ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4505/17
провадження № 1-кп/753/577/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006536 від 29.07.2015 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудний Дарницькому районному суду м. Києва та підстав для закриття чи зупинення провадження немає.
Захисник заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.
Вирішуючи питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Судом встановлено, що формулювання обвинувачення не відповідає викладу фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з вищезазначеного вбачається, що обвинувальний акт повинен складатися з описової та резолютивної частин. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону підпадають дії особи. В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, яке відповідно до ст.ст. 369, 374 КПК України має бути вирішено у вироку суду.

Більше того, формулювання обвинувачення має бути конкретним, тобто в ньому повинно бути детально описано місце вчинення злочину, час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, так як зазначені обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що в мотивувальній частині вироку суду за наслідком розгляду кримінальної справи відповідно до положень ст. 374 КПК України обов`язково зазначається формулювання обвинувачення, суд вважає, що відсутність в обвинувальному акті висунутого особі обвинувачення є тим недоліком, без якого не може розпочатися судовий розгляд та, відповідно, проводитися судове слідство, пов`язане із вирішенням обвинувачення (так як воно відсутнє) і вказаний недолік, згідно норм КПК України, може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання згідно процедури, визначеної ст. 314 КПК України.

Так, фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладені не конкретно та суперечливо, що не узгоджується із правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч.4 ст. 191 КК України, яка наведена в обвинувальному акті. В тексті обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_5 здійснив заволодіння бюджетними коштами з метою незаконного і безоплатного обернення чужого майна на користь третіх осіб, чим спричинив бюджету територіальної громади збитків на загальну суму 141 896, 40 грн. Так само зазначено і у формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 . Між тим, відповідно до правової кваліфікації в обвинувальному акті дії ОСОБА_5 кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч.4 ст. 191 КК України. Проте, зазначена кваліфікація не відповідає викладу фактичним обставинам, де зазначено, що ОСОБА_5 вчинив протиправні дії з метою обернення чужого майна на користь третіх осіб. Таким чином, є незрозумілим чи обернув ОСОБА_5 чуже майно на свою користь, чи на користь третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення). Між тим, в обвинувальному акті не визначений час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину. Так, у викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення зазначено, що за результатами виконання робіт комунальним підприємством «Позняки-Інвест» (платіжні доручення № 116 від 21.12.2011 р. та № 144 від 28.12.2011 р.) бюджетні кошти в повному обсязі на загальну суму 935 375, 18 грн. сплачені на рахунки ТОВ «Саарланд Буд Інвест», директором якого був ОСОБА_5 , проте не зазначено, в який саме час ОСОБА_5 заволодів бюджетними коштами в розмірі 141 896,40 грн. Таким чином, ні у викладі фактичних обставин, ні у формулюванні обвинувачення не зазначений конкретний час, коли саме ОСОБА_5 заволодів бюджетними коштами в сумі 141896,40 грн., що інкримінується обвинуваченому. Крім того, у формулюванні обвинувачення не сформульований спосіб вчинення злочину, тобто не вказано яким чином ОСОБА_5 заволодів зазначеними бюджетними коштами.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 , діючи як співвиконавець, здійснив заволодіння бюджетними коштами. Між тим, в обвинувальному акті не конкретизована сутність такої співучасті, та не зазначено в чому саме полягала роль ОСОБА_5 , та яку роль виконували інші учасники групи (інші виконавці), матеріали щодо яких виділені в окреме провадження. Таким чином, не конкретизовані дії кожного з учасників групи по відношенню до вчинення заволодіння бюджетними коштами.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Проте, враховуючи що дії ОСОБА_5 кваліфікуються як заволодіння чужим майном у великих розмірах, в обвинувальному акті відсутнє зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням всупереч положенням п. 7 ч.2 ст. 291 КПК України.

Крім того, дослідженням реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що в ньому в якості обвинуваченого зазначений ОСОБА_6 . Проте обвинувальний акт складений відносно іншої особи- ОСОБА_5 . Таким чином, існує невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувальному акту.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, що унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та повернути обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0006536 від 29.07.2015 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1