Номер справи 280/1545/16-к
Номер провадження 1-кп/289/101/17
Рядок статистичного звіту: 22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000819 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
24.04.2017 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000819 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення були повідомлені належним чином (а.с.109), від представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без їх участі та призначити до судового розгляду за встановленим судом порядком.
Під час підготовчого судового засідання судом прокурору, обвинуваченій, захиснику обвинуваченої, потерпілій ОСОБА_6 та її представнику ОСОБА_7 запропоновано висловити свою думку щодо можливості прийняття судом рішення за результатами проведення підготовчого судового засідання з підстав, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України.
Прокурор висловив позицію про призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню, вказуючи на те, що у справі є всі матеріали, необхідні для його розгляду в судовому засіданні та викликати в судове засідання потерпілих, свідків, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та звернувся до суду із клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, зазначивши, що обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, з викладених обставин вбачаються цивільні правовідносини.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію захисника.
Потерпіла ОСОБА_6 , її представник ОСОБА_7 підтримали позицію прокурора про призначення справи до судового розгляду, та заперечили проти заявленого захисником обвинуваченої клопотання про повернення обвинувального акту прокурору за безпідставністю.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд прийшов до наступного.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07.06.2014 року, перебуваючи на Лісовому кладовищі по АДРЕСА_1 , не будучи зареєстрована як ФОП, не являючись платником податків та не маючи офіційного джерела доходу, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, уклала із ОСОБА_6 договір підряду на виготовлення та монтаж пам`ятника її померлому сину Герою Небесної Сотні ОСОБА_12 , засвідчивши при цьому вказаний договір відтиском печатки свого співмешканця ФОП « ОСОБА_13 ». В цей же день, час та місці потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевнена в порядності та щирості намірів ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, довірилася і передала останній передоплату в сумі 40 000,00 грн., про що ОСОБА_4 видала ОСОБА_6 відповідну квитанцію.
Після укладення договору ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, запевнила ОСОБА_6 , що в повній мірі виконає взяті на себе зобов`язання, надасть останній проект, розрахунок договірної ціни (калькуляцію) вартості робіт по монтажу складових частин пам`ятника, найменування матеріалу та виготовить замовлення протягом одного року, тобто до 07.06.2015 року, чого в дійсності виконувати наміру не мала та не виконала взяті на себе зобов`язання по виготовленню та встановленню пам`ятника Герою Небесної Сотні ОСОБА_12 , тим самим шахрайським способом ввела в оману ОСОБА_6 , спричинивши цим самим останній матеріальної шкоди на суму 40 000,00 грн..
Крім того, 22.07.2014 року ОСОБА_4 , знаходячись по місцю проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , не будучи зареєстрована як ФОП, не являючись платником податків та не маючи офіційного джерела доходу, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого повторно, уклала із останньою договір підряду на виготовлення та монтаж пам`ятника її померлому брату Герою Небесної Сотні ОСОБА_14 , засвідчивши при цьому вказаний договір відтиском печатки свого співмешканця ФОП « ОСОБА_13 ». В цей же день, час та місці потерпіла ОСОБА_8 , будучи впевнена в порядності та щирості намірів ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, довірилася і передала останній передоплату в сумі 61 500,00 грн..
В подальшому після укладення договору ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, запевнила ОСОБА_8 , що в повній мірі виконає взяті на себе зобов`язання, надасть останній проект, розрахунок договірної ціни (калькуляцію) вартості робіт по монтажу складових частин пам`ятника, найменування матеріалу та виготовить замовлення восени 2014 року, чого в дійсності виконувати наміру не мала.
У період з березня по серпень 2015 року наймані працівники ОСОБА_4 , які не були обізнаними про шахрайські дії та злочинні наміри останньої, на кладовищі в м. Тальне Черкаської області здійснили монтаж наданого їм ОСОБА_4 пам`ятника, який не відповідав замовленому, був виготовлений та змонтований з неякісного матеріалу, понад встановлений сторонами договору строк.
Таким чином, своїми діями, поведінкою та помилковою впевненістю у добросовісності та правдивості своїх дій, ОСОБА_4 викликала до себе довіру ОСОБА_8 , хоча не мала наміру якісно та в строк виконувати роботи по виготовленню та встановленню пам`ятника Герою Небесної Сотні ОСОБА_14 , й тим самим шахрайським способом ввела в оману ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 61 500,00 грн., якими заволоділа шляхом обману і зловживання довірою, вчинила шахрайство повторно.
Продовжуючи злочинні дії по заволодінню чужим майном членів сімей загиблих ОСОБА_15 вчиненого повторно, шляхом обману та зловживання довірою, 28.08.2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , не будучи зареєстрована як ФОП, не являючись платником податків та не маючи офіційного джерела доходу, уклала із ОСОБА_9 усну домовленість про виготовлення та монтаж пам`ятника її померлому батьку ОСОБА_16 .. Сторони домовились, що ціна пам`ятника становитиме 100 000,00 грн., а ОСОБА_4 виконає взяті на себе зобов`язання, надасть проект, розрахунок договірної ціни (калькуляцію) вартості робіт по монтажу складових частин пам`ятника, найменування матеріалу та виготовить замовлення в строк до 20.02.2015 року з якісного природного каменю, який не мав би дефектів та пошкоджень, чого в дійсності виконувати наміру не мала.
У подальшому, в кінці листопада 2014 року ОСОБА_9 , будучи впевнена в порядності та щирості намірів ОСОБА_4 (яка своєю поведінкою викликала до себе довіру), будучи введеною в оману, на вимогу ОСОБА_4 перерахувала на наданий останньою банківський номер завдаток в сумі 69 800,00 грн. за виконання першочергових робіт по виготовленню складових частин пам`ятника.
У період з листопада 2014 по червень 2015 року наймані працівники ОСОБА_4 , які не були обізнаними про шахрайські дії та злочинні наміри останньої, на кладовищі по АДРЕСА_4 здійснили монтаж наданого їм ОСОБА_4 пам`ятника ОСОБА_16 з неякісного матеріалу, який мав сколи, тріщини, пошкодження та не відповідав тому, який замовляла ОСОБА_9 ..
Таким чином, своїми діями, поведінкою та помилковою впевненістю у добросовісності та правдивості своїх дій, ОСОБА_4 викликала до себе довіру ОСОБА_9 , хоча не мала наміру якісно та в строк виконувати роботи по виготовленню та встановленню пам`ятника Герою Небесної Сотні ОСОБА_16 , й тим самим шахрайським способом ввела в оману ОСОБА_9 , спричинивши цим самим останній та її матері ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 69 800,00 грн., якими заволоділа шляхом обману і зловживання довірою та вчинила шахрайство повторно.
За таких обставин, які прокурор вважає встановленими, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), та ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.
За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Між тим, у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Як вбачається з направленого на адресу суду обвинувального акту, всі епізоди злочинної діяльності, що інкримінуються обвинуваченій, в тому числі більш тяжке правопорушення, останнє за часом правопорушення, були вчинені поза межами територіальної юрисдикції Радомишльського районного суду Житомирської області.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду.
Разом з тим, ст. 412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є порушення правил підсудності та вказане зумовлює у будь-якому разі скасування судового рішення у справі.
При цьому суд бере до уваги вимоги ст. 336 КПК України щодо можливості здійснення судового провадження в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Згідно ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п'яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Сукупність наведеного переконує суд у необхідності направлення вказаного акту до Апеляційного суду Житомирської області для внесення ним подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ питання про направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Поряд із тим, суд вважає необхідним залишити без розгляду клопотання захисника ОСОБА_5 щодо повернення обвинувального акту прокурору, оскільки питання щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України має вирішуватись належним судом згідно із визначеними правилами підсудності.
Керуючись ст.ст. 32, 34, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000819 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, направити до Апеляційного суду Житомирської області, для вирішення питання щодо внесення подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про передачу цього кримінального провадження до належного суду за територіальною підсудністю.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)