У Х В А Л А
17 січня 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі сторони кримінального провадження заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 2, в м. Біла Церква клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджнця м. Севастополь, АР Крим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, по кримінальному провадженню № 0000120, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.15, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
З 24.10.2013 року ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді заступника начальника відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні майора.

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України № 2229-ХІІ від 25.03.1992 року "Про Службу безпеки України", ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України № 1262 від 27.12.2007 року, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження №44 від 24.03.2014 року «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим».

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_4 до 30.03.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Київ, вул. Володимирська, 33).

Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку із цим, 27 липня 2015 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.

Враховуючи, що під час досудового розслідування місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 27 липня 2015 року слідчим оголошено останнього у розшук.

Беручи до уваги вищевикладене, наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, чим протидіє проведенню досудового розслідування, у зв`язку з чим, щодо ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому що неможливо запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.

Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даний час не може бути розглянуте слідчим суддею, оскільки підозрюваний, як вбачається з клопотання, переховуючись від органів досудового розслідування зник з місця постійного проживання і місце його знаходження в даний час не відоме, а ст. 193 КПК України визначено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Однак, з матеріалів клопотання про застосування не вбачається, що ОСОБА_4 було оголошено у міжнародний розшук.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під варту щодо ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1