Справа № 127/1740/17
Провадження №11-сс/772/78/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2017 року, якою відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого кіномеханіком в кінотеатрі «Ювілейний» в місті Ямпіль, раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Мотивуючи прийняте рішення слідчим суддею зазначено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в даному конкретному випадку є занадто м`яким, не забезпечить виконання процесуальних рішень та не зможе запобігти наявним ризикам.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0000027, внесеного в ЄРДР 20.01.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ст.286 ч.2 КК України, а саме в тому, що він 19 січня 2017 року біля 23.30 години керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Део Тіко» держномер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Михайлівка-Ямпіль при виїзді з села Біла Ямпільського району не врахував дорожню обстановку, а саме спуск та заокруглення дороги при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечним, не обрав безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, втративши таким чином змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним, та як наслідок допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, де відбулось перекидання автомобіля в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких загинув на місці пригоди.
В апеляційній скарзі підозрюваного ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 27 січня 2017 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотних порушень кримінального процесуального закону та одночасно просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишення місця проживання в певний період доби. Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання слідчий суддя фактично вийшов за межі розгляду клопотання, що є недопустимим.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який також підтримав апеляційну скаргу підозрюваного, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисту підлягає до задоволення.
Висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого з підстав, наведених в ухвалі є необґрунтованими.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, що і було доведено прокурором в судовому засіданні та даним обставинам слідчий суддя дав належну оцінку.
Проте висновки слідчого судді про необхідність застосування більш тяжкого запобіжного заходу не ґрунтуються на законі.
Як вбачається з клопотання слідчого та ухвали слідчого судді, необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивована тяжкістю кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_10 , а також можливістю ухилятись від слідства та суду.
Висновки слідчого судді суперечать положенням Європейської конвенції з прав людини. Зокрема, у справі «Бойченко проти Молдови» (Boicenco v Moldova), 41088/05 від 11 липня 2006 року щодо обов`язковості наведення конкретних мотивів Європейський Суд констатував порушення п.3 статті 5 Конвенції вказавши, що суди, ухвалюючи рішення про тримання заявника під вартою, посилалися на відповідну норму закону, не вказуючи підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини.
Твердження ж слідчого судді про тяжкість вчиненого злочину не є достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Крім цього слідчий суддя вказуючи про м`якість запропонованого запобіжного заходу вийшов за межі процесуальних повноважень, визначених ст.194 КПК України.
За наведених обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 196, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.
Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати ОСОБА_8 :
-прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
З оригіналом вірно: