11.08.2017

Справа ЄУН-720/682/17
Провадження №1-кп/720/68/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_6
представника цивільного
відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоселиця кримінальне провадження за №0000251 від 30.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зі середньою освітою, працюючого на посаді водія ТОВ «Автовіва», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 29.03.2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, керуючи сідловим тягачем марки «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 рухався автомобільною дорогою «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-КПП Мамалига» зі сторони с.Строїнці в напрямку м.Чернівці, та проїжджаючи 255 кілометр і 700 метрів вказаної дороги, рухаючись в межах с.Припруття Новоселицького району не врахував дорожньої обстановки, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, в порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, перетнув дорожню розмітку 1.1. та виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , після чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля із стоячим на узбіччі автомобілем марки «Nissan Murano» державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 було спричинено смерть.
Обвинувачений в суді вину визнав та дав покази, що він дійсно 29.03.2017 року працюючи водієм ТОВ «Автовіва» керував сідловим тягачем марки «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 та їхав в напрямку м.Чернівці. В с.Припруття Новоселицького району біля 22 години 30 хвилин він перебуваючи в стомленому стані на заокругленні дороги допустив виїзд його автомобіля на зустрічну смугу руху, де зачепив ліву передню частину автомобіля «Ніссан Мурано» та жінку, яка стояла біля вказаного автомобіля. Щиро розкаюється в скоєному, просить його суворо не карати та не позбавляти волі. Окрім того він відшкодував ОСОБА_9 3000 доларів після ДТП. Вирішення цивільних позовів залишив на розсуд суду.
Представник потерпілих в судовому засіданні просив суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі. Цивільні позови підтримав в повному обсязі. Окрім того, заявив клопотання про забезпечення позовів шляхом накладення арешту на сідловий тягач марки «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку з тим, що власник вказаного транспорту ТОВ «Автовіва», в добровільному порядку не бажає відшкодувати шкоду, та може в подальшому їх продати.
Представник цивільного відповідача ТОВ «Автовіва» в судовому засіданні цивільні позови про відшкодування моральної шкоди визнала частково, зокрема: на користь ОСОБА_10 в розмірі 10000 гривень; на користь ОСОБА_10 в інтересах неповнолітніх дітей 20000 гривень; на користь ОСОБА_11 20000 гривень та на користь ОСОБА_9 30000 гривень.
Згідно розписки від 11.04.2017 року встановлено, що ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 81000 гривень.
Судом відповідно до ч.3 ст.349 КПК України після роз`яснення наслідків та з`ясування правильності розуміння обставин справи учасниками судового провадження, добровільності їх позиції, визнано за недоцільне досліджувати інші докази у зв`язку із тим, що обставини справи ніким не оспорюються.
Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого, оскільки він 29.03.2017 року проїжджаючи 255 кілометр і 700 метрів автомобільної дороги «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-КПП Мамалига» в с.Припруття Новоселицького району порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого заподіяно смерть потерпілій.
Суд вважає, що з обвинувачення ОСОБА_4 слід виключити порушення ним п.1.5, 2.3 б та 2.3 д ПДР України, оскільки вказані норми є загальними та більш детально розшифровуються в конкретних пунктах правил, порушення яких перебувало в прямому причинному зв`язку із фактом настання ДТП.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думки потерпілих.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування частини моральної шкоди.
Щодо даних про особу, то суд враховує його позитивну характеристику з місця проживання, те, що він раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Суд, приймаючи до уваги тяжкість злочину, те що обвинувачений вину визнав, активно сприяв в розкритті злочину, щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, зокрема бере активну участь у громадському житті кварталу, має на утриманні одну неповнолітню дитину, вважає можливим звільнити його від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.
Суд вважає за недоцільне застосовувати щодо обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами, в зв`язку з тим, що обвинувачений працює водієм на ТОВ «Автовіва», та його вид діяльності пов`язаний із водінням транспортних засобів, а позбавлення такого права може залишити його без джерела доходу та у зв`язку з цим можливості забезпечувати свою сім`ю.
Цивільні позови ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 слід задовольнити частково.
Власником автомобіля «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 є ТОВ «Автовіва», цивільна правова відповідальність якого була застрахована на момент ДТП в ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» згідно полісу серії АЕ №9873758, що визнав відповідач. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 29.03.2017 року біля 22 години 30 хвилин перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Автовіва» виконував свої обов`язки водія за кермом автомобіля. Таким чином, позовні вимоги до останнього задоволенню не підлягають, оскільки особою яка в даній ситуації несе відповідальність за заподіяні збитки є власник автомобіля, а не водій, про що правова позиція викладено в п.6 постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги всіх позивачів до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають. Щодо вимог ОСОБА_9 про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката ОСОБА_6 , то в задоволенні даних вимог слід відмовити за недоведеністю, оскільки наданий доказ є недопустимим, зокрема квитанція до прибуткового касового ордера не містить таких реквізитів як номер та дата її складення, що є порушенням ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відносно вимог про стягнення 1078 гривень витрат на поїздки до слідчого, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки згідно ч.2 ст.122 КПК України дані витрати компенсуються за рахунок коштів державного бюджету України.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З врахуванням даного положення суд вважає, що необхідно визначити загальний розмір моральної шкоди заподіяної позивачам та від нього відняти розмір моральної шкоди, який підлягає страховому відшкодуванню.
При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд на підставі ст.23 ЦК України враховує те, що вона по даній справі полягала у душевних стражданнях та хвилюваннях, яких потерпілі зазнали у зв`язку з втратою доньки та матері ОСОБА_8 , та виходячи з принципів розумності та справедливості, співмірності, визначає її розмір в сумі 200000 гривень.
Згідно ст.27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат, що становить 38400 гривень та вказана сума порівну розподіляється на всіх осіб, які мають право на таке відшкодування. Відповідно до ст.1200 ЦК України право на відшкодування шкоди заподіяною смертю потерпілого мають діти, чоловік, дружина, батьки та інші непрацездатні особи, які були на утриманні покійного. Враховуючи викладене як ОСОБА_11 (батько покійної), так і ОСОБА_10 (матір покійної) мають право на відшкодування зі страхової компанії на кожну особу по 19200 гривень, однак стягненню підлягають в межах заявлених вимог по 12800 гривень. Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають в зв`язку з безпідставністю, оскільки вона як рідна сестра не відноситься до кола осіб, які мають право на відшкодування такої шкоди.
У зв`язку зі стягненням загальної суми моральної шкоди 38400 гривень зі страхової компанії, різниця від загальної становить 161600 гривень, яка підлягає стягненню з ТОВ «Автовіва», та судом розподіляється на обох батьків та двох дітей порівну по 40350 гривень.
Щодо позовних вимог ОСОБА_9 до ПрАТ «СК «Юнівест» про стягнення матеріальної шкоди на поховання та пам`ятник в сумі 88970 гривень, то вона підлягає частковому задоволенню. Зокрема, згідно ст.27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, стосовно одного померлого в розмірі не більше 12 мінімальних заробітних плат, що на момент даного страхового випадку становила 38400 гривень, а тому в межах цієї суми підлягає стягненню на користь позивача. В задоволенні інших вимог слід відмовити у зв`язку з пред`явленням їх до неналежного відповідача.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог до ТОВ «Автовіва» клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на сідловий тягач марки «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 , слід задовольнити, шляхом накладення арешту у формі заборони знімати з реєстраційного обліку.
З обвинуваченого слід стягнути в дохід держави вартість проведених експертиз.
Питання про речові докази слід вирішити згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Після набранням вироком законної сили, речові докази по справі:
-автомобіль марки «Чері Амулет» державний номерний знак НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_12 , вважати йому повернутим;
-автомобіль марки «Ніссана Мурано» державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_13 , вважати їй повернутим;
-сідловий тягач марки «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , вважати повернутими ТОВ «Автовіва»;
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , ТОВ «Автовіва», ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Автовіва» на користь ОСОБА_11 40350 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» на користь ОСОБА_11 12800 гривень моральної шкоди.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_10 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до ОСОБА_4 , ТОВ «Автовіва», ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Автовіва» на користь ОСОБА_10 40350 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ТОВ «Автовіва» на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 40350 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» на користь ОСОБА_10 12800 гривень моральної шкоди.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , ТОВ «Автовіва», ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» на користь ОСОБА_9 38400 гривень матеріальної шкоди.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Накласти арешт на сідловий тягач марки «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 у формі заборони знімати з реєстраційного обліку.
Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз в сумі 3694,32 гривень в дохід державного бюджету.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1