Справа № 383/1048/16-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузнецов, Мілютінського району, Ростовської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта неповна середня, раніше судимого:
- 19.01.1995 року Бобринецьким районним судом за ч. 3 ст. 81 КК України (ред. 1960 року) до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки;
- 06.10.1999 року Бобринецьким районним судом за ч. 2 ст. 206 КК України (ред. 1960 року)до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, штраф - 170 гривень;
- 27.03.2002 року Бобринецьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 29.05.2003 року Бобринецьким районним судом за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70,71 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі;
- 03.10.2008 року Бобринецьким районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
- 15.09.2015 року Бобринецьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. На даний час судимість не знята та не погашена.
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 1972 року народження, проживаючий с. Витязівка, Бобринецького району, Кіровоградської області, раніше неодноразово судимий, в період іспитового строку, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у приміщення, тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, при слідуючих обставинах.
17 листопада 2016 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , з метою набрати відходів з насіння для розпалювання плити.
Перебуваючи біля домоволодіння останньої, ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що у власності потерпіла ОСОБА_5 , має домашню птицю, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, за раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, через незачинені на замок ворота проник до середини подвір`я.
Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 переконавшись, що потерпіла ОСОБА_5 перебуває в будинку попрямував до приміщення курника, де руками зірвав навісний замок та відчинивши вхідні двері курника, проник до середини приміщення. Перебуваючи в приміщенні курника ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, побачив та в подальшому спіймав по одній три курки дев`ятимісячного віку, вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна ПМП «Шар» від 23.11.2016 року - 150 гривень за одну курку, на загальну суму 450 гривень, та одного півня дев`ятимісячного віку, вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна ПМП «Шар» від 23.11.2016 року - 180 гривень за одного півня, яких по черзі помістив до білого поліпропіленового мішка, який попередньо взяв з собою та вийшов з приміщення курника залишивши територію вищевказаного домоволодіння.
Викраденою птицею ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме цього ж дня продав необізнаній у його злочинних діях ОСОБА_6 за кошти в сумі 30 гривень.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 збитків на загальну суму 630 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєному злочині визнав повністю надавши суду показання про обставини скоєння злочину згідно обвинувачення вказуючи, що в день події 17 листопада 2016 року близько 18 години 00 хвилин він перебував біля домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , та помітивши, що останньої немає на подвір`ї, він вирішив здійснити крадіжку її курей із зачиненого сараю. Після чого, руками зірвав навісний замок на вхідних дверях та проник у середину сараю де впіймав три курки та одного півня, які помістив у поліпропіленовий мішок, що попередньо взяв із собою та покинув територію домоволодіння потерпілої, а викрадених курей продав своїй знайомій ОСОБА_6 за 30 грн., які витратив на горілку. Зазначає, що у скоєному розкаюється та просить не карати його суворо.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що проживає у АДРЕСА_2 та має у господарстві курей, яких тримає у сараї власного домоволодіння зачиненими на навісний замок. В день події до її будинку прийшов сусід ОСОБА_7 та повідомив, щоб перевірила своїх курей, оскільки він помітив, що по вулиці йшов ОСОБА_4 із мішком у якому біли чиїсь кури. Тоді вона пішла до сараю та помітила, що навісний замок зірвано, а коли перерахувала курей, то виявила, що не вистачає трьох курок та одного півня, зрозумівши, що це крадіжка, вона повідомила про неї правоохоронні органи. Вказує, що обвинувачений відшкодував їй шкоду, тому просить не карати його суворо.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , надав показання про те, що проживає по сусідству із потерпілою ОСОБА_5 та в день події у вечірній час він помітив біля будинку потерпілої ОСОБА_4 , який ніс білий мішок де були кури, тоді запідозривши його у крадіжці він пішов до потерпілої та розповів їй про це й запропонував перевірити чи не викрав обвинувачений курей саме у неї.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що в день події до неї додому прийшов ОСОБА_4 та сказав, що за роботу з ним розрахувалися курми, і він їх продає, тоді вона за 30 грн. купила в нього три курки та півня, про те, що вони крадені нічого не знала.
Крім цього, вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , від 18.11.2016 року (том. 2, а.п. 8-9);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , від 29.11.2016 року (том. 2, а.п. 45-46);
- висновком експерта з оцінки майна від 23.11.2016 року, проведеної приватним малим підприємством «Шар», згідно якого на підставі аналізу результатів, проведених техніко-економічних розрахунків, ринкова вартість майна, станом на 17.11.2016 року складає: - одна курка- 150 грн; - один півень 180 грн., (том. 2 а.п. 35).
Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши інші докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння правильно кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом класифікується, як тяжкий злочин.
Враховує також особу винного, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо та ніде не працює.
Обставиною справи, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає - щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
На підставі викладеного та беручи до уваги також те, що ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів з корисливих мотивів, даний злочин скоїв маючи не зняту та не погашену судимість в період іспитового строку визначеного вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.09.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, але він позитивних висновків не зробив та знову скоїв злочин з корисливих мотивів, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі та остаточно із застосуванням ст.71 КК України із частковим приєднанням до покарання за новим вироком не відбутої частини покарання за попереднім вироком, визначивши покарання у виді позбавлення волі та вважає, що його виправлення можливе виключно в ізоляції від суспільства, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України ОСОБА_4 частково приєднати до покарання за новим вироком не відбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.09.2015 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання після набирання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1