоноскопічної експертизи №16 від 27.05.2016, згідно яких голос та мовлення особи, у звукозаписах на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_7 та голос і мовлення особи, щодо якої проводилась негласна слідча (розшукова) дія зняття інформації з каналів зв`язку ОСОБА_5 належить одній і тій самій людині, висновками судово-фоноскопічної експертизи №79 від 02.09.2016, згідно якої голос та мовлення особи, у звукозаписах на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_7 належить ОСОБА_5 , даними які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту, під час якого потерпілий ОСОБА_6 дав свідчення про обставини його викрадення, відеозаписами, документами та речами, які тимчасово вилучені в «АТБ-маркет» та які містять інформацію про придбання 19.12.2015 ОСОБА_5 продуктів харчування, які співпадають по найменуванню у чеку з продуктами, якими годували викрадачі ОСОБА_6 , даними, які містяться в протоколах впізнання потерпілим ОСОБА_6 аналогічних продуктів харчування, які надані ТОВ «АТБ-маркет», відповідно переліку по чеку за яким ОСОБА_5 придбав продукти в «АТЮ-маркет» у день викрадення ОСОБА_6 , тобто 19.12.2015.
10.06.2016 ОСОБА_5 був затриманій на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду про дозвіл на затримання з метою приводу.
10.06.2016 ОСОБА_5 доставлений до суду та відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою залогу.
13.06.2016 ОСОБА_5 звільнений з Харківського УВП №27 у зв`язку з внесенням застави.
Згідно ст.194 КПК України, а також ухвалою слідчого суду на ОСОБА_5 покладені обов`язки, а саме: прибувати до визначеної службової особи за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання про що отримана розписка.
05.10.2016 ОСОБА_5 , продовжений строк зобов`язань до 05.12.2016.
21.11.2016 ОСОБА_5 був викликаний до слідчого для виконання ст. 290 КПК України, на 11.00 24.11.2016, про що повідомлений телефоном особисто, а також через адвоката та дружину ОСОБА_9 .
Крім того, 24.11.2016 ОСОБА_5 викликаний для проведення зазначених процесуальних дій повістками, які вручені дружині по місцю мешкання ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_10 , повідомлено телефоном бабусю підозрюваного ОСОБА_11 .
Однак, в призначені дні ОСОБА_5 до слідчого не з`явився. З пояснень дружини ОСОБА_12 її чоловік залишив місце мешкання близько трьох днів назад та не повідомив про свої подальші плани. З пояснень адвоката ОСОБА_10 , він зі своїм підзахисним вранці 23.11.2016 домовився прибути до слідчого 24.11.2016, але увечері 24.11.2016, протягом 24.11.2016 та до теперішнього часу ОСОБА_5 на зв`язок не виходив, його телефон вимкнений, його місцезнаходження невідомо.
Таким чином, ОСОБА_5 порушив покладені на нього обов`язки навмисно та вчиняє дії, направлені на переховування від слідчого та суду з метою уникнути відповідальності за вчинені ним злочини.
Матеріалами, які підтверджують вчинення вказаних дій, є: телефонограми, корінці повісток, рапорт слідчого СУ ГУНП про неприбуття підозрюваного, заява адвоката ОСОБА_13 , рапорт УКР, про те, що здійснювався вихід за місцем мешкання ОСОБА_5 , але останній там не знаходиться.
25.11.2016 підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук та подано до суду клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 на більш тяжкий.
10.05.2017 ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук.
З метою досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 2 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий вказує на забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий зазначає, що у матеріалах кримінального провадження наявні дані, передбачені п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, а саме: 23.11.2016 підозрюваний ОСОБА_5 , незважаючи на неодноразове повідомлення слідчого про необхідність з`явитись для проведення слідчих дій, перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Журавлівка» в напрямку Російської Федерації. Члени його родини дружина та малолітня дитина 14.01.2017 також виїхали з території України в пункті пропуску «Чонгар».
До теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не з`явився, про своє місцезнаходження не повідомив, що свідчить про спробу останнього уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини.
Крім цього, слідчий вважає, що наявні ризики, передбачені п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовується тим, що на даний час вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується, у тому числі, показами потерпілих та свідків, враховуючи, що злочин вчинено із застосуванням залякування, фізичного насилля та психологічного тиску, в результаті яких, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змушені були діяти згідно вимог до них, а також з урахуванням погроз злочинців щодо фізичної розправи у разі звернення до правоохоронних органів, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 буде мати можливість здійснити свої погрози, та вдатись до залякування та незаконного впливу на потерпілих та свідків, надаючи їм необхідні відомості, для дачі відповідних показів, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, на цей час досудовим розслідуванням не встановлені всі особи, які причетні до вчинення зазначених злочинів та діяли за попередньою змовою з ОСОБА_5 .
Наявність ризиків, передбачених п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування не встановлене місцезнаходження основних речових доказів, та, враховуючи, що до теперішнього часу підозрюваний не повідомив про місце їх знаходження, є достатні підстави вважати, що останній має намір їх переховувати, та в разі можливості знищити.
Наявність ризиків, передбачених п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , будучи викритим у вчиненні в тому числі і тяжкого злочину корисливо-насильницької спрямованості, знаходячись на свободі на час досудового розслідування, не виправдав наданої йому довіри судом, на шлях виправлення та каяття не став, а вчинив дії, направлені на уникнення від відповідальності, що може свідчити про завзятість його злочинних намірів і схильність підозрюваного до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів, про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - злочинів, приймаючи до уваги їх тяжкість, а саме те, що санкцією ч. 2 ст.189 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, відсутність міцних родинних зв`язків підозрюваного на території України, відсутність постійного місця роботи, органу досудового розслідування вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання заявленим ризикам, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК Країни за відсутності підозрюваного.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189 КК України.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно наданого органом досудового розслідування повідомлення від 15.02.2017 начальника Головного центру обробки спеціальної інформації, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетнув державний кордон України у пункті пропуску Журавлівка 23.11.2016 (виїзд).
Згідно повідомлення начальника Відділу Інтерполу та Європолу ГУ НП в Харківській області від 10.05.2017 №730/119/01/23-2017, станом на 10.05.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває у міжнародному розшуку за обліками Генерального секретаріату Інтерполу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких підозрюється, ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 залишив своє постійне місце проживання та межі України, тривалий час переховується від органів досудового слідства на території іншої держави, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому обирає запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою. З вказаних підстав жодний інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 211, 372, 395, 579, 580 КПК України, слідчий суддя,
В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27).
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_5 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_5 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1