Справа № 298/161/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретарів судового засідання: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/335/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_8 на вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.04.2017.
Вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, приватного підприємця, не судимого визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років (без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами); на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Скасовано ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29.11.2016 про накладення арешту на майно автомобіль «Опель Астра», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».
Вирішено долю речового доказу вказаний вище автомобіль, який зберігається на спецмайданчику Великоберезнянського відділення поліції ухвалено повернути власнику.
Вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України за таких обставин.
25.11.2016, біля 18 год., ОСОБА_7 , керуючи власним технічно-справним автомобілем «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в смт. Великий Березний, по вул. Штефаника, у напрямку «зі сторони с. Малий Березний в сторону центру смт. Великий Березний», навпроти будинку № 41, допустив порушення ПДР України, а саме пунктів: 12.1 12.4,13.3,1.10, не забезпечивши при цьому безпеки дорожнього руху для інших учасників, не вибравши безпечну швидкість, не впорався з керуванням транспортного засобу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїжджу частину дороги зліва на право по напрямку руху водія ОСОБА_7 .
В результаті цього пішоходу ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження; згідно висновку судово-медичної експертизи № 514 від 30.12.2016 смерть ОСОБА_9 настала внаслідок важкої черепно-мозкової травми, яка проявилася у вигляді перелому кісток основи та склепіння черепа, забою головного мозку, субарханоїдального крововиливу, із подальшим ускладненням у вигляді набряку та вклинення речовини головного мозку, які у своїй сукупності призвели до порушення та припинення функції ЦНС, що і стало причиною смерті.
Виникли вищевказані тілесні ушкодження одномоментно, або у швидкій послідовності одне за одним, внаслідок дії тупих твердих предметів, по ударному механізму дії якими могли бути виступаючі частини кузова легкового автомобіля із послідуючим відкиданням і ударянням потерпілого о підлегле тверде покриття.
Тілесні ушкодження ОСОБА_9 є прижиттєвими і стосовно живих осіб кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього. Тілесні ушкодження є характерними для ДТП і вкладаються в час останньої, що мала місце 25.11.2016.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого,просить вказаний вирок районного суду скасувати в частині призначення покарання через його м`якість, ухвалити новий вирок, яким за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання.
Вважає, що місцевим судом безпідставно не застосовано додаткової міри покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_7 права керувати транспортними засобами, враховуючи ступінь тяжкості та наслідки вчиненого останнім кримінального правопорушення, грубе порушення ПДР України, особу обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно п.2 ч.1 ст.420, ч.1 ст.421 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання; обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати суворіше покарання лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий або його представник.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за вказаних у вироку суду обставинах, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Статтею 65 КК України передбачено, що суд повинен призначити покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вбачається, що при призначенні покарання слід додержувати вимоги п.1 ч.1 ст.65 КК України.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
В апеляційній скарзі прокурора вірно зауважено, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання незастосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, судом не враховано підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, що настали.
Твердження про порушення судом першої інстанції вимог ст.65 КК України в частині не призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортнимизасобами є підставними, в цій частині висновок місцевого суду свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину внаслідок м`якості, а тому вирок в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового вироку.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч.1 п.3, 409 ч.2, 414,418,420, 421 ч.1 КПК України, апеляційний суд

Апеляцію прокурора задовольнити частково.
Вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.04.2017 в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, позбавлення волі, з випробуванням протягом трирічного іспитового строку.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його набрання ним законної сили.

Судді: