Справа № 132/1100/14-к
Провадження №1-кп/127/373/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
за участю: потерпілого ОСОБА_9 та його
представника - адвоката ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 та його
представника адвоката ОСОБА_12 ,
В С Т А Н О В И В:
29 січня 2014 року в період з 00.30 год. по 02.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем проживання ОСОБА_13 у квартирі АДРЕСА_3 . Приблизно, о 01.45 год. між вказаними особами виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 взяв ножа та, розуміючи протиправність своїх дій і бажаючи настання смерті ОСОБА_13 , з метою умисного позбавлення життя останнього, наніс йому один удар ножем в область грудей та два удари ножем в область живота. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер на місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 103 від 12 лютого 2014 року, смерть ОСОБА_13 настала від проникаючих колото-різаних поранень грудей, живота та заочеревинного простору і ушкодження верхньої долі правої легені, які супроводжувались гострою масивною крововтратою на зовні та у праву плевральну і черевну порожнини.
Крім того, 10 лютого 2014 року ОСОБА_7 , будучи повідомленим про підозру Калинівським РВ УМВС за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на шлях виправлення не став і знову скоїв злочини.
09 січня 2015 року, приблизно, о 14.00 год. ОСОБА_9 попросив ОСОБА_7 перегнати його автомобіль «Мерседес-Бенц» д.н. НОМЕР_1 , на територію Калинівського РМЗ, де останній мав зберігатись під охороною, а ключі залишити в шухляді столу. Того ж дня, приблизно, о 21.00 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , знаючи де знаходяться ключі від нього, з метою провідати матір, яка проживає в с. Корделівка Калинівського району, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів автомобілем «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , залишкова вартість якого, відповідно до висновку експерта № 9 від 17.02.2015 року, складає 70 427,43 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем, в порушенні п.п. 2.1 а, 10.1, 11.3, 12.2 Правил дорожнього руху України (п. 2.1 а - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії й талон, що додається до посвідчення; п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3 - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п.12.2 - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), рухаючись по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський в с. Корделівка Калинівського району зі швидкістю 45-50 км/год., виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Рено Трафік», д.н. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_14 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Рено Трафік» ОСОБА_11 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового уламкового перелому дистального метаепіфізу правого плеча зі зміщенням, яке не являлось небезпечним для життя і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, який відповідно до висновку експерта № 9 від 06.02.2015 року належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості, виникло від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення може відповідати терміну ДТП.
Згідно з висновком експерта №61а від 02.02.2015 року в ситуації, яка склалась, при умові, що в автомобілі «Мерседес Бенц» були відсутні технічні несправності, що впливають на керованість та напрямок руху ТЗ перед виникненням події ДТП, невідповідність дій водія автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_7 вимогам п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, призвела до виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Після ДТП ОСОБА_7 , в порушення п.2.10 а, г, є Правил дорожнього руху України, не надав першу медичну допомогу потерпілим, втік з місця пригоди та до проведення медичного огляду вжив спиртні напої.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 289 КК України, не визнав, за ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю. По епізоду умисного вбивства ОСОБА_13 суду пояснив, що він даного вбивства не скоював. Покійного ОСОБА_13 він знав протягом 5-6 років, останній був дідом його знайомого ОСОБА_15 . За час знайомства у квартирі ОСОБА_13 він був всього 3-4 рази і лише за присутності ОСОБА_15 або його матері. Сам ніколи до ОСОБА_13 не заходив. Заяву про зізнання у вчиненні даного злочину написав під психологічним тиском працівників міліції, так як, на той час перебував у ІТТ м. Вінниці, де до нього підійшли оперативні працівники міліції, які йому повідомили, що його вагітну дружину притягнуть до відповідальності, як співучасницю по цій справі, якщо він не напише заяву, що дане вбивство вчинив він, при цьому йому обіцяли умовний термін покарання. Він погодився написати заяву, зміст якої йому розповіли працівники міліції. В подальшому, перебуваючи в камері ІТТ, він по пам`яті написав дану заяву, при цьому співкамерники підказували йому, як правильно її писати, та разом обговорювали її зміст. Саме в той момент в ІТТ здійснювався звукозапис. Дану заяву він передав черговому в ІТТ м. Вінниці. На слідчому експерименті йому сказали показати, як він вдарив діда на дивані, що він і зробив. Зазначені дії він вчиняв тому, що працівники міліції пообіцяли йому умовний термін покарання, а також, щоб вони не чіпали його дружину. Однак, перебуваючи в СІЗО, він зрозумів, що все потрібно було робити по іншому. Виявлення на місці вчинення злочину недопалку сигарети з його ДНК профілем він не може пояснити. 29 січня 2014 року він прийшов додому, приблизно, о 24.00 год., ліг спати, в той час приїхала знайома дружини, яка не змогла через складні погодні умови (заметілі), доїхати до себе додому, через що повернулась до них на квартиру та бачила, що він був в дома. 31січня 2014 року о 09.00 год. він на виклик з`явився у Калинівський райвідділ міліції, де також був ОСОБА_15 . Його завели в кабінет та підключили до поліграфа, почали задавати запитання, в той час він ніяких документів не підписував. Приблизно, о 16.00 год. його та ОСОБА_15 повезли в лікарню для здачі крові. В прийомному відділені лікарні медична сестра в нього відібрала кров. Після цього повернулись в райвідділ міліції, де йому одразу ж було надано для підпису протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, в якому зазначалось, що він зранку того ж дня висловлювався нецензурною лайкою біля райвідділу міліції, чим порушував громадський порядок. Від підпису в протоколі він відмовився. Після чого, приблизно, о 17.00 год. його привели в суд, де ОСОБА_15 підтвердив, що він порушував громадський порядок біля райвідділу міліції, за що йому присудили 4 доби арешту. З приміщення суду його завезли в ІТТ, де до нього приходив слідчий та відбирав пояснення, у нього забрали одяг, взуття, брали мазки з рук на експертизу, робили зрізи нігтів, зіскоби зі шкіри під нігтями. У міліції в нього вилучили та оглянули куртку, кофту, черевики, з яких брали зразки чи змиви ватним тампоном, які потім упакували, а речі повернули. Крім того, вдома також вилучали деякі його речі, які повернули пізніше. Після відбуття адмінарешту до нього додому приїхали працівники міліції, які попросили проїхати з ними в райвідділ для дачі показань. У райвідділі його знову підключили до поліграфа, задавали запитання. Після проходження поліграфа, йому зразу вручили постанову про підозру, яку він підписав. Це було ввечері 10 лютого 2014 року.
По епізоду вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за ч. 1 ст. 286 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та суду пояснив, що він 09 січня 2015 року, приблизно, о 22.00 год. рухався автомобілем «Мерседес-Бенц», власником якого є ОСОБА_9 , з м. Калинівки зі швидкістю, приблизно, 40 км/год. в с. Корделівку до своєї матері. Біля АЗС переїхав залізничний переїзд, після чого, бажаючи об`їхати вибоїну на дорозі, легенько повернув кермом. Так як падав сніг, автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з іншим автомобілем. Він втік з місця пригоди, тому що злякався. На другу добу він сам з`явився до Калинівського РВ міліції.
Водійського посвідчення у нього немає, є посвідчення про закінчення автошколи. За кермо автомобіля сів тому, що потрібно було поїхати в с. Корделівку до своєї матері, яка почувала себе погано, та попросила терміново приїхати до неї. Так як він закінчив водійські курси, то мав навики керування автомобілем, гадав, що все пройде без проблем. Крім того, в потерпілого ОСОБА_9 , власника автомобіля «Мерседес-Бенц», він пропрацював, приблизно, 5 місяців і за цей період він, час-від-часу, їздив на даному автомобілі.
