Справа № 541/962/17
ВИРОК
іменем України
27 липня 2017 року смт. Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в смт. Шишаки Полтавської області, матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0001279 від 08.11.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зуївці Миргородського району Полтавської області, зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , в ніч з 07 на 08 листопада 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з`ясувавши, що його батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони проживали у домоволодінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 , який доводиться братом обвинуваченому ОСОБА_4 по матері, полишив їх спільне місце проживання щоб повернутися в с. Зуївці Миргородського району, де він раніше постійно проживав і мав власне домоволодіння, поїхав на мотоциклі по відомому йому маршруту шукати батька ОСОБА_6

Рухаючись по автошляху Комишня Зуївці на мотоциклі «МТ -11 Дніпро», реєстраційний номер НОМЕР_1 , неподалік від зупинки громадського транспорту « Зуївська», приблизно в 01 годину 30 хвилин 08.11.2017 року, обвинувачений ОСОБА_4 знайшов свого батька ОСОБА_6 , який сидів на правому узбіччі дороги, де тимчасово відпочивав, рухаючись в напрямку с. Зуївці Миргородського району до місця свого постійного проживання.

Будучи обуреним такою поведінкою свого батька ОСОБА_6 , який неодноразово залишав місце свого тимчасового проживання в с. Комишня Миргородського району, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підбіг до батька та зненацька із значною силою, руками стиснутими в кулаки, наніс близько дев`яти ударів в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , після чого, скориставшись безпорадним станом останнього, ногами взутими в резинові чоботи, з великою силою наніс близько шести ударів в ділянку задньої поверхні грудної клітки потерпілого справа та зліва, чим завдав потерпілому сильного фізичного болю та страждань.

Після спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 помістив його в коляску мотоцикла і перевіз до свого тимчасового місця проживання в АДРЕСА_1 до свого брата ОСОБА_7 , з яким переніс безпорадного батька з мотоцикла в будинок і положили на ліжко у веранді, не надавши будь-якої допомоги особисто та не викликавши екстрену медичну допомогу.

В той же день, 08.11.2016 року, близько 20-00 годин, потерпілий ОСОБА_6 від спричинених йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 , помер в будинку ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судово медичної комісійної експертизи № 32 від 31.01.2017 року, у потерпілого ОСОБА_6 були виявлені такі тілесні ушкодження:

- закрита травма грудей переломи задніх відрізків 2-5,7-8,10,11 ребер справа, 11 ребра зліва по прямому механізму з розривами плеври, переломи передніх відрізків 3,4,6,7 ребер справа, 3-6,8 ребер зліва по непрямому механізму, крововиливи в м`які тканини по задній поверхні грудної клітки справа та зліва;

- закритий перелом кісток носу, множинні синці, садна, крововиливи в м`які тканини обличчя;

- синці нижніх та верхніх кінцівок.

Вказані тілесні ушкодження в своєму перебігу призвели до розвитку травматичного шоку тяжкого ступеня та настання смерті потерпілого.

Однотиповість морфологічної характеристики тілесних ушкоджень, гістологічної картини крововиливів в м`яких тканинах голови, ділянок переломів ребер справа та зліва у співвідношенні з матеріалами кримінального провадження дають підстави вважати, що всі тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_6 синхронні за часом і по давності можуть відповідати 08 листопада 2016 року , близько 01 години 30 хвилин.

Стосовно живої особи вказані тілесні ушкодження по ступеню тяжкості можуть бути оцінені лише в своїй сукупності, мають ознаки тяжких і як таких, що в даному конкретному випадку призвели до настання смерті потерпілого, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , близько 20-00 годин.

Значна кількість переломів ребер, їх розміщення та морфологічні ознаки в поєднанні з характером та кількістю тілесних ушкоджень на обличчі, верхніх та нижніх кінцівках, відсутність тілесних ушкоджень на виступаючих ділянках тіла виключають можливість їх утворення внаслідок падіння з висоти власного росту та удару об тверду поверхню землі, долівки чи дорожнього покриття.

