Справа № 191/2907/16-к
Провадження № 1-кп/191/39/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.10.2013 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., який згідно квитанції сплачено 09.06.2016 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 23 березня 2016 року в період часу з 20 години 30 хвилин до 21-00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з неповнолітнім ОСОБА_5 , дізнавшись про те, що ОСОБА_6 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у своєї знайомої ОСОБА_7 , з метою з`ясувати у останнього питання щодо полагодження пошкодженого ним раніше майна, а саме хвіртки на воротах домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , направився з ОСОБА_5 за адресою перебування ОСОБА_6 .

В цей же день (23.03.2016) близько 21-30 години ОСОБА_4 , зайшовши безперешкодно до приміщення кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , розбудивши перебуваючого у ліжку гр. ОСОБА_6 та припіднявши його своєю лівою рукою за футболку, поставивши йому запитання з приводу полагодження пошкодженої ним хвіртки та не отримавши на це відповіді, діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, кулаком правої руки, на якій була одягнута чоловіча шкіряна рукавичка чорного кольору, наніс останньому один прямий удар в область нижньої щелепи (бороди), один прямий удар в верхню ділянку голови справа, один прямий удар в ділянку шиї справа та один прямий удар в область нижньої щелепи (бороди), чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесне пошкодження у вигляді відкритого центрального перелому нижньої щелепи, яке згідно висновку експерта №130 від 25.05.2016 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад З тижнів (більше як 21 день), після чого ОСОБА_4 з місця злочину зник.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що вину визнає частково, цивільний позов також визнає частково, а саме, повністю визнає розмір матеріальної шкоди, а розмір моральної шкоди визнає частково. По обставинам справи пояснив, що раніше між ним та потерпілим ОСОБА_6 відбувся конфлікт щодо пошкодження потерпілим ручки на хвіртці його домоволодіння, яку останній неодноразово обіцяв полагодити, але й до 23.03.2016 року цього не зробив, тому між ними виникли неприязні відносини. 23.03.2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин він знаходився на вул. Ульянових у себе в будинку з ОСОБА_8 , який повідомив, що ОСОБА_6 перебуває в будинку АДРЕСА_2 , де також проживає його знайома ОСОБА_9 . З метою з`ясувати у ОСОБА_6 питання щодо пошкодженої ним хвіртки він вирішив піти на АДРЕСА_2 . Зайшовши в кімнату будинку, він запитав потерпілого коли той відремонтує ручку на хвіртці, але ОСОБА_6 нічого не відповів і він тричі дав йому ляпасів в область обличчя долонями по двом щокам, при цьому на руках були шкіряні рукавиці. Потерпілий знаходився у стані сп`яніння. Після цього він пішов з будинку. Також пояснив, що за цей час потерпілий міг отримати такі тілесні ушкодження в будь-якому місці. Не визнає вину в частині нанесення ударів кулаком та що від його ударів спричинені такі тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 23.03.2016 року увечері знаходився на вул.. Володарського у Груніної Маргарити. Приблизно о 22.00 годині ліг спати в спальній кімнаті. Потім прийшов ОСОБА_4 та вимагав від нього відремонтувати ручку на хвіртці. При цьому обвинувачений взяв його за одяг і він опинився в сидячому положенні. ОСОБА_4 почав наносити йому удари кулаком, на якому була шкіряна рукавиця, в область нижньої щелепи, в область щоки та ще наносив удари в область обличчя, але він не пам`ятає куди саме. Від нанесених ударів він втратив свідомість. Між ним та обвинуваченим раніше був конфлікт з приводу того, що він поламав ручку на хвіртці воріт домоволодіння ОСОБА_4 . Цивільний позов підтримав повністю. Питання щодо обрання обвинуваченому міри покарання залишив на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 23.03.2016 року знаходилася за місцем свого мешкання з чоловіком. Близько 00.00 годин її син ОСОБА_6 прийшов додому. Потім приблизно о 04.00 годині він розповів, що знаходився в будинку своєї жінки ОСОБА_11 , куди також увечері прийшов ОСОБА_4 , який наніс йому одною рукою приблизно три удари в обличчя, коли син спав. При цьому рука ОСОБА_4 була в рукавиці. Даний конфлікт між потерпілим та обвинуваченим відбувся з тієї причини, що раніше ОСОБА_11 була співмешканкою ОСОБА_4 . Також їй відомо, що за кілька днів до цього конфлікту ОСОБА_6 приходив до ОСОБА_4 додому, де знаходилась ОСОБА_11 , та почав кликати її і при цьому стукав по ручці хвіртки, від чого остання поламалась.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 23.03.2016 року у неї вдома по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 вживали спиртні напої. Близько 21.00 години вона прокинулась від того, що ОСОБА_4 рукою, стуленою в кулак та одягненою в чорну шкіряну рукавичку, наносив удари ОСОБА_6 в область обличчя, схвативши його другою рукою за футболку. Приблизно було нанесено три удари. Після цього її син ОСОБА_12 допомагав ОСОБА_6 змити кров з обличчя. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникли неприязні відносини, так як приблизно за місяць до цього ОСОБА_6 зламав ручку на хвіртці домоволодіння ОСОБА_4 , з приводу чого у них виник конфлікт.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 23.03.2016 року близько 21.00 години знаходився по вул.. Ульянових м. Синельникове у ОСОБА_4 . Приблизно о 21 годині 10 хвилин він із ОСОБА_4 пішли на АДРЕСА_2 , де в той час знаходився ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_4 спитав у потерпілого з приводу пошкодженого замка, то він нічого не відповів і ОСОБА_4 приблизно тричі кулаками обох рук, на яких були одягненні шкіряні чорні рукавички, наніс ОСОБА_6 удари в область обличчя. У потерпілого була кров, тому ОСОБА_5 допоміг йому вмитись.

Вина обвинуваченого у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується та його доводи в частині невизнання вини спростовуються показаннями потерпілого, свідків, наданими ними в судовому засіданні, та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, поданих 26.03.2016 року ОСОБА_10 та 22.04.2016 року ОСОБА_6 , згідно яких 23.03.2016 року близько 23.00 години за адресою: АДРЕСА_4 , віком приблизно 45 років, умисно спричинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому челюсті правої сторони (т. 2 а. с. 10, 12);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 та судово-медичного експерта ОСОБА_13 , згідно якого потерпілий показав, що 23.03.2016 року знаходився в гостях у ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 . В цей час коли вони спали, прийшов ОСОБА_4 , лівою рукою при підняв його у ліжку та кулаком правої руки, на якій була одягнута рукавиця, наніс йому сильний удар в ділянку нижньої челюсті, удар у верхню ділянку голови справа, в ділянку шиї справа та четвертий удар в ту ж саму ділянку нижньої челюсті. Від отриманих ударів у нього запаморочилось у голові, з рота він виплюнув декілька зубів та згустки крові. Вся ротова порожнина була заповнена кров`ю, а також він відчув, що нижня челюсті перемістилася, від чого він нічого не міг сказати. Всі нанесені ОСОБА_4 удари були прямими (т. 2 а. с. 39);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 та судово-медичного експерта ОСОБА_13 , згідно якого вона показала обставини подій таким чином як їх показав потерпілий ОСОБА_6 (т. 2 а. с. 40);

висновком судово-медичної експертизи № 130, згідно якої у потерпілого ОСОБА_6 встановлене тілесне ушкодження у вигляді відкритого центрального перелому нижньої щелепи, яке могло утворитись не менш ніж від одного травмуючого впливу тупого твердого предмету в область нижньої щелепи (бороди), яким могла бути кисть людини, стиснута в кулак, і могло утворитись у строк і при обставинах, що вказані у постанові, тобто 23.03.2016 року. Зазначене тілесне ушкодження відповідає категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Механізм виникнення тілесного ушкодження, відмічений у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 не суперечить механізму виникнення тілесного ушкодження, встановленого при проведенні судово-медичної експертизи (т. 2 а. с. 43 45).

Суд, керуючись законом та своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному та повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку. Так, вищезазначені показання потерпілого, свідків та письмові матеріали кримінального провадження узгоджуються між собою та в своїй сукупності повністю підтверджують встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав частково, матеріальну та моральну шкоду потерпілому не відшкодував, але матеріальну шкоду визнав повністю, моральну шкоду визнав частково, є інвалідом другої групи.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст.67 КК України, суд враховує рецидив злочинів.

Пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст.. 66 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст.. ст.. 75, 76 КК України.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди в розмірі 899 грн. 86 коп., понесених на лікування, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки повністю визнаний обвинуваченим та підтверджений документально, а саме копіями квитанцій про придбання медичних препаратів. Що стосується вимог про стягнення на користь потерпілого моральної шкоди на суму 15 000 грн., то суд враховує характер вчиненого правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, тяжкість спричиненої йому травми, її наслідки, а саме, подвійний перелом нижньої щелепи справа та хірургічне втручання шляхом шинування щелеп, тривалість його стаціонарного лікування в період з 25.03.2016 року по 01.04.2016 року, ступінь вини обвинуваченого, його матеріальний стан, інвалідність, вимоги розумності та справедливості, та вважає необхідним частково задовольнити дану вимогу, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 6000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в розмірі 899 грн. 86 коп. та моральну шкоду в розмірі 6000 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1