АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/804/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 644/2100/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого , захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.12.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Коробочкине Чугуївського району Харківської області, росіянин, громадянин України, не військовозобов`язаний, з вищою освітою, одружений, працюючий директором ТОВ НВП «Ікотек», зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та йому призначено покарання 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 2 роки.
Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено і постановлено стягнути з ОСОБА_7 на її користь у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 4610 грн. 96 коп., відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього стягнути 9610 грн. 96 коп.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено і постановлено стягнути з ОСОБА_7 на її користь у відшкодування моральної шкоди 50000 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір за цивільними позовами в розмірі 1653 грн. 60 коп.; судові витрати в розмірі 3293 грн. 70 коп.
Строк відбування ОСОБА_7 призначеного покарання постановлено рахувати з дня його прибуття в установу Кримінально-виконавчої служби для відбування покарання.
Як встановив суд, 11 червня 2014 року близько 23 години ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_1 , не вмикаючи сигналу лівого повороту, виїхав з території парковки, розташованої перед супермаркетом «Дігма» по вул. Шариковій, буд. 44-А в м. Харкові і безпосередньо прилягаючої до проїжджої частини вул. Шарикової, на найближчу для нього полосу руху проїжджої частини вул. Шарикової, рухаючись в напрямку від вул. Електровозної до вул. П`ятихатської зі швидкістю близько 15-20 км/год. При здійсненні цього маневру водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
- п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 10.2 «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає»,
не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення лівою задньою частиною свого автомобіля з передньою частиною автомобіля «ВАЗ - 217030 ЗНГ», державний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_12 , який також рухалася по вул. Шариковій від вул. Електровозної в напрямку вул. ІГятихатської в м. Харкові, зліва направо по відношенню до напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_7 .
Водій автомобіля марки «ВАЗ» ОСОБА_12 , відповідно до висновку судово - автотехнічної експертизи № 12682 від 19.12.2014 року, не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Volkswagen Polo» шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок порушення ОСОБА_7 вимог ПДР України, пасажир автомобіля «ВАЗ-217030 ЗНГ» ОСОБА_9 , котра знаходилась на правому передньому пасажирському сидінні, отримала, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1009-А/14 від 03.11.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового гвинтоподібного перелому правої плечової кістки у нижній третині зі зсувом, що кваліфікуються за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Дорожньо-транспортна пригода та її наслідки у вигляді зазначеного тілесного ушкодження, отриманого потерпілою ОСОБА_9 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 12682 від 19.12.2014 року, перебувають у причинному зв`язку з порушенням вимог п.п. 10.1,10.2 Правил дорожнього руху України, яких припустився ОСОБА_7 під час керування транспортним засобом.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 роки. Вважає, що суд не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують покарання. Зазначає, що обвинувачений намагався уникнути відповідальності за вчинений злочин та прийняття судом у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а саме не визнав себе винним, затягував судовий розгляд, заявляючи численні безпідставні клопотання. Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 не вибачився перед потерпілою та не надавав їй матеріальної допомоги на лікування.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок та закрити справу. Вважає, що вирок ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, під час судового розгляду мав місце обвинувальний ухил, а стороні захисту вчинялись перешкоди для захисту. Вважає, що суд належним чином не з`ясував всі обставини ДТП, виклав у вироку висновки, не підтверджені дослідженими матеріалами, невірно трактував показання допитаних свідків, при цьому не усунув протиріччя у їх показаннях. Зазначає, що допит свідків, потерпілої та експертів проведений з порушеннями. Просить врахувати, що в ході судового слідства за дорученням суду проведено слідчий експеримент, до участі у якому не залучений захисник. Зазначає, що за клопотанням сторони захисту не допитано в якості свідка слідчого, який виїжджав на місце події для складання протоколу, що потягло за собою неповноту судового розгляду. Вказує, що єдиною підставою для пред`явлення ОСОБА_7 обвинувачення є висновки авто-технічної експертизи, які не можуть бути визнані допустимим доказом, оскільки як за формою, так і за суб`єктом проведення експертиза є незаконною.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження; при цьому дослідити та визнати недопустимими доказами матеріали авто-технічної експертизи №12682 від 19.12.2014р., показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілої ОСОБА_9 ; дослідити та визнати допустимими показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , 4 фотознімки з місця ДТП, що були зроблені свідком ОСОБА_18 , залучивши їх до кримінального провадження в якості речових доказів; призначити комплексну авто-технічну транспортно-трасологічну експертизу з урахуванням всіх документів та показань свідків. Вважає, що суд не дослідив об`єктивно та в повному обсязі докази його невинуватості, спотворював відображені в матеріалах справи дані, перешкоджав стороні захисту ставити питання, постійно переривав під час допиту свідків сторони обвинувачення та експертів, а також необґрунтовано відхиляв клопотання обвинуваченого та його захисника про допит свідків та проведення додаткових слідчих дій (призначення авто-технічної експертизи), необхідних для встановлення істини у справі, у зв`язку з чим порушувались права обвинуваченого на захист. Зазначає, що суд дослідив обставини справи не у повному обсязі. Вказує, що стороною захисту неодноразово заявлявся відвід суду, який необґрунтовано залишений без задоволення. Вказує, що суд не надав оцінки показанням свідків сторони захисту, натомість врахував висновки авто-технічної експертизи, яка ґрунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_13 , який був винуватцем ДТП, оскільки допустив зіткнення з автомобілем, що стояв на дорозі. Вважає, що суд не врахував його показання щодо обставин ДТП, за клопотанням сторони захисту не допитав слідчого, який склав протокол, не надав оцінки показанням потерпілої та свідків щодо обставин ДТП, а також експерта щодо проведеної авто-технічної експертизи, яка, на думку обвинуваченого є необ`єктивною та не може бути визнана допустимим доказом. Також обвинувачений не погоджується з тим, що суд критично розцінив показання свідків сторони захисту та відмовив у визнанні речовим доказом фотознімків з місця ДТП. Вказує і на те, що до матеріалів кримінального провадження не долучено висновки судово-медичної експертизи, якою підтверджено отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок ДТП.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги з викладених в них підстав та застосувати положення 49 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечувала проти апеляційних скарг сторони захисту, вважала, що судом неналежно розглянута заява про відвід, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_19 засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що у вказаний вище день їхали у якості пасажира на передньому сидінні автомобіля ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_13 . Автомобіль рухався з ближнім світлом фар, проїжджа частина дороги була мокра, рухалися в напрямку вулиці Електровозної м. Харкова, праворуч стояв припаркований білий Фольцваген, який почав потроху рухатися вперед, а потім несподівано почав повертати ліворуч та виїхав на їх полосу руху. Водій ВАЗу почав екстрено гальмувати, але уникнути зіткнення не зміг та вдарив передньою частиною свого автомобіля в задню частину автомобіля Фольцваген. В результаті зіткнення автомобілів, вона вдарилася правою рукою та зламала її.