Масивна руйнація остову грудної клітки з множинними ушкодженнями плеври зони, в якій знаходиться велика кількість больових рецепторів, настання смерті в результаті травматичного шоку свідчить про те, що після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 міг відчувати особливий біль.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України не визнав, суду показав, що в 2016 році він знаходився на роботі в Лубенському лісгоспі, десь в серпні місяці до нього зателефонував брат і повідомив, що привезли з с. Зуївців Миргородського району його батька ОСОБА_6 .. Коли він приїхав в с. Комишню Миргородського району до брата по матері ОСОБА_7 то батько знаходився у нього і він був слабкий. На його пропозицію проживати в будинку брата батько погодився, але через дві неділі почав тікати з дому, а він неодноразово його шукав та повертав за місцем їх тимчасового проживання. 07.11.2017 року, у вечірній час він виявив, що батько знову втік з дому, в зв`язку з чим, він на мотоциклі поїхав його шукати і знайшов під бугром біля автодороги в напрямку на с. Зуївці Миргородського району куди він весь час тікав, так як там знаходилося його домоволодіння. Коли він підійшов до батька, то запропонував йому сісти в коляску мотоцикла та повернутися додому в будинок брата в с. Комишню, на що він повідомив, що сам сісти в коляску не може, так як його побили якісь невідомі особи, які проїжджали по дорозі на автомобілі. Після цього він взяв батька на руки, посадив у коляску мотоцикла і привіз додому до брата, де разом з братом занесли батька в будинок і положили на ліжко, після чого він пішов відпочивати. 08.11.2016 року, зранку до нього приїхали два працівники Миргородської поліції , одного з яких він знав, це був ОСОБА_8 , і забрали його в відділ поліції в м. Миргород для зв`язування обставин його причетності до вчинення якоїсь крадіжки. Біля 15-00 годин 08.11.2016 року він вийшов з Миргородського відділу поліції і приїхав додому до брата в с. Комишню, по приїзду погодував батька, дав йому закурити, а сам пішов відпочивати. Біля 19-00 годин він проснувся, зайшов у кімнату до батька і побачив, що він помер, після цього він повідомив на гарячу лінію 102 про те, що батько помер.

Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину встановленого судом, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винність його повністю підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що потерпілий ОСОБА_6 був його рідним братом, а обвинувачений ОСОБА_4 є його племінником. З померлим братом він близько не спілкувався, але влітку 2016 року до нього зателефонував сільський голова з с. Зуївці Миргородського району де проживав покійний брат і попросив щоб він приїхав для вирішення питання з братом ОСОБА_9 , точніше щоб його кудись помістити, так як він тікав з дому і за станом здоров`я не міг сам себе обслуговувати. При зустрічі з братом він бачив на його обличчі тілесні ушкодження і на його запитання звідки ці ушкодження, брат відповів що впав. Через деякий час він дізнався, що брата поміщали в будинок престарілих, що знаходиться в с. Зуївці, але він там довго не пробув і його знову забрав син ОСОБА_10 в с. Комишню. Обвинувачений ОСОБА_4 йому телефонував, мабуть в той день як побив батька, запитував, що робити з батьком, так як він тікає з дому, він йому сказав, щоб той привів до порядку будинок в с. Зуївці, так як він там все розкурочив і відвіз батька додому. Наступного дня ОСОБА_4 знову зателефонував і повідомив, що батько не дихає, запитав що робити, він відповів, щоб викликав поліцію і швидку допомогу. Під час поховання брата ОСОБА_7 йому говорив, що він казав обвинуваченому ОСОБА_4 щоб той не бив батька, про те, що ОСОБА_4 бив батька йому також говорила на цвинтарі під час поховання ОСОБА_6 його сусідка на ім`я ОСОБА_11 . В судових дебатах потерпілий ОСОБА_6 наполягав на суворій мірі покарання для підсудного ОСОБА_4 так як на його думку, він давав у суді неправдиві свідчення і не каявся, цивільний позов він не заявляв.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що вона проживає в с. Комишня Миргородського району по сусідству з домогосподарством ОСОБА_7 , в якого деякий час проживав потерпілий ОСОБА_6 . Про події що сталися з ним їй нічого не відомо, лише було відомо, що ОСОБА_6 часто тікав з дому а обвинувачений ОСОБА_4 його шукав та повертав додому за місцем тимчасового проживання.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду показала, що він продав свій мотоцикл МТ -11 обвинуваченому ОСОБА_4 , який перебував у його користуванні, але він повністю з ним не розрахувався а користувався вказаним мотоциклом, про те що сталося між ним та батьком йому нічого не відомо, по селу Комишня ходили чутки, що ОСОБА_4 побив батька.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що він був у складі слідчо оперативної групи, яка проводила огляд місця пригоди 08.11.2016 року в с. Комишня Миргородського району за місцем виявлення трупа потерпілого ОСОБА_6 .. Він особисто відбирав пояснення у ОСОБА_4 , при цьому він добровільно давав пояснення про обставини спричинення тілесних ушкоджень своєму батьку, ніякого тиску на нього ніхто з членів слідчо оперативної групи не здійснював, він також з слідчим ОСОБА_15 допитував брата обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 в приміщенні сільської ради. До цієї події він ОСОБА_4 не знав і більше з ним не спілкувався.

