Справа № 738/15/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/112/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 24 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356, за апеляційною скаргою прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лави, Сосницького району, Чернігівської області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 , ч.1 ст.304 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч.1 ст. 304 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1місяць.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на нього покладені обов`язки передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на нього покладені обов`язки передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на нього покладені обов`язки передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Менської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинувачених просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , призначивши їм покарання у виді реального позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про неврахування судом, що ОСОБА_8 раніше засуджувався до умовної міри покарання, але на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, вчинив нові злочини проти власності, втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, переслідуючи корисливі мотиви, негативно характеризується за місцем проживання та зловживає спиртними напоями, а тому являється соціально небезпечним. ОСОБА_11 також вчинив тяжкі злочини, вину не визнав, не сприяв розкриттю злочинів, а заподіяна шкода ним не відшкодована

Вирок суду щодо ОСОБА_10 ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується.

Як встановлено судом першої інстанції, в середині вересня 2014 року близько 13.00 години обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї господарства АДРЕСА_1 , під час бесіди із неповнолітнім, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, шляхом пропозицій та вмовлянь, втягнув останнього у злочинну діяльність, після чого вони удвох, за попередньою змовою того ж дня близько 22.00 години із охоронюваної території МТФ СК «Куковицький» вчинили крадіжку дизельного палива об`ємом 60 л.

В середині вересня 2014 року, близько 22.00 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з неповнолітнім, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою крадіжки чужого майна, прибув на охоронювану територію МТФ СК «Куковицький», яка розташована в с.Куковичі Менського району Чернігівської області, де шляхом вільного доступу із трактора К-701 вчинив крадіжку дизельного палива в кількості 60 л. Відповідно до довідки № 738 від 27.10.2015 року виданої СК «Куковицький» балансова вартість одного літра дизельного палива станом на вересень місяць 2014 року становила 13 грн. 75 коп., чим СК «Куковицький» було завдано майнової шкоди на загальну суму 825 гривень.

Також, 01 вересня 2015 року, близько 23.00 години обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, з метою крадіжки чужого майна, прибули до господарства ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом відчинення запираючого пристрою вхідних дверей приміщення сараю, проникли в його середину, звідки вчинили крадіжку картоплі вагою 120 кг. Відповідно до довідки № 30, виданої ТОВ «АД Менький Коопзаготпром», вартість одного кілограма картоплі становила 2 грн., чим потерпілій ОСОБА_13 було завдано майнової шкоди на загальну суму 240 грн.

В ніч з 02 вересня 2015 року на 03 вересня 2015 року, близько опівночі, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, з метою крадіжки чужого майна, прибули до господарства потерпілої ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом відчинення запираючого пристрою вхідних дверей приміщення сараю, проникли в його середину, звідки умисно, таємно, повторно вчинили крадіжку картоплі вагою 180 кг. Відповідно до довідки № 30, виданої ТОВ «АД Менький Коопзаготпром», вартість одного кілограма картоплі становить 2 грн., чим потерпілій ОСОБА_13 було завдано майнової шкоди на загальну суму 360 грн.

В ніч з 03 вересня 2015 року на 04 вересня 2015 року, близько опівночі, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, з метою крадіжки чужого майна, прибули до господарства потерпілої ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом відчинення запираючого пристрою вхідних дверей приміщення сараю, проникли в його середину, звідки умисно, таємно, повторно вчинили крадіжку картоплі вагою 180 кг. Відповідно до довідки № 30, виданої ТОВ «АД Менький Коопзаготпром», вартість одного кілограма картоплі становить 2 грн., чим потерпілій ОСОБА_13 було завдано майнової шкоди на загальну суму 360 грн.

В ніч з 10 вересня 2015 року на 11 вересня 2015 року, близько 00.30 год., обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, з метою крадіжки чужого майна, прибули до господарства потерпілої ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом відчинення запираючого пристрою вхідних дверей приміщення сараю, проникли в його середину, звідки умисно, таємно, повторно вчинили крадіжку картоплі вагою 300 кг. Відповідно до довідки № 30, виданої ТОВ «АД Менький Коопзаготпром», вартість одного кілограма картоплі становить 2 грн., чим потерпілій ОСОБА_13 було завдано майнової шкоди на загальну суму 600 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 було скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, а щодо ОСОБА_11 у залишено без змін, то вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2016 року щодо ОСОБА_11 не перевіряється.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення та за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його особу, ставлення до вчиненого та визнання вини, вчинення злочинів щодо особи похилого віку, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій, наявність двох малолітніх дітей, негативну характеристику за місцем проживання, щире каяття, прохання потерпілої суворо не карати обвинуваченого, обставини, які суд визнав пом`якшуючими покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого злочином збитку, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину відносно особи похилого віку.

У суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, фактичні обставини та кваліфікацію дій не оспорював, щиро каявся, просив не позбавляти його волі.

З листа начальника Менського районного сектору з питань пробації ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_8 перебуває на обліку з 17 червня 2016 року, за період іспитового строку місця проживання не змінював, своєчасно з`являвся на реєстрацію, до адміністративної відповідальності не притягувався, порушень не має.

Згідно довідки характеристики Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області ОСОБА_8 на даний час ніде не працює, компрометуючих даних сільська Рада не має .

Колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений за час перебування на обліку з 17 червня 2016 року зарекомендував себе позитивно, сумлінно виконував обов`язки, покладені на нього судом. Тобто, за цей вказаний проміжок часу дійсно щиро усвідомив свою вину, доводить, що став на шлях виправлення, чим фактично досягається мета покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що обвинувачений раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням та не зробив належних висновків колегія суддів не може вважати обґрунтованими та брати до уваги з огляду на те, що згідно довідки про судимість (т. 1, а.к.п. 154) ОСОБА_8 знятий з обліку 2008 року по закінченню строку випробування. Враховуючи, що з часу попередніх судимостей, про які зазначає прокурор, минув тривалий строк, майже 10 років, колегія суддів вважає, що посилання на них не містять свідчень про актуальні дані, які характеризують особу.

Враховуючи те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений не уникав за вчинене ним кримінальне правопорушення, а також другорядну роль кари як мети покарання, його поведінку за період кримінального процесуального провадження, колегія суддів вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Таке рішення не суперечить вказівці суду касаційної інстанції, висловленій в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року, про м`якість призначеного ОСОБА_8 із застосуванням ст. 75 КК України покарання, оскільки з`явилися нові обставини щодо особи обвинуваченого, які істотно впливають на міру покарання і не були враховані раніше, та які вказують на можливість виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства.

Тому, доводи прокурора про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, внаслідок чого обвинуваченого безпідставно звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів вважає, необґрунтованими.

Разом з тим, при застосуванні ст. 76 КК України та визначенні обов`язків, покладених на обвинуваченого у зв`язку з його звільненням від покарання, колегія суддів враховує зміни до цієї норми кримінального закону, що були внесені Законом України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року та набрали чинності 08 жовтня 2016 року, відповідно до яких назва органу виконання покарання «кримінально-виконавча інспекція» була змінена на «уповноважений орган з питань пробації».

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне, в порядку ч.2 ст.404 КПК України, в резолютивній частині вироку замінити посилання суду першої інстанції: «кримінально-виконавчу інспекцію» на «уповноважений орган з питань пробації».

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну першого прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України в резолютивній частині вироку замінити посилання суду: «кримінально-виконавчу інспекцію» на «уповноважений орган з питань пробації».

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4