Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/174/17-к
Провадження № 1-кп/499/36/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.2017 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000051 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, судимого 17.03.2010 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.187 КК України вид покарання позбавлення волі на строк 8 років додаткова міра конфіскація майна, в силу ст..71,79 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі невідбутого по вироку Іванівського районного суду Одеської області від 09.12.2008 року і до відбування рахувати 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 27.02.2017 року Іванівським районним судом Одеської області за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 17.03.2010 року був засуджений Ширяївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна, в силу ст..71,79 КК України було приєднано 1 рік позбавлення волі невідбутого за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 09.12.2008 року і остаточно було призначено покарання 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
05 вересня 2016 року ОСОБА_4 звільнений з Софіївської виправної колонії № 55 за відбуванням строку покарання по вироку Ширяївського районного суду Одеської області від 17.03.2010 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України і був направлений за місцем проживання в АДРЕСА_1 .
У відповідності зі ст..3,5,6,10, ч.1 п(в) Закону України «Про адміністративний нагляд» за особами звільненими з місць позбавлення волі, 16 листопада 2016 року Іванівським районним судом Одеської області ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з наступним обмеженням: не залишати межі району без дозволу начальника Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції Одеської області, з`являтися на реєстрацію в Іванівське відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції Одеської області, кожного 1,2,3,4 четверга місця з 09 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин, заборонити вихід з будинку за місцем проживання АДРЕСА_2 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного ранку.
У ОСОБА_4 виник умисел на ухилення від постанови Іванівського районного суду Одеської області, встановленого судом обмеження у вигляді адміністративного нагляду і 05 грудня 2016 року останній покинув місце проживання в АДРЕСА_2 та межі Іванівського району Одеської області і виїхав на проживання до знайомої до Березівського району Одеської області де і проживав приблизно 2 (два) місяці.
Будучи ознайомленим з постановою від 16.11.2016 року про встановлення адміністративного нагляду та попереджений згідно підписки про кримінальну відповідальність у разі порушення обмежень в постанові від 16.11.2016 року ОСОБА_4 05 грудня 2016 року, умисно, без поважних причин, самовільно залишив місце проживання в АДРЕСА_2 з метою ухилення від адміністративного нагляду не повідомляючи працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, які здійснюють нагляд в межах одного пункту.
При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 , суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначені обставини. Сумнівів у добровільності його позиції у суду не виникло. Судом також було роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному діянні визнав повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння і додатково показав, що будучи ознайомленим з постановою Іванівського районного суду Одеської області від 16.11.2016 року про встановлення адміністративного нагляду та попереджений згідно підписки про кримінальну відповідальність у разі порушення обмежень в постанові від 16.11.2016 року він 05 грудня 2016 року умисно без поважних причин, знаючи про негативні наслідки таких дій, самовільно залишив місце проживання в АДРЕСА_2 і направився на проживання до знайомої в АДРЕСА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду не повідомляючи працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, які здійснюють нагляд в межах одного пункту.
Вчинене ОСОБА_4 діяння суд кваліфікує за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням викладених вище обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також даних про нього, як про особу, який раніше судимий, негативно характеризується по місцю відбування покарання та за місцем реєстрації, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому міру покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті 395 КК України у вигляді арешту та з урахуванням вироку Іванівського районного суду Одеської області від 27.02.2017 року відповідно до якого було встановлено покарання 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі з виконанням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Речові докази по справі - відсутні.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого не застосовувались
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Іванівського районного суду Одеської області від 27.02.2017 року, призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, і остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Речові докази по справі - відсутні.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого не застосовувались
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1