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 ним перевірявся 08.11.2016 року на причетність до крадіжок і в цей же день, близько 20-00 годин він зателефонував на його мобільний телефон та повідомив, що батько побитий і помер. Він у складі слідчо оперативної групи прибув на місце пригоди в с. Комишню Миргородського району в домогосподарство ОСОБА_7 де проживав ОСОБА_4 та його батько. Під час бесіди з ОСОБА_4 він розплакався і зізнався при яких обставинах побив батька між селами ОСОБА_16 та ОСОБА_17 де він його знайшов, а потім привіз додому де він і помер, ОСОБА_4 поясняв, що батька побив із за того, що він постійно тікав з с. Комишня додому у с. Зуївці і така поведінка батька довела його до відчаю. Він також приймав участь у слідчому експерименті під час якого ОСОБА_4 добровільно розповідав про обставини побиття батька, при цьому ніякого тиску на нього ніхто не здійснював, все ОСОБА_4 розповідав добровільно.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду показав, що він працює на посаді начальника сектору криміналістичного забезпечення Миргородського відділу поліції і приймав участь в огляді місця пригоди 08.11.2016 року по факту виявлення трупа гр. ОСОБА_6 в с. Комишня Миргородського району, а саме проводив відео зйомку, а також наступного дня, 09.11.2016 року, приймав участь у проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 . При проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 добровільно розповідав та показував на статистові як він наносив тілесні ушкодження батьку, ніхто з учасників слідчого експерименту на нього не тиснув, все відбувалося добровільно в присутності понятих, адвоката та судмедексперта.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що він працював на посаді слідчого Миргородського відділу поліції і 08.11.2016 року у складі слідчо оперативної групи виїжджав на місце пригоди в с. Комишню Миргородського району де був виявлений труп ОСОБА_6 . Він особисто проводив огляд місця події, на слідуючий день затримував ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, оголошував йому підозру, вносив відомості до ЄРДР та допитував ряд свідків і призначав експертизи. Ніякого тиску на ОСОБА_4 він не здійснював, не погрожував йому.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні показала, що вона працює завідуючою будинком пристарілих в с. Зуївці Миргородського району. 15.09.2016 року сільський голова ОСОБА_20 привіз на проживання ОСОБА_6 , якого вона раніше знала як односельця, який проживав сам та зловживав спиртними напоями. ОСОБА_6 категорично не ходів проживати в будинку пристарілих, вів себе не адекватно, а тому сільський голова 18.09.2016 року забрав його з будинку і відвіз в с. Комишню до сина - ОСОБА_4 .. На обличчі у ОСОБА_6 вона бачила синці і на її запитання де вони взялися, ОСОБА_6 поясняв, що впав. Свідок також пояснила, що ОСОБА_6 часто вживав спиртні напої і тікав з с. Комишні від сина, а той його ловив та забирав назад, в своєму будинку ОСОБА_6 в с. Зуївці сам не міг проживати за станом здоров`я та у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 звідти все повивозив та розібрав плиту.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який суду показав, що він приймав участь в якості понятого у проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 09.11.2016 року. Спочатку учасники слідчого експерименту зібралися в кімнаті слідчого, а потім виїхали на місце пригоди де ОСОБА_4 показав за яких обставин і де він виявив свого батька, на статисту показав куди він наносив і як наносив удари батьку, потім учасники слідчого експерименту переїхали в домогосподарство брата ОСОБА_4 де вони тимчасово проживали з батьком, де ОСОБА_4 показав як він привіз батька додому та де він знаходився до того часу як помер, слідчий експеримент супроводжувався відеозйомкою.