По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом, за ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 своєї вини не визнав, суду пояснив, що 09 січня 2015 року, після телефонної розмови з матір`ю, яка повідомила, що погано себе почуває, вирішив поїхати до неї в с. Корделівку та привезти ліки. Оскільки коштів на таксі не вистачало, у нього були лише кошти на придбання ліків, він вирішив взяти без дозволу автомобіль «Мерседес-Бенц», який належить ОСОБА_9 , та з`їздити в село до матері. Того ж дня, приблизно, о 22.00 год. він прийшов до РЕМ заводу, працівники охорони впустили його на територію, звідки, без дозволу ОСОБА_9 , він виїхав автомобілем «Мерседес-Бенц» в с. Корделівку. Він гадав, що маючи вільний доступ до автомобіля ОСОБА_9 , він може швидко з`їздити до матері і назад. Однак, по дорозі в с. Корделівку потрапив у ДТП. Працюючи у ОСОБА_9 , траплялись випадки коли він, з дозволу останнього, переганяв на територію РЕМ заводу автомобіль «Мерседес-Бенц», що належав ОСОБА_9 . Заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов визнав в повному обсязі.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини за ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 289 КК України, його вина, в тому числі за ч. 1 ст. 286 КК України, по якій він себе повністю визнав винним, підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_7 знає років два, познайомився з ним на одному з об`єктів, де ОСОБА_7 клав плитку. Потім він чув від людей, що ОСОБА_7 був затриманий по підозрі у вбивстві. Пізніше ОСОБА_7 звернувся до нього з проханням надати йому хоч якусь роботу, щоб заробити на проживання. Він запитав, що у нього з тим судовим процесом, на що ОСОБА_7 повідомив, що його виправдали і він ні в чому не винуватий. Він надавав ОСОБА_7 дрібні тимчасові роботи, за які останній отримував кошти. Перебування ОСОБА_7 на роботі, було не постійне, останній з`являвся на роботу періодично, після отримання заробітку, зловживав спиртним, пропадав на 3-4 дні, після чого знову з`являвся клявся, що більше пити не буде та знову просив надати роботу. Знаючи, що ОСОБА_7 пройшов курс навчання в автошколі і йому залишилось здати тільки екзамени, він дозволяв ОСОБА_7 перегнати бус на стоянку, яка знаходиться на території РЕМ заводу, відстань до якої складала, приблизно, 100-150 метрів. Після чого ОСОБА_7 залишав ключі від автомобіля в обумовленому місці. Технічного паспорту на автомобіль він ОСОБА_7 ніколи не надавав. 09 січня 2015 року, приблизно, о 24.00 год. до нього прийшли працівники ДАІ, які повідомили, що належний йому автомобіль «Мерседес Бенц» потрапив у ДТП, потерпілі в лікарні. Після чого, він поїхав в лікарню до потерпілих, потім на місце пригоди, де бус «Рено» вже забрали, а його пошкоджений бус стояв неподалік. ОСОБА_7 з місця вчинення ДТП втік. На РЕМ заводі працівникам міліції охоронники підтвердили, що його бус дійсно був на території заводу, але потім ОСОБА_7 забрав його. Дозволу ОСОБА_7 на керування його автомобілем в особистих цілях він не надавав, шкода йому не відшкодована, цивільний позов підтримав в сумі 150080 гривень.
Потерпілий ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, просив обвинуваченого ОСОБА_7 суворо покарати (том 1 а.с. 196).
