ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі угоду про визнання винуватості від 20.03.2017р., укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 18.05.2014р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середньо-технічну освіту, одруженого, пенсіонера, інваліда 2-ї групи, який має на своєму утриманні особу похилого віку батька ОСОБА_6 , 1935 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Градениці, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого бригадиром ТОВ «МА-ЯК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
У середині травня 2014 року ОСОБА_4 домовився із громадянами Сирії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску з території Республіки Молдова на територію України, за матеріальну винагороду в розмірі 900 доларів США.
Надалі ОСОБА_4 запропонував дільничному інспектору прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 вступити з ним у злочинну попередню змову, направлену на організацію незаконного переправлення двох громадян Сирії через державний кордон України поза пунктом пропуску, за матеріальну винагороду в розмірі 300 доларів США, на що останній погодився.
Згідно з розробленим планом та розподіленими ОСОБА_4 обов`язками, сам ОСОБА_4 повинен був забрати двох громадян Сирії з території Республіки Молдова і направитись з ними на територію України через пункт пропуску «Незавертайлівка» (Республіка Молдова), після чого перетнути державний кордон України та, не доїжджаючи до пункту пропуску «Градениці» (Україна), висадити громадян Сирії біля обумовленого місця «шлюзів», а ОСОБА_5 повинен був знайти особу, яка на гужовому возі забере зазначених громадян від «шлюзів» та доставить їх поза пунктом пропуску «Градениці» до дитячого садка «Ягідка» в селі Градениці.
ОСОБА_5 , на виконання злочинного плану, 18.05.2014 вступив у попередню злочинну змову із своїм знайомим особою №1 та запропонував їй за матеріальну винагороду в розмірі 200 доларів США знайти особу, яка на гужовому возі підбере двох громадян Сирії від «шлюзів», куди їх доставить ОСОБА_4 на автомобілі, та вивезе їх поза пунктом пропуску до дитячого садка «Ягідка» у селі Градениці, на що особа №1 погодилася.
Особа №1, у свою чергу, 18.05.2014 вступила у попередню злочинну змову із своїм знайомим особою №2, якій запропонувала за матеріальну винагороду підібрати біля «шлюзів», поблизу лінії державного кордону України в напрямку пункту пропуску «Незавертайлівка» (Республіка Молдова), на своєму гужовому возі громадян Сирії, яких необхідно буде вивезти по болотистій місцевості поза пунктом пропуску «Градениці» (Україна) до села Градениці, а саме до дитячого садка «Ягідка», на що остання також погодилась.
18.05.2014 у період з 11.00 до 11.45, діючи згідно з розробленим планом, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, знаходячись у селі Красне-Коротне (Республіка Молдова), умисно посадив до свого автомобіля NISSAN Pathfinder двох громадян Сирії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з якими вирушив на територію України через пункт пропуску «Незавертайлівка» (Республіка Молдова). Перетнувши пункт пропуску «Незавертайлівка» та умисно незаконно перетнувши з ними лінію державного кордону України, не доїжджаючи до пункту пропуску «Градениці» (Україна) на території Біляївського району Одеської області, ОСОБА_4 прибув до «шлюзів» в районі інформаційних покажчиків №№ 3/22-3/23, де висадив зазначених громадян Сирії, вказавши на гужовий віз, на якому прибула особа №2, оскільки була проінформована про злочинні дії інших учасників незаконного переправлення через державний кордон України.
Особа №2, приблизно об 11.45 18.05.2014, згідно з вказівками особи №1, умисно посадила двох громадян Сирії на свій гужовий віз та виїхала разом з ними по болотистій місцевості у бік села Градениці поза пунктом пропуску «Градениці», усвідомлюючи, що таким чином ці громадяни уникають проходження прикордонно-митного контролю.
ОСОБА_4 у цей же час на автомобілі NISSAN Pathfinder направився до пункту пропуску «Градениці» для офіційного перетину державного кордону України, після чого прибув на місце зустрічі із Особою №2, а саме до дитячого садка «Ягідка» в селі Градениці.
Прибувши у село Градениці приблизно о 12.15 18.05.2014, особа №2 умисно доставила двох громадян Сирії до дитячого садка «Ягідка», де ОСОБА_4 посадив їх до свого автомобіля NISSAN Pathfinder, на якому виїхав разом з ними до міста Одеси. На шляху прямування, на виїзді із села Градениці, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 , якому передав матеріальну винагороду в сумі 300 доларів США.
Частину цієї винагороди в сумі 200 доларів США ОСОБА_5 близько 13.00 18.05.2014 в с. Градениці Біляївського району Одеської області передав особі №1 за участь у незаконному переправленні кількох осіб через державний кордон України.
Водночас ОСОБА_5 , 18.05.2014, у період з 11.00 до 13.00, під час несення служби та виконання функцій з охорони державного кордону України в секторах відповідальності №№ 11,12, до якого входить територія між пунктом пропуску «Незавертайлівка» (Республіка Молдова) та пунктом пропуску «Градениці» (Україна), тобто перебуваючи на території Біляївського району Одеської області поблизу і в межах с. Градениці, використав своє службове становище всупереч інтересам служби та, шляхом бездіяльності щодо виявлення, документування і затримання осіб, які незаконно перетнули державний кордон України, умисно усунув перешкоди, організував спільно з ОСОБА_4 і Особою №1 та забезпечив при сприянні Особи №2 незаконне переправлення ОСОБА_4 громадян Сирії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через державний кордон України поза пунктом пропуску «Градениці» ВПС «Лиманське» ІНФОРМАЦІЯ_7 тієї ж дати у цей же період з 11.00 до 13.00.
