Справа № 1-кп/593/173/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"23" грудня 2016 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Представника потерпілої юридичної особи - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 00 00 287) від 24 листопада 2016 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюхи Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців немає, працюючого вальником лісу в ДП «Бережанський Лісгосп» (ДП «Бережанське ДЛМГ»), депутатом не обирався, раніше не судимого, проживаючого в с. Конюхи Козівського району Тернопільської області - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 23 листопада 2016 року, близько 11 години, будучи колишній майстром лісу Конюхівського лісництва ДП «Бережанський ЛІСГОСП» (звільнений з зазначеної посади 22 листопада 2016 року), переслідуючи корисливу мету наживи, спрямовану на крадіжку чужого майна, діючи умисно, прибув на територію виділу № 9,2, кварталу №-55 Конюхівського лісництва ДП «Бережанський ЛІСГОСП», яку він раніше обслуговував та яка знаходиться на території Куропатницької сільської ради Бережанського району Тернопільської області, де порізав бензопилою колоди дерев породи акація, які були заготовлені ним як майстром лісу ще у 2013 році, тобто підготував 4,2 кубічних метри дров, вартістю за 1 кубічний метр 303 гривні, загальною вартістю 1272,60 грн. Після цього, близько 14 год., 23 листопада 2016 року, ОСОБА_5 , умисно, таємно викрав заготовлені дрова об`ємом 4.2 кубічних метри, шляхом завантаження їх за допомогою своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були обізнані з умислом ОСОБА_5 на причіп д.н.з. НОМЕР_1 ТА трактора марки ЮМЗ -6 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який також не знав про злочинний намір ОСОБА_5 та вивіз викрадене майно вказаним трактором із лісу, отримавши реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим заподіяв ДП «Бережанський ЛІСГОСП» майнову шкоду на загальну суму 1272,60 грн.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

За даним фактом 24 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №-0 000 287.

13 грудня 2016 року в м.Бережани Тернопільської області між представником потерпілої юридичної особи Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» ОСОБА_4 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, представник потерпілої юридичної особи та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України основне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода підозрюваного ОСОБА_5 та представника потерпілої особи ОСОБА_4 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті;зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 13 грудня 2016 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої сторони та підозрюваним.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам санкції ч.1 ст. 185 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання та за попереднім місцем роботи, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченому визначеного в угоді про примирення покарання у виді штрафу.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілої юридичної особи ДП «Бережанський «ЛІСГОСП» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді основного покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 13 грудня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00 00 287 від 13 грудня 2016 року між представником потерпілої юридичної особи Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» ОСОБА_4 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_5 з іншої, відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 грудня 2016 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілої юридичної особи Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року, укладену в м.Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00 00 287 від 13 грудня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 грудня 2016 року основне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Речові докази по справі 4,2 куб.метра дров породи акації, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у нижньому складі ДП «Бережанське ЛМГ» у гр-на ОСОБА_9 передати потерпілій юридичній особі Державному підприємству «Бережанське лісомисливське господарство».

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 351 (триста п`ятдесят однієї) гривні 84 коп. (за проведення судової товарознавчої експертизи №-6-848/16 від 09 грудня 2016 року).

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1