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що ОСОБА_7 не знає. Він працює таксистом в м. Калинівці. 01 лютого 2014 року було замовлення по АДРЕСА_4 , де він взяв пасажирку до с. Голендри Калинівського району. В той час були сильні перемети снігу і, коли він тільки з`їхав з траси, одразу ж загруз. Він запропонував пасажирці відвезти її назад, нащо вона погодилась. Повернувшись в м. Калинівку, він висадив пасажирку біля магазину «Глорія», що по вул. Промисловій.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що працює контролером в газовій конторі м. Калинівці. Взимку 2014 року, в післяобідній час, вона перевіряла газові лічильники, зайшла в квартиру ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_5 . Двері в квартиру були відчинені. ОСОБА_13 завжди їй пропонував, щоб вона заходила в кватиру сама і перевіряла газові лічильники. ОСОБА_13 був не конфліктний і проживав сам, більшу частину свого часу проводив біля сараю, в якому тримав курей. Зайшовши в квартиру, вона не одразу зрозуміла, що ОСОБА_13 мертвий, тому що в квартирі був голосно увімкнений телевізор, вона погукала, але ніхто не відповів. Вона побачила, що в коридорі був розбитий стілець, біля якого був молоток, та привідчинені двері холодильника. Зайшовши в кухню, записала дані газового лічильника, повертаючись назад, побачила, що в кімнаті лежить ОСОБА_13 на підлозі, накритий бушлатом, з - під якого було видно його ноги, а на дивані була пляма крові. Злякавшись, вона вибігла з квартири і зайшла до сусідки ОСОБА_13 ОСОБА_19 , якій повідомила, що ОСОБА_13 мертвий. Після чого вони з ОСОБА_20 зайшли в квартиру ОСОБА_13 , де побачили, що на підлозі в кімнаті на спині лежав ОСОБА_21 , накритий бушлатом, а на дивані була пляма крові. Щоб переконатись чи останній живий, ОСОБА_20 скинув з ОСОБА_13 бушлат, перевірив пульс та повідомив, що той мертвий. Вони викликали міліцію. На брові та губі трупа ОСОБА_13 була кров, на тілі останнього крові не бачила, оскільки він був одягнений.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що ОСОБА_13 був його сусідом. Останній був людиною похилого віку, не конфліктний, одинокий. Взимку 2014 року в квартиру постукала ОСОБА_18 , яка працює контролером в газовій службі, та повідомила, що вона зайшла до квартири ОСОБА_13 , двері якої були відчинені, побачила останнього, який лежав на полу. Злякавшись побаченого, ОСОБА_18 звернулась до них. Після чого він з ОСОБА_18 зайшли в квартиру ОСОБА_13 , де побачили останнього на полу, накритим бушлатом. Він перевірив пульс і зрозумів, що ОСОБА_13 мертвий, викликав міліцію. В квартирі був перекинутий табурет. Особливого безладу в квартирі, на перший погляд не було, так як за життя ОСОБА_13 , порядку в квартирі також не було. ОСОБА_13 , здається, лежав на боку у великій кімнаті квартири. Сліди крові були на тілі ОСОБА_13 і на дивані. На тулубі останнього були ножові поранення. За життя до ОСОБА_13 , майже, ніхто не приходив, крім сина, який після смерті дружини ОСОБА_13 , навідувався до останнього дуже рідко. Двері в квартиру ОСОБА_13 практично завжди були відчинені. 29 -30 січня 2014 року, крім звуку телевізора, з квартири ОСОБА_13 він нічого підозрілого не чув. Під час огляду місця події він був присутнім в якості понятого. Слідчі вилучали якісь речі, проте які саме та в якій кількості він достеменно не пам`ятає. Вони надавали йому на підпис декілька конвертів, однак, що в них було, він не пам`ятає. При всіх вилученнях була також присутня в якості понятої його дружина. В його присутності та присутності його дружини працівники міліції зачитували протокол огляду місця події, який відповідав дійсності, тому вони його підписали.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 її син. Він не схильний до вживання спиртних напоїв, кошти на проживання заробляє своїми руками. По факту вбивства ОСОБА_13 їй нічого не відомо. 09 січня 2015 року син приїхав до неї, так як, на третій день Різдва діти приходять до батьків. Крім того, в 2014 році вона разом з сином біля лікарні, що по вул. Чкалова в м. Калинівці, побачила на великій купі піску мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, який був з розбитим екраном, без сім карти, акумуляторної батареї та кришки до неї. Даний телефон син забрав собі. В подальшому він відремонтував телефон, після чого вона почала ним користуватись. Однак, приблизно, через 1-2 тижні працівники міліції забрали у неї даний телефон, не пояснивши чому.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що вбитий ОСОБА_13 був його дідом. 30 січня 2014 року до нього зателефонувала матір з м. Москви та повідомила, що діда вбили. 31 січня 2014 року він за викликом з`явився в Калинівський РВ, де йому сказали, що потрібно здати в лікарні кров, що він і зробив. В лікарні він зустрів ОСОБА_7 , у якого також брали кров. Забір крові брали з вени та пальця, потім його та ОСОБА_7 завезли в міліцію, де його згодом відпустили. Про ОСОБА_7 йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 його пасинок. Може охарактеризувати його, як трудолюбивого, він вміє все зробити своїми руками.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що він знає ОСОБА_7 . По справі йому нічого невідомо. Чув, що десь, хтось, когось вбив, подробиць не знає.