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду пояснив, що він працює завідуючим Миргородським міжрайонним бюро судмедекспертизи і він приймав участь у огляді місця виявлення трупа ОСОБА_6 , проводив розтин трупа, надавав висновок за наслідками проведеної судово медичної експертизи, а також приймав участь у проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 де він добровільно показував як наносив та куди саме тілесні ушкодження своєму батьку, його показання щодо спричинення тілесних ушкоджень співпадали з тими тілесними ушкодженнями, що були виявлені на трупі ОСОБА_6

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду показав, що він працює на посаді Зуївського сільського голови Миргородського району., обвинуваченого ОСОБА_4 та його батька ОСОБА_6 він добре знав. В серпні 2016 року ОСОБА_4 забрав свого батька з його будинку з с. Зуївці Миргородського району та перевіз в с. Комишню Миргородського району де він проживав у свого брата по матері ОСОБА_7 , при цьому він забрав з будинку всі металеві речі та розібрав плиту опалення. Оскільки ОСОБА_6 вживав спиртні напої і часто тікав з с. Комишні в село Зуївці, то ним було прийнято рішення помістити його в будинок пристарілих, що і було зроблено за згодою ОСОБА_4 та брата ОСОБА_6 15 вересня 2016 року. Але так як ОСОБА_6 не хотів категорично знаходитися в будинку пристарілих, вів себе неадекватно, він 18.09.2016 року відвіз ОСОБА_6 до сина в с. Комишню.

Крім цього, вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні данного злочину підтверджується:

- протоколом огляду місця події злочину від 08.11.2016 року з схемою, фототаблицею та аудіозаписом ( а.с. 193 -213, 232 Т.1);

- протоколом огляду трупа потерпілого ОСОБА_6 в приміщення моргу Миргородського МБСМЕ з фототаблицею ( а.с. 214- 231 Т.1);

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 08.11.2016 року за підозрою у вчиненні злочину ( а.с. 240-242 Т.1);

- протоколом з відеозаписом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 від 09.11.2016 року, під час якого обвинувачений показав на статисту, яким чином він наносив удари потерпілому ОСОБА_6 ( а.с. 248 -252 Т.1);

- висновком судово психологічної експертизи № 11 від 13.02.2017 року в якому зазначається, що при проведенні 09.11.2016 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_4 із застосуванням відеозапису, суттєвих ознак психологічного впливу на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії не виявлено, виражених ознак свідомого введення в оману та відвертої брехні в діях та показах підозрюваного ОСОБА_4 , які надавалися 09.11.2016 року під час досудового слідства з застосуванням відеозйомки, в основному не виявлено, співвідношення ознак брехні та ознак щирості в діях і показаннях ОСОБА_4 вирізняються суттєвою перевагою ознак щирості відносно незначних проявів ознак свідомого приховування поодиноких актуальних фактів які стосуються даного кримінального провадження. ( а.с. 2-18 Т. 2);

- висновком судово психологічної експертизи № 70 від 28.04.2017 року ( а.с. 30 53 Т. 2);

- висновком судово медичної експертизи № 252 від 19.12.2016 року трупа потерпілого ОСОБА_4 в якому зазначається, що потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, причиною його смерті стала тупа травма грудної клітки, що призвела до виникнення численних переломів ребер зправа та зліва по кількох анатомічних лініях та ускладнилась розвитком шоку тяжкого ступеню, при судово токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_6 етиловий спирт та наркотичні речовини не виявлено ( а.с. 54-56 Т.2);

- висновком комісійної судово медичної експертизи № 32 від 31.01.2017 року по факту смерті ОСОБА_6 ( а.с. 57 -85 Т.2);

- висновком експерта № 1027 від 30.11.2016 року в якому зазначається, що кров потерпілого ОСОБА_6 належить до О ( І) групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглютиніни анти- А і анти В, кров обвинуваченого ОСОБА_4 належить до О ( І) групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглютиніни анти- А і анти В ( а.с. 86-87 Т.2);

- висновком експерта № 1028 від 26.12.2016 року в якому зазначається, що на чоловічій куртці чорного кольору наданій на дослідження знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 88-90 Т.2);

- висновком експерта № 1031 від 27.12.2016 року в якому зазначається, що на чоловічому черевику чорного кольору наданому на дослідження знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 93-94 Т.2);

- висновком експерта № 1032 від 27.12.2016 року в якому зазначається, що на чоловічому черевику на праву ногу коричневого кольору, наданому на дослідження, знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 95-96 Т.2);

- висновком експерта № 1033 від 26.12.2016 року в якому зазначається, що на джемпері, наданому на дослідження, знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 97-99 Т.2);

- висновком експерта № 1034 від 27.12.2016 року в якому зазначається, що на футболці потерпілого ОСОБА_6 , наданій на дослідження, знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 100-102 Т.2);

- висновком експерта № 1035 від 27.12.2016 року в якому зазначається, що на чоловічих камуфльованих штанах, наданих на дослідження, знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 103-105 Т.2);

- висновком експерта № 1036 від 28.12.2016 року в якому зазначається, що на куртці, наданій на дослідження, знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 106-108 Т.2);

- висновком експерта № 1037 від 27.12.2016 року в якому зазначається, що на светрі потерпілого ОСОБА_6 , наданому на дослідження, знайде кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с. 115-117 Т.2);

- висновками судово медичних експертиз речових доказів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 № 290 МК від 16.12.2016 року ( а.с. 133-134 Т.2), № 294 МК від 16.12.2016 року ( а.с. 135-136 Т.2), № 295 МК від 16.12.2016 року ( а.с. 137 -138 Т.2), № 296 МК від 19.12.2016 року ( а.с. 139 140 Т.2), № 298 МК від 20.12.2016 року ( а.с. 141-142 Т.2), № 299 МК від 20.12.2016 року ( а.с. 143-144 Т.2).

- висновком судово психіатричної експертизи № 507 від 30.11.2016 року обвинуваченого ОСОБА_4 в якому зазначається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи індивідуальні особливості ОСОБА_4 , рівень його інтелектуального розвитку, він міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та давати по ним відповідні покази, ознак підвищеної навіюваності на час проведення експертного дослідження ОСОБА_4 не виявляє.. На час інкримінованого йому діяння не знаходився в стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання, під дію ч.2,ч.3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає, може стати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( а.с. 153-161 Т.2)..

Показанням обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не заподіював умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 від яких настала смерть останнього, суд дає належну оцінку і до уваги при постановленні вироку не приймає, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами та не узгоджуються з обставинами вчинення злочину, встановленими судом, висновками експертиз та показаннями свідків і розцінює їх як спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене. При цьому суд також враховує попередню поведінку обвинуваченого та потерпілого, їх взаємовідносини і приходить до переконання що саме обвинувачений спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому так як у нього був для цього мотив і виходячи з обставин справи вважає що ніхто інший, крім обвинуваченого ОСОБА_4 не міг завдати вказаних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер особливого мучення, та таке, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено..

За місцем проживання, Комишнянською селищною радою Миргородського району Полтавської області, обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно ( а.с. 170,171 Т.2), перебуває на обліку у лікаря фтізіатра, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває ( а.с. 172-174 Т.2), згідно ст. 89 КК України раніше не судимий ( а. с. 175-183 Т.2).

При визначенні міри покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує тяжкість та обставини вчиненого ним злочину, особу винного, який, згідно ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, враховує думку потерпілого ОСОБА_6 який наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого і приходить до висновку, з урахуванням усіх цих обставин, про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі реально в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, оскільки він вчинив тяжкий злочин, його дії спричинили тяжкі наслідки, з поведінки підсудного в судовому засіданні вбачається, що він не розкаявся у вчиненому, намагався ввести суд в оману.

Процесуальні витрати за залучення експертів на суму 18421,60 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України, а питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, цивільний позов потерпілим не пред`явлено.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 366-371,373- 376,395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 08 листопада 2016 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.11.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів по справі, перелічених у постановах слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 від 09.11.2016 року ( а.с. 162 167 Т.2): вирішити в наступному порядку: предмети одягу та взуття, мобільний телефон NOKIA з сім карткою що належать обвинуваченому ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили; предмети одягу та взуття, що належали потерпілому ОСОБА_6 передати після набрання вироком законної сили потерпілому ОСОБА_6 , паспорт на ім`я ОСОБА_4 зберігати в матеріалах справи арештованого ОСОБА_4 , дактилокарти ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зберігати при матеріалах кримінального провадження; зразки волосся, мікрочастинки з правої та лівої руки, зрізи нігтів правої та лівої руки ОСОБА_6 знищити після набрання вироком законної сили

Стягнути з ОСОБА_4 на прибуток держави витрати на залучення експертів в сумі 18421 ( вісімнадцять тисяч чотириста двадцять одна) гривня 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шишацький районний суд.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілому.

Головуючий, суддя ОСОБА_1