АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/2175/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/140/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 610/2175/16-к за обвинуваченням ОСОБА_8 у злочині, передбаченому ст.186ч.2 КК України,
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 15 червня 2016року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 15 червня 2016року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Балаклія Харківської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-06.04.2011 року за ч.1 ст.277, ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі;
-19.04.2012 року за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 04.08.2015 року за відбуттям строку покарання,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно пункту 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 351,84 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання, урахування рецидиву злочину як обставини, що обтяжує покарання та ухвалення апеляційним судом свого вироку й призначення покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі без застосування ст.75 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, його захисника адвоката, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора області підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 11 квітня 2016 року приблизно о 10 годині 40 хвилин, знаходячись поблизу магазину «Альянс», який розташований в місті Балаклія Харківської області, по вулиці 40 Років Перемоги,5 за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, повторно, відкрито викрав у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Bravis Base» вартістю 306 грн. і карту пам`яті Transend mscro SD 4 Gb вартістю 100 грн., після чого зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, щодо кваліфікації цих дій, ґрунтуються на матеріалах справи і ніким в апеляційному порядку не оспорені.
Що стосується апеляційних вимог, колегія суддів погоджується з цими вимогами у зв`язку з незаконним застосування ст.ст.75 та 76 КК України.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
В оскаржуваному вироку суд першої інстанції послався на врахування ним тяжкості злочину і даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав, щиро кається, за місцем мешкання характеризується негативно, перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога, в кримінально-виконавчій інспекції на обліку не перебуває, матеріальна шкода відшкодована частково, потерпілий претензій до обвинуваченого не має. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є повне визнання ним вини, щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди, а також думка потерпілого про те, що претензій до обвинуваченого він не має, міру покарання просив призначити на розсуд суду.
Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції без достатніх на те підстав послався на те, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені, і уважає за необхідне врахувати як таку обставину рецидив злочину, оскільки, крім злочинів, які створюють повторність при кваліфікації дій обвинуваченого, він має не погашену й не зняту судимість за злочин, передбачений ч.1 ст.277 КК України.
Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції недостатньо врахував, що обвинувачений раніше 2 рази засуджувавсь за тяжкі злочини, у т.ч. за розбій та грабіж, новий тяжкий злочин вчинив менш ніж через 8 місяців після звільнення з місць позбавлення волі, матеріали кримінального провадження не містять даних, які б вказували на можливість досягнення цілей покарання, зазначених у ч.2 ст.50 КК України, без ізоляції обвинуваченого від суспільства.
У контексті наведеного, колегія суддів уважає, що звільнення обвинуваченого від покарання згідно ст.ст. 75 та 76 КК України є неправильним і не справедливим.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченого, його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства. Визначена судом міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою.
Іншої оцінки доказів, ніж була здійснена судом першої інстанції, і, відповідно повторного дослідження доказів, вирішення питання про скасування вироку в частині призначеного покарання та ухвалення в цій частині апеляційним судом свого вироку, не потребує.
В решті вирок суду першої інстанції відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів,

ПРИСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 15 червня 2016року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців.
У решті вирок суду від 15 червня 2016року залишити без змін.
Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.
Вирок апеляційного суду, відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.
На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Подача касаційної скарги не зупиняє виконання вироку.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13