Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/2257/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/642/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія судців судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції з приміщення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області:

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 9 червня 2017 року, якою клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізької області у кримінальному провадженні № 0001326 від 13 квітня 2017 року задоволено частково та щодо неповнолітнього

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , учня 6 класу ЗОШ № 6 м. Бердянськ, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання цілодобово.

Покладено обов`язки з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Строк дії ухвали встановлено до 6 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 8 квітня 2017 року приблизно о 17 годині, знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс потерпілому ОСОБА_11 приблизно три удари руками в голову та два удари ногами в область обличчя, спричинивши потерпілому згідно висновку експерта № 238 від 24.04.2017 року тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин голови, саден шкіряних покровів в області обличчя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Відразу після цього ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, застосовуючи свою фізичну силу, зняв з потерпілого ОСОБА_11 належну йому куртку «Thinsulate» вартістю 500 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 190 гривень, навушники «Panasonic Ergofit RP-HJE125» вартістю 100 гривень, програвач «Transcend 4 GB МР300» вартістю 200 гривень, зарядний пристрій для програвача «USB 2.0 File Transfer вартістю 30 гривень, а всього на суму 1020 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1020 гривень.

13 квітня 2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326.

18 травня 2017 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

8 червня 2017 року о 15 годині 30 хвилини ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.06.2017 року.

9 червня 2017 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, ризик впливу на потерпілого та свідків нічим не підтверджений.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_7 скасувати, та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що під час розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею не прийнято до уваги пояснення законного представника підозрюваного його матері ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що неповнолітній ОСОБА_7 часто не ночує дома та не повідомляє про своє місце перебування, батьки не мають вплив на свого сина, оскільки він не реагує на їх зауваження та вимоги. Представником підозрюваного наголошено, що на її думку, застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_7 не забезпечить належну поведінку підозрюваного. В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив що переховувався від органів досудового розслідування у зв`язку з небажанням з`являтися на слідчі дії.

Також на підтвердження своїх вимог прокурор посилається на те, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, обґрунтування яких викладені в клопотанні слідчого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу слідчого услід залишити без змін, заслухавши пояснення неповнолітнього підозрюваного, його захисника та представника, які ухвалу слідчого судді вважали законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані вст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи, неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, після застосування до нього слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту випадків не з`явлення за викликом слідчого не зафіксовано, дані про переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, впливання на потерпілих, свідків, відсутні і такі не встановлені апеляційною колегією суддів.
В судовому засіданні апеляційного суду неповнолітній підозрюваний, його представник та захисник наголошували на тому, що ОСОБА_7 з 9 червня 2017 року, тобто з часу застосування до нього вказаного запобіжного заходу, з`являється за кожною вимогою слідчого, жодним чином кримінальному провадженню не перешкоджає.
Відсутність ризиків переховування від органів досудового слідства, на думку колегії суддів, також об`єктивно підтверджується належною процесуальною поведінкою підозрюваного, який двічі 30 червня 2017 року та 7 липня 2017 року самостійно з`являвся до суду для участі в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу.
Крім іншого колегія суддів враховує і думку в судовому засіданні прокурора, який висловлюючи свою позицію в судових дебатах, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні не підтримав та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 9 червня 2017 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4