Експерт ОСОБА_25 суду пояснив, що висновком експерта №30 від 10 лютого 2014 року було проведено дослідження наявності клітин та встановлено їх ДНК-профіль. В одному з недопалків було встановлено наявність клітин, а в іншому їх наявність встановити не вдалось. Дані об`єкти (два недопалки сигарет) прибули на проведення експертизи в паперовому конверті у сухому вигляді. Даного типу об`єкти, в разі наявності на них вологи, поміщаються в паперовий конверт, тому що волога розповсюджується по паперові і, таким чином, зупиняється процес руйнування таких клітин. На проведення експертизи слідчим було направлено дві постанови, однією з яких було направлено на дослідження два недопалки, а іншою - змиви з ножа та додатково порівняльні зразки ДНК - профілю обвинуваченого для здійснення порівняння з ДНК - профілем вбитого ОСОБА_13 . Висновки експерта №30 та №31, в часі були завершені в один день 10.02.2014 року. Висновком №31 встановлювалось наявність слідів крові людини, генетичних ознак і їх приналежності потерпілому та перевіряємій особі. Висновки експертиз №30 та №31 від 10 лютого 2014 року він підтримав та підтвердив їх правильність.
Експерт ОСОБА_26 суду пояснив, що опис тілесних ушкоджень, зокрема, раневого каналу на трупі ОСОБА_13 здійснювався з урахуванням морфологічних особливостей. Зважаючи на стінки та краї рани, експерти судять про раневий канал та його напрямок, розташування особи, яка нападала по відношенню до особи, якій нанесені тілесні ушкодження. Як він зазначив у висновку експертизи №103 від 12 лютого 2014 року потерпілий, після отриманих тілесних ушкоджень, міг певний проміжок часу рухатись, проте ці фізичні дії могли бути не зкоординовані та розсіяні, так як, розвивався гемарогічний шок і людину при такій крововтраті: внутрішньо плевральна - 1200 мл, у черевну порожнину - 120 мл, зовнішня крововтрата - 600 мл, навіть при надані кваліфікованої медичної допомоги, спасти практично неможливо. Характер та локалізація тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_13 характерні для самооборони, так як людина інтуїтивно виставляє руки та закривається від нанесених ударів. Синці на трупі ОСОБА_13 , зважаючи на морфологічні особливості, їх колір, стан кірочки виникли у строк 3 доби до моменту експертизи трупа ОСОБА_13 . Висновок експерта №103 від 12 лютого 2014 року підтримав в повному обсязі.
