Дата документу Справа № 333/4571/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/7781/1168/17
Єдиний унікальний № 333/4571/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001896, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2017 року, якою

обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_9 для його належного складання та усунення виявлених недоліків.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання суд повернув обвинувальний акт прокурору, мотивуючи тим, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання із застосування ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з випробувальним строком 3 роки. 10.11.2016 року апеляційний суд Запорізької області своєю ухвалою скасував зазначений вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя та призначив новий розгляд у суді першої інстанції, обґрунтовуючи своє рішення тим, що під час досудового слідства та в суді не встановлено, якою рукою обвинувачений наносив удари молотком по потерпілому, чи заходився він в стані необхідної оборони, за наявності чи відсутності застосування пістолету потерпілим, якщо за наявності, то кому він належав, чи мав будь-хто з учасників події дозвіл на зберігання та носіння вогнепальної зброї, а якщо такого дозволу не було, то яке рішення з цього приводу було прийнято органом досудового розслідування, а також інші обставини не перевірялись слідством та судом. Таким чином, суд першої інстанції мав би у підготовчому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору для усунення зазначених вище суперечностей. 14.12.2016 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя своєю ухвалою повернув обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , зазначивши, про недоліки, встановлені апеляційним судом Запорізької області.

Аналіз обвинувальних актів відносно ОСОБА_7 від 26.06.2016 року та від 01.03.2017 року свідчить про те, що формулювання обвинувачення слідчий доповнив лише декількома фразами. Фактично, слідчий після повернення обвинувального акту конкретизував обвинувачення лише вказавши руку, в якій ОСОБА_7 тримав молоток та зазначивши звідки у обвинуваченого з`явився пістолет. Водночас, вимоги апеляційного суду Запорізької області, що стосуються перевірки версії ОСОБА_7 про перебування останнього у стані необхідної оборони, слідчий не перевірив. Про це свідчить реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому зазначено, що останні процесуальні та слідчі дії були виконані 24.06.2015 року. А після повернення обвинувального акту, слідчий лише повторно склав обвинувальний акт 01.03.2017 року, тобто слідчий не провів жодної слідчої дії на перевірку вказаної версії. Крім того, всупереч вимогам, викладеним в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року, слідчий не вказав в обвинуваченні кому належав пістолет, чи мав будь-хто з учасників події дозвіл на зберігання та носіння вогнепальної зброї, а якщо такого дозволу не було, то яке рішення з цього приводу було прийнято органом досудового розслідування. У формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 , на думку суду, слідчим конкретно не зазначено при яких обставинах останній відібрав у ОСОБА_10 пістолет, не вказано чи були здійсненні ОСОБА_10 будь-які реальні дії, які б загрожували життю та здоров`ю обвинуваченого. Слідчий не вказав обставини, які стали підставою для висновку, що ОСОБА_7 не знаходився у стані необхідної оборони чи перевищив її межі. Таким чином, формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 є неконкретним та невмотивованим.

Також, не зрозумілим є твердження слідчого в обвинувальному акті, про пом`якшуючи обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_7 під час досудового розслідування фактично не визнав своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та наполягав, що захищався від дій ОСОБА_10 . На переконання суду, викладення формулювання обвинувачення ОСОБА_7 у такій формі суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України і унеможливлює проведення судового розгляду кримінального провадження з досягненням його завдань та із застосуванням до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури. Тому, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернуто прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, вважає, що ухвала суду від 25.05.2017 року підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, оскільки суд вийшов за межі підготовчого судового засідання досліджуючи наявність або відсутність складу кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України. Крім того, прокурором в обвинувальному акті зазначені фактичні обставини справи, які він вважає встановленими, отже сторона обвинувачення не повинна обґрунтовувати відсутні стани у обвинуваченого в момент вчинення ним злочину. Достовірність такого твердження можливо перевірити лише під час дослідження доказів на стадії судового розгляду кримінального провадження. Таким чином прокурор вважає, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту. На підставі викладеного, прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з наступних підстав.

Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування виконав вимоги суду, зазначені в ухвалі від 14.12.2016 року, і в тексті обвинувального акту виклав всі необхідні обставини, які необхідні для прийняття судового рішення, зокрема вказав, місце, час, дату та дії обвинуваченого, які, на думку органу досудового розслідування, мають ознаки кримінального правопорушення з посиланням на положення закону, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини і правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому злочину.
Колегія суддів вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, на предмет правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , повноти викладення обвинувачення, а також наявності ознак стану необхідної оборони, тобто перейшов до вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення, що є сутністю іншої стадії процесу судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порушень вимог ст. 291 КПК України, які перешкоджають судовому розгляду провадження, не встановлено, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_9 , для усунення виявлених недоліків, скасувати. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Матеріали провадження направити до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4