Справа № 182/5304/16-к
Провадження № 1-кс/0182/1618/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2016 року м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь клопотання представника за довіреністю Фермерського господарства ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 10.10.2016 р. про арешт майна
за участю прокурора ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в :
18.11.2016 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. надійшло клопотання представника за довіреністю Фермерського господарства Скорук М. А. ОСОБА_4 про скасування ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 10.10.2016 р. про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 10.10.2016 р. по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2016 р. за № 0003778 на насіння соняшника, яке було зібрано на земельній ділянці, що належить ОСОБА_6 , і яка орендована ФГ Скорук М. А. накладено арешт та слідчого зобов`язано зберігати його у якості речового доказу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, до вирішення у порядку цивільного судочинства спору про право власності на нього. Вважає, що суддя розглянув клопотання слідчого не об`єктивно, чим допустив грубе порушення законних прав і інтересів ОСОБА_6 , як власника земельної ділянки, як орендодавця так і орендаря по договору оренди, укладеного ОСОБА_6 з ФГ «Скорук М. А.». Врожай соняшнику належить ФГ «Скорук М. А.», який є орендарем землі належної ОСОБА_6 , з даного врожаю ОСОБА_6 повинен отримати орендну плату, а ФГ Скорук М. А. зобов`язано сплатити орендну плату. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен був врахувати наслідки арешту майна, чого судом зроблено не було. Накладений слідчим суддею арешт на врожай соняшнику, належний ФГ ОСОБА_3 , який був зібраний на належній ОСОБА_6 землі, створює для нього перешкоди, як для орендодавця, вчасно отримати орендну плату від орендаря - ФГ «Скорук М. А.», на що він має повне право. Також ухвала судді про арешт майна соняшнику блокує здійснення господарської діяльності ФГ Скорук М. А. по сплаті ОСОБА_6 орендної плати вчасно, що є порушенням ч. 4 ст. 173 КПК України. Тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та повернути насіння соняшника ФГ «Скорук М. А.».
Представник ФГ Скорук М. А. ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просить розглядати справу її відсутності, своє клопотання підтримує та наполягає на його задоволенні.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.
Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасований повністю або частково за клопотанням цих же осіб, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 10.10.2016 р. по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2016 р. за № 0003778 за клопотанням слідчого було накладено арешт на насіння соняшника, яке було оглянуто і вилучено 03.10.2016 р. і яке знаходилося в автомобілі МАЗ 54323 р/н НОМЕР_1 з причепом самоскидом р/н НОМЕР_2 , вага насіння соняшника складає 10030 кг.
При накладенні арешту на насіння соняшнику слідчий суддя врахував, що, оскільки на момент розгляду клопотання вбачається спір про право власності на насіння соняшнику, яке є тимчасово вилученим і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а відповідно до п. 12 ст. 100 КПК спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.
На зазначену ухвалу слідчого судді були подані апеляційні скарги як представником ФГ «Скорук М. А.», так і ОСОБА_6 , але ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської обл.. від 09.11.2016 р. зазначені апеляційні скарги залишені без задоволення, а ухвала слідчого судді від 10.10.2016 р. без змін. Підставами для скасування ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, апелянти зазначали ті ж обставини, що у клопотанні, яке розглядається. Разом з тим, в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської обл.. від 09.11.2016 р. зазначено, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою.
Тому вважаю, що, оскільки представник за довіреністю ФК ОСОБА_3 ОСОБА_4 не довела, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що потреба в застосуванні заходу відпала, оскільки спір про право власності у порядку цивільного судочинства не вирішений, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.
Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання представника за довіреністю Фермерського господарства Скорук М. А. ОСОБА_4 про скасування ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 10.10.2016 р. про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1