- протоколом огляду місця події від 30.01.2014 року з фототаблицею, згідно з яким місцем події являється приміщення квартири АДРЕСА_3 . Квартира складається з коридору, двох кімнат, туалету та кухні. Під час проведення даного огляду було виявлено та вилучено: ніж кухонний з дерев`яною рукояткою (з тумбочки на кухні), змиви речовини бурого кольору зі стіни у коридорі, змиви з леза та руків`я ножа, що знаходився у тумбочці - столі на кухні, два недопалки цигарок з фільтром «Прилуки», що виявлені в помийному відрі на кухні, фрагменти речовини бурого кольору, виявлені в раковині на кухні (том 3 а.с. 101-110, 112-129);
- протоколом огляду трупа від 31.01.2014 року, згідно з яким на тілі трупа ОСОБА_13 наявний одяг: сорочка та дві тільняшки просочені речовиною бурого кольору. На лівій боковій стороні в більшій кількості. В правій грудній та боковій стороні сорочки та тільняшок маються отвори, навколо яких тканина просочена речовиною бурого кольору. Розмір отвору 2х1 см, нижче правої бокової кишені. Колото-різана рана Г подібної форми в сьомому міжребер`ї, довжиною 7 см, при зведених краях. Також, 2 см в правій боковій стороні (поперековій) та рана 1,8 см. В поперековій стороні - колото різана рана (том 3 а.с. 131-132);
- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 №107 від 31.01.2014 року, згідно з яким причиною смерті стали колото-різані проникаючі поранення грудної клітки та попереку з ушкодженнями внутрішніх органів (том 3 а.с. 133);
- протоколом огляду місця події від 01.02.2014 року, згідно з яким місцем події являється приміщення квартири АДРЕСА_3 . Під час проведення даного огляду було виявлено та вилучено: ніж з рукояткою (прозорою) довжиною 130 мм, який знаходився на підвіконні у гостевій кімнаті; саморобний ніж з рукояткою темно-синього кольору, який знаходився у серванті в приміщені кухні; частину пошкодженого дерев`яного стільця, який знаходився у коридорі ліворуч від холодильника (том 3 а.с. 135-136);
- протоколом додаткового огляду місця події з ілюстративними таблицями від 03.02.2014 року, згідно з яким місцем огляду являється двокімнатна квартира в АДРЕСА_5 , яка належала ОСОБА_13 . При огляді гостевої кімнати з правої сторони від входу на дерев`яному кріслі виявлено та вилучено одну пару шкіряних рукавиць (зимових), зі столу - пульт від телевізора, з поверхні холодильника, який знаходився у коридорі, два сліди пальців рук, які знаходяться на відстані 8 мм один від одного (том 3 а.с. 137-139);
- висновком експерта №30 від 10.02.2014 року, згідно з яким встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразків крові ОСОБА_7 (об`єкт 1), ОСОБА_15 (об`єкт 2), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). На наданих на дослідження недопалку сигарети «Прилуки» (об`єкт 3) виявлені клітини з ядрами, на недопалку «Прилуки» (об`єкт 4) виявлені поодинокі клітини з ядрами. В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на недопалку сигарети «Прилуки» (об`єкт З), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК -профіль) клітин з ядрами на недопалку сигарети «Прилуки» (об`єкт 4) не встановлені. Генетичні ознаки клітин на недопалку сигарети «Прилуки» (об`єкт 3) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт 1) і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_15 (об`єкт 2) та ОСОБА_13 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_7 (об`єкт 1) та в об`єкті 3 складає 6,82 х 10"24. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 147 секстильйона (1,47 х 10ь) осіб. Походження клітин з ядрами на недопалку сигарети «Прилуки» (об`єкт З) від ОСОБА_15 та ОСОБА_13 виключається ( том 3 а.с. 140-149);
- висновком експерта №70 від 03.02.2014 року, згідно з яким кров із трупа ОСОБА_13 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А. Кров ОСОБА_15 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В (том 3 а.с.170);
