Справа №490/3744/17 14.07.2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор»

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2017 року про відмову у задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в доход держави майна, вилученого у ув`язненого ОСОБА_5 ,

Учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_6

представник заявника ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2017 року у задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в доход держави мобільного телефону марки "Nokia", ІМЕІ: НОМЕР_1 , вилученого у ув`язненого ОСОБА_5 , - відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу у доход держави мобільного телефону марки Nokia, IMEI: НОМЕР_1 , вилученого у ув`язненого ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що ухвала є незаконною, оскільки постановлена із порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що слідчий суддя допустив неправильне тлумачення законодавства, внаслідок чого зробив помилковий висновок про те, що розгляд питання про конфіскацію у засудженого забороненого майна не відноситься до компетенції слідчого судді. Однак, статтею 102 КВК України передбачено, що саме слідчий суддя розглядає таке питання.

Встановлені слідчим суддею обставини.
04 травня 2017 року начальник Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з поданням про конфіскацію вилученого 11.04.2017р. у засудженого ОСОБА_5 мобільного телефону марки "Nokia", ІМЕІ: НОМЕР_1 в дохід держави.
Відмовляючи у задоволенні подання, слідчий суддя дійшов висновку, що розгляд питання про конфіскацію у засудженого забороненого майна не відноситься до компетенції слідчих суддів. Зазначив, що клопотання щодо конфіскації майна засуджених мають розглядатися виключно судом у порядку, передбаченому п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України. Зазначив, що питання вирішення долі майна, власник або володілець якого не може бути встановлений, повинно вирішуватися у цивільному порядку згідно із законодавством, що регламентує питання безхазяйного майна.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, представника заявника - Миколаївського слідчого ізолятору, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відмовляючи у задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», слідчий суддя дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки розгляд питання про конфіскацію у засудженого забороненого майна не відноситься до компетенції слідчих суддів.

Даний висновок є неправильним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 КВК України зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-ХІІ «Про попереднє ув`язнення» особам, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього

ув`язнення.

Розділом VIII КПК України визначено процесуальний порядок розгляду клопотань (подань), а саме, виклик засудженого, його захисника, законного представника, прокурора., повідомлення про час і місце розгляду клопотання (подання) орган або установу виконання покарань, інших осіб у разі необхідності.

Слідчий суддя, приймаючи рішення за поданням, вказані норми Закону не дотримався.

Приймаючи рішення, слідчий суддя не повідомив про час і місце розгляду подання, та судовий розгляд не відбувався.

Водночас, як слідує зі змісту ухвали, слідчий суддя фактично відмовив у відкритті провадження без з`ясування обставин, викладених у поданні та перевірки їх доказами, тобто подання фактично залишилося не розглянутим.

За таких обставин, прийняте рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Оскільки рішення по суті подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в доход держави майна вилученого у ув`язненого слідчим суддею не приймалось, а оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною і перешкоджає розгляду скарги уповноваженим судом, вона підлягає скасуванню, а подання - направленню до суду першої інстанції для розгляду і прийняття рішення з дотриманням вимог КПК України та КВК України.
Керуючись ст.ст. 405,407 ч.3,422,423, 424,532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» - задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2017 року про відмову у задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в доход держави майна, вилученого у ув`язненого ОСОБА_5 , скасувати.
Подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в доход держави майна, вилученого у ув`язненого ОСОБА_5 , направити до суду першої інстанції для розгляду.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3