Тим самим ОСОБА_5 , як службова особа правоохоронного органу спеціального призначення, умисно порушив вимоги ряду керівних нормативних документів, які зобов`язували його охороняти державний кордон України від посягань, запобігати злочинам та адміністративним правопорушенням, виявляти, переслідувати і затримувати правопорушників, а також ряд заборон щодо приймання та передавання будь-яких предметів під час несення служби, передбачених п. п. 5, 19 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», п. п. 2.6, 13 ст. 11 «Інструкції з організації службової діяльності дільничних інспекторів прикордонної служби ДПС України (Наказ АДПС України від 05.10.2007 № 790), п. п. 14, 27 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України» (Наказ АДПС України від 29.12.2009 № 1040), ст. ст. 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України.
Особа №1 при невстановлених розслідуванням обставинах 18.05.2014 в с. Градениці Біляївського району Одеської області передала особі №2 матеріальну винагороду в розмірі 400 гривень за перевезення громадян Сирії на гужовому возі.
Близько 13.00 18.05.2014 автомобіль ОСОБА_4 NISSAN Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_1 був зупинений співробітниками прикордонної служби на північно-західній околиці м. Біляївка Одеської області на блокпосту автошляху сполученням Біляївка - Яськи. Під час огляду місця події, в салоні автомобіля виявлено двох громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в яких відсутні документи, що надають право законно перетнути державний кордон України.
Згідно угоди про визнання винуватості від 20.03.2017р., укладеної між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України прокурор та обвинувачені дійшли згоди про те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового розгляду беззастережно визнають обвинувачення у повному обсязі згідно з обвинувальним актом та добровільно надають в судових засіданнях під час розгляду кримінального провадження №0000098 показання щодо усіх відомих їм обставин кримінального правопорушення з зазначенням участі кожного обвинуваченого.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна. Крім того, сторони домовились про застосування ст.ст.75,76 КК України та узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, тривалість якого буде визначено судом.
В угоді зазначено, що підставами для застосування ч.1 ст.69 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме:
1) наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 другою групи інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням згідно з довідкою МСЕК №786733 від 15.12.2015р.
2) знаходження у нього на утриманні особи похилого віку батька ОСОБА_6 згідно з довідкою виконкому Троїцької сільської ради № 1775 від 29.09.2015р.
При цьому враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання.
Мотивами, якими керувались сторони при досягненні згоди щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, є наявність обставин, які згідно положень ст.66 КК України, визнаються та можуть бути враховані судом як обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відсутність судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності вперше; відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину та обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання.
Сторонами зазначено, що на підставі ст.77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна до ОСОБА_4 не застосовується у зв`язку із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Сторонами також визначено, що додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до ОСОБА_4 не застосовується відповідно до положень ст.55 КК України та вимог п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у зв`язку з тим, що вчинення злочину не було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах охорони державного кордону України протягом 3 років та без конфіскації майна. Крім того, сторони домовились про застосування ст.75 КК України та узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, тривалість якого буде визначено судом.
В угоді зазначено, що підставами для застосування ч.1 ст.69 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме:
1) наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 захворювань у вигляді цукрового діабету, дисциркуляторної енцефалопатії та інших згідно з довідкою Граденицької лікарняної амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №41 від 13.03.2017р.
2) знаходження у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з довідкою Граденицької сільської ради №410 від 10.03.2017р.
При цьому враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем нинішньої роботи в ТОВ «МА-ЯК» с.Маяки, Біляївського району, Одеської області, згідно з довідкою ТОВ «МА-ЯК» №2 від 09.03.2017р.
Мотивами, якими керувались сторони при досягненні згоди щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, є наявність обставин, які згідно положень ст.66 КК України, визнаються та можуть бути враховані судом як обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відсутність судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності вперше; відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину та обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання.
На підставі ст.77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна до ОСОБА_5 не застосовується у зв`язку із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України визнали, добровільно надали покази щодо усіх відомих їм обставинам, а також про те, що вказаний злочин вони скоїли за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Також обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до них буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_9 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 20.03.2017р., укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 просили затвердити угоду про визнання винуватості від 20.03.2017р.,

