Справа № 372/738/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/876/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 03.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
03 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, ОСОБА_7 , 30 грудня 2016 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи біля станції метро «Дорогожичі» в м. Київ, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав без мети збуту для власного вживання кристалічну речовину білого кольору, що знаходилась в поліетиленовому пакеті. Після цього, ОСОБА_7 перевіз дану речовину до м. Обухів Київської області, де зберігав при собі без мети збуту для власного вживання. Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 62х від 21.02.2017 у наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору масою 1,582 г, який вилучено під час огляду речей ОСОБА_7 , виявлено наркотичний засіб - метадон (фенадон), маса якого становить 0,949 г.
Розгляд провадження в суді першої інстанції відбувався за приписами ч.3 ст.349 КПК України.
Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вказаний вирок, в якій просить зменшити розмір стягнення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та перебуванням під домашнім арештом.

Зазначає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. разом зі сплатою витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 1 587,72 є занадто велика сума для нього.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачений в апеляційній скарзі, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст.309КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Засади призначення покарання визначено у ч. 1 ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 статті 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №7 «Про практику призначення судами покарання» від 24 жовтня 2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

На думку колегії, при призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції в повній мірі було враховано всі вищенаведені обставини, дані про особу обвинуваченого та характер вчиненого кримінального правопорушення.

Зокрема, як обставину, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, було визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання встановлено не було. Також було взято до уваги, що внаслідок вчиненого злочину відсутні тяжкі наслідки.

Слід відмітити, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до 2 років, або арешт на строк до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 3 років, або позбавлення волі на той самий строк. Таким чином, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, не є найтяжчим із передбаченого в санкції ч. 1 ст. 309 КК України і колегія суддів не знаходить підстав для його пом`якшення, оскільки воно призначене із дотриманням всіх, передбачених чинним законодавством, вимог.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому стягнення з ОСОБА_7 витрат на проведення судової експертизи також є цілком законним, вмотивованим та обґрунтованим.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий
Судді: