У Х В А Л А
«12» грудня 2016 року

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність до законодавства України, -

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло зазначене клопотання, згідно до матеріалів якого заявник зазначає, що ОСОБА_4 засуджено вироком суду Республіки Білорусь за скоєння на її території кримінального правопорушення. Заявник просить суд привести у відповідність до законодавства України зазначений вирок та розглянути клопотання без участі заявника.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Суд заслухав думку прокурора, дослідив та оцінив в нарадчій кімнаті матеріали клопотання і дійшов наступного висновку.

Дійсно, між Україною і Республікою Білорусь існує двосторонній Договір про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання. Договір ратифіковано Законом N 1904-VI ( 1904-17 ) від 17.02.2010. Дата підписання: 12.06.2009, дата ратифікації Україною: 17.02.2010, дата набрання чинності для України: 15.01.2012.
Стаття 2 «Загальні положення» цього договору визначає, що Договірні Сторони передають згідно з положеннями цього Договору на запит одна одній засуджених, які відбувають покарання у місцях позбавлення волі за вчинення злочинів на території держави винесення вироку і мають громадянство іншої Договірної Сторони, для відбування покарання в державі виконання вироку. Запит про передачу засудженого може виходити, як від держави винесення вироку, так і від держави виконання вироку.
Тобто, предметом цього Договору є саме вирішення питань передачі засуджених і ніщо інше.
Згідно до вимог ст.18 цього Договору, при виконанні цього Договору Договірні Сторони користуються своїми державними мовами. До документів, виконаних державною мовою Договірної Сторони, додаються їх засвідчені переклади російською мовою.
Тобто, зазначена стаття визначає одну з умов виконання цього Договору і стосується саме його предмету, а нічого іншого.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України, після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України. Якщо запит і додаткові матеріали надійшли іноземною мовою, строк розгляду продовжується до трьох місяців.
Тобто, КПК України передбачає можливість надходження додаткових матеріалів викладених іноземною мовою. У випадку, який розглядається судом такі додатки викладені іноземною мовою (російською).
Згідно до вимог ч. 1 ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Таким чином, процедура виконання Договору, на який посилається заявник, складається з двох частин: Перша питання передачі засудженого іншій стороні, що регламентується вимогами Договору (враховуючи вимоги про мову), та друга питання приведення вироку у відповідність, що регламентується вимогами КПК України (враховуючи вимоги про мову).
Суд, розглядаючи зазначене клопотання повинен керуватись вимогами КПК України, оскільки, згідно до умов Договору, суд не є представником Центрального органу, питання передачі засудженого іншій Державі не вирішує.
Тому, вирішуючи питання в порядку ст. 610 КПК України, суд має керуватись, (зокрема), вимогами ст. 29 КПК України, оскільки мова, на якій здійснюється судочинство, є однією з загальних засад кримінального провадження.
Надані заявником у якості доказів тексти, викладені іноземною мовою (у цьому випадку російською), не можуть бути визнані судом допустимими доказами, оскільки заявником, незважаючи на неодноразові звернення і прокурора і суду, переклад текстів українською мовою здійснений не був.
За наведених обставин, за відсутності належних і допустимих доказів, яким заявник мав обґрунтувати своє клопотання, слід дійти висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого клопотання, за його недоведеністю.
На підставі наведеного, керуючись ст. 29, ст. 607-610 КПК України, -
У Х В А Л И В :
У клопотанні Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність до законодавства України відмовити за його недоведеністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1