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 просили затвердити угоду про визнання винуватості від 20.03.2017р.,

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши покази обвинувачених, думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України за ознаками - організація незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, сприяння незаконному переправленню кількох осіб через державний кордон України усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинувачених тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинувачених чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченим їх право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого їх обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченими змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 20.03.2013р., укладена між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, а саме визнання вини та щире каяття, те, що він раніше не судимий, є інвалідом 2-ї групи знаходження у нього на утриманні особи похилого віку батька ОСОБА_6 , 1935 року народження. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, а саме визнання вини та щире каяття, те, що він раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позитивно характеризується.
На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне застосувати до них дії ст.69 КК України призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, передбачених ч.2 ст.186 КК України. При цьому, суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю з урахуванням положень ст.55 КК України та вимог п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у зв`язку з тим, що вчинення злочину не було пов`язане з посадою обвинуваченого ОСОБА_4 або із заняттям ним певною діяльністю.
Суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначаючи їм покарання застосовує до них ст.ст.75,76 КК України.
На підставі ст.77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовується у зв`язку із звільненням їх від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 20.03.2017р., укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції ( в подальшому до уповноваженого органу з питань пробації);

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію ( в подальшому уповноважений орган з питань пробації ) про зміну місця проживання та роботи;

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах охорони державного кордону України протягом 3 років та без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції ( в подальшому до уповноваженого органу з питань пробації);

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію ( в подальшому уповноважений орган з питань пробації ) про зміну місця проживання та роботи;

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишити домашній арешт.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 13.06.2014р. на автомобіль «ВАЗ 2101» р/н НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , а також мопед Yamaha Axis, р/н НОМЕР_4 , ідентифікатор ТЗ НОМЕР_5 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.06.2014р. на автомобіль «КАМАЗ-53212» р/н НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 , житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 20.05.2014р. на автомобіль «Nissan Pathfinder» р/н НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , ключ та брелок темного кольору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

05.04.2017