Показами свідка ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_20 , які дали аналогічні покази.

Показами свідка ОСОБА_17 , що працювало нічним продавцем та бачила, як з боку вулиці Електровозної проїхав автомобіль чорного кольору та в`їхав в автомобіль білого кольору.

Даними протоколу огляду місця ДТП про розташування транспортних засобів, автомобіля ВАЗ (водій ОСОБА_12 ) та автомобіль Фольцваген Поло, з існуючими пошкодженнями на автомобілях.

Висновком судово-транспортної трассологічної експертизи, що автомобіль ВАЗ своєю передньою частиною контактував із задньою частиною автомобіля Фольцваген.

Висновком судово-автотехнічної експертизи, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля Фольцваген ОСОБА_7 порушив вимоги п. 10.1, 10.2 ПДР України та його дії із технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, а водій автомобіля ВАЗ Томах не мав технічної можливості запобігти зіткненню.

Згідно з висновками судово-медичної експертизи від 03.11.2014 року потерпілій ОСОБА_9 було заподіяно середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Давши правильну оцінку цим та наведеним у вироку доказам, районний суд визнав винним обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України. Суд 1-ї інстанції повно та всебічно з`ясував всі обставини ДТП, допитав всіх очевидців та з урахуванням їх показів та висновків проведених трасологічної та авто-технічної експертиз, які узгоджувалися між собою, зробив правильні висновки, що спростовує доводи апеляцій захисника та обвинуваченого в цій частині.

В процесі розгляду кримінального провадження районний суд давав можливість всім учасникам провадження задавати питання особам, експерту, яких допитував, заявляти клопотання та приймав по ним рішення.

Наведене свідчить про те, що суд повно та всебічно дослідив надані сторонами докази та дав їм правильну оцінку.

Висновки експерта авто техніка зроблені експертом, який попереджався про кримінальну відповідальність, висновки зробив на підставі наданих доказів, які узгоджувалися між собою, тому суд обґрунтовано їх визнав правильними.

Доводи апеляції обвинуваченого, що відвід суду необґрунтовано залишений без задоволення неспроможні. В матеріалах маються дані, що відвід вирішувався суддею та по ньому прийнято рішення.

Також неспроможні доводи апеляцій обвинуваченого та захисника, що не дана оцінка показам свідків сторони захисту.

Районний суд допитав свідків по справі, заслухав клопотання та усім доказам у сукупності дав оцінку.

Покарання районним судом призначено обвинуваченому відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та призначено у межах санкції наведеної вище статті та не в мінімальних межах, тому доводи апеляції прокурора в цій частині задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Це клопотання підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину та до набрання вироком законної сили минули 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

З урахуванням наведеного суд закриває кримінальне провадження по цій справі.

Доводи наведених апеляцій залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляції захисника, обвинуваченого та апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 р. щодо ОСОБА_7 скасувати.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження по цій справі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: