УХВАЛА

19 травня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 засуджено вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року за сукупністю злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 185 КК, до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року вирок залишено без зміни. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2012 року судові рішення щодо ОСОБА_1 залишено без зміни. У справі засуджено також ОСОБА_2. Засуджений ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Черкаської області із заявою про перегляд ухвали цього суду від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 6 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заявник оскаржив зазначене рішення в касаційному порядку. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції від 18 грудня 2012 року - без зміни.

5 травня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд зазначеної ухвали касаційного суду від 30 березня 2017 року на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК. Твердить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, оскільки суди апеляційної і касаційної інстанції не визнали нововиявленою обставину, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК, на яку він посилався в своїй заяві (твердження іншого засудженого в цій справі - ОСОБА_2 - про надання ним на стадії слідства завідомо неправдивих показань щодо ОСОБА_1), що суперечить вимогам статей 3, 8, частин 1 і 2 ст. 55, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 129 Конституції України. На підтвердження неоднакового застосування норми п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК заявник посилається на ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 5 травня та 19 жовтня 2015 року. ОСОБА_1 зазначає, що копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року він отримав через адміністрацію виправної установи 3 травня 2017 року, про що складено розписку (дану розписку до заяви не додано, однак додано супровідний лист до ухвали від 30 березня 2017 року з відміткою про отримання її в Київському слідчому ізоляторі 26 квітня 2017 року). До заяви додано копії зазначених вище ухвал апеляційного суду від 5 травня та 19 жовтня 2015 року, копію оскарженої ухвали суду касаційної інстанції від 30 березня 2017 року, копію касаційної скарги засудженого ОСОБА_2 на вирок щодо нього та ОСОБА_1 та супровідний лист до копії ухвали від 30 березня 2017 року.

Згідно з ч. 2 ст. 450 КПК, суддя-доповідач перевіряє відповідність отриманої ним заяви вимогам КПК і в разі, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого той зобов'язаний їх усунути.

Усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, в заяві не зазначено належного обґрунтування вказаної підстави для перегляду судових рішень, оскільки доводи заявника не містять посилання на рішення суду касаційної інстанції які б за змістом відрізнялися від оскарженого, а також порівняння протилежних висновків касаційного суду щодо відповідної норми права в різних за змістом рішеннях суду касаційної інстанції. Згідно з вимогами ст. 449 КПК, копії таких судових рішень необхідно додавати до заяви. Крім того, зазначені рішення мають бути отримані заявником із дотриманням вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року, який дозволяє використовувати при здійсненні судочинства лише тексти судових рішень, що отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень або опубліковані офіційно.

Подання заяви без додержання вимог статей 448 і 449 КПК перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. 450 КПК України,

у х в а л и в :

повідомити ОСОБА_1 про недоліки заяви і надати йому строк для їх усунення упродовж 20 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Якщо недоліки заяви буде усунуто в установлений строк, вона буде вважатися поданою у день її первинного подання до Верховного Суду України.

У разі, якщо заявник не усуне недоліки заяви протягом установленого строку, її буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3