МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1641/16-к
Провадження № 1-кп-480/161/16
Вирок
Іменем України
07 грудня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2015 року за № 0002204 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курськ Російської РФСР, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, призваного 25 березня 2015 року Дзержинсько-Довгинцівським ОРВК м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на військову службу під час мобілізації на особливий період, проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат, на посаді курсанта навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , освіта неповна вища - бакалавр, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатних батьків, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та проходячи військову службу на посаді курсанта навчального батальйону зазначеної військової частини, на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551 XIV, ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді не з`явлення на службу з відпустки, з метою зовсім ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи придатним для проходження військової служби, 29 березня 2015 року, самовільно залишив військову частину польова пошта В НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що на військову службу він з`явився в добровільному порядку та проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 . 29.03.2016, він самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , оскільки йому зателефонувала його дружина та повідомила, що у нього захворіли батьки. ОСОБА_4 з 29.03.2015 по 06.03.2016 року перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де працював на випадкових роботах, заробляв гроші, з яких утримував непрацюючу дружину та двох малолітніх дітей, допомагав хворим батькам пенсіонерам та доглядав їх. Повідомив, що не мав наміру повертатися до військової служби, тільки якщо б зателефонували.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 408 КК України самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 за місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання характеризується позитивно; відповідно до довідки військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий в силу ст. 89 КК України; повністю визнав вину; має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьків пенсіонерів: мати 1940 року народження та батька 1941 року народження, які відповідно до представлених виписок з медичної документації хворіють.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого слід обрати покарання у виді позбавлення волі з одночасним встановленням іспитового строку відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

07.12.2016