АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
в с т а н о в и в :
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, ОСОБА_2 частково приєднано до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Куликівскього районного суду Чернігівської області від 22 липня 2010 року, та остаточно визначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 ухвалено обчислювати з 17 серпня 2016 року.

На підставі ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_2 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази.

Не погодившись з вищевказаним вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_2 05 грудня 2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просив встановити графік ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

11 січня 2017 р. апеляційна скарга обвинуваченого на вирок суду першої інстанції разом із матеріалами кримінального провадження надійшла до Апеляційного суду м. Києва та наступного дня передана судді-доповідачу.

Однак перевіркою відповідності поданої апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК України виявились наявними перешкоди для відкриття апеляційного провадження.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Конкретні вимоги повинні бути сформульовані з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок чи ухвалу суду першої інстанції має право ухвалити, відповідно до положень, визначених ч. 1 ст. 407 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У апеляційній скарзі обвинуваченого не зазначено вимоги з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції має право ухвалити за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції, та не наведено обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість вироку суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 2 статті 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Якщо особа усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду апеляційної інстанції. Протягом трьох днів після усунення недоліків апеляційної скарги і за відсутності перешкод суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Оскільки апеляційна скарга обвинуваченого на вирок суду першої інстанції подана без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, що перешкоджає відкриттю апеляційного провадження, вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 396, 398, 399, 407, 420 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року - залишити без руху.
Встановити обвинуваченому ОСОБА_2 семиденний строк з дня отримання ухвали для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали негайно надіслати обвинуваченому ОСОБА_2 .

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1