- висновком експерта № 103 від 12.02.2014 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлено: проникаюча колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки справа з ушкодженням верхньої долі правої легені та дві проникаючі колото-різані рани живота з ушкодженням очеревини та заочеревинного простору справа без ушкодження внутрішніх органів, кров у правій плевральній порожнині 1200 мл та у черевній порожнині 120 мл, садно в ділянці правого ока, садна та синець на руках, садно в ділянці лівої здухвинної кістки. Проникаючі поранення грудей, живота та заочеревинного простору у ОСОБА_13 спричинені дією плоского предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, можливо, ножа. Садно та синець на правому передпліччі, садно на лівому ліктьовому суглобі, садно в ділянці лівої здухвинної кістки, утворились від дії твердих тупих предметів. Смерть ОСОБА_13 , настала від проникаючих колото-різаних поранень грудей, живота та заочеревинного простору з ушкодженням верхньої, долі правої легені, які супроводжувались гострою масивною крововтратою на зовні та у праву плевральну і черевну порожнини. Між пораненнями, та смертю прямий причино-наслідковий зв`язок. Виявлені колото-різані проникаючі поранення грудей, живота та заочеревинного простору у ОСОБА_13 належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (пункти 2.1.3, й та 2.1.3. к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ № 6 від 17.01.1995р.). Виявлені на тілі ОСОБА_13 садна та синці на руках і тулубі заподіяні незадовго до смерті (у межах декількох годин до настання смерті) і кожне окремо та всі у сукупності належать до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Садно правого ока виникло в строк понад трьох діб до часу проведення експертизи трупа і належить до легких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічній експертизі крові та тканини нирки від трупа ОСОБА_13 спиртів та їх ізомерів не виявлено, що свідчить про тверезий його стан на момент настання смерті. Враховуючи локалізацію виявлених при експертизі трупа ОСОБА_13 колото-різаних поранень, взаємне розташування потерпілого та особи, що наносила ушкодження в момент заподіяння, могло бути будь-яким за умов доступності правої половини тулуба. Характер та локалізація, виявлених при судово-медичній експертизі тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 , виключають можливість їх виникнення внаслідок самопадіння з положення стоячи та внаслідок нанесення самому собі. Садна та синці на руках можна розцінювати як сліди самооборони. Зважаючи на відсутність динаміки змін при дослідженні трупних плям та трупного задубіння, відсутність виражених ознак гниття, смерть ОСОБА_13 настала за 2-3 доби до часу виявлення трупа (том 3 а.с. 171-173);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2014 року, згідно з яким ОСОБА_7 повідомив, що він прийшов до діда, щоб випити вина, дід - це родич ОСОБА_27 , прізвища не пам`ятає, це відбувалось в квартирі будинку по АДРЕСА_6 , вказав на квартиру, де був неодноразово. Пив вино, в процесі він розлютив діда своїм вчинком, останній схопився за ножа, він відреагував, відбив ножа і наніс ним дідові декілька ударів. Крім того, ОСОБА_7 вказав, що описане відбувалось в квартирі АДРЕСА_7 даного будинку, він постукав, дід відкрив, і він зайшов. Все відбувалось в кімнаті ( ОСОБА_7 вказав на середню кімнату квартири), приблизно, о 24 год. в ніч з 28 на 29 січня 2014 року. Він пив вино з кружки на столі, але точно не впевнений, чи кружка, яка є зараз на столі, та сама. Далі він сидів, випив вина кружку, він був не тверезий, говорили, потім випив ще одну кружку, потім він встав, він впав на стілець, потім піднявся і викинув його в коридор. Дід на це відреагував, схопив зі стола ножа і на нього, він його вдарив ногою, дід впав на диван. Він до нього, дід ще привстає, він забрав в цей момент ножа і вдарив останнього кілька разів, скільки точно не пам`ятає, вдарив ножем, якого забрав в діда. Ніж був кухонний, рукоять здається дерев`яна. ОСОБА_7 показав, що наносив удари ножем, який тримав в правій руці. Дід був в положенні сидячи на дивані, він був в положенні стоячи. Забрав в діда ніж та заподіяв ножем удар в праву частину грудей та в область поясниці, скільки точно ударів не пам`ятає. Після цього дід впав на диван, він побачив, що наробив,почав одягатися та тікати з квартири. На кріслі лежали його рукавиці та шапка, він почав їх шукати і коли шукав, дід сповз на підлогу, він на нього кинув щось з речей. Взяв рукавиці, шапку та пішов з квартири. З квартири нічого не забирав, чи брав мобільний телефон, не пам`ятає, грошей не брав. Ніж залишив, чи на столі в кімнаті, чи на кухні, не пам`ятає, все було дуже швидко. Двері за собою не закривав. На запитання слідчого, чи вчиняв ОСОБА_13 , схопивши ніж, якісь активні дії по відношенню до ОСОБА_7 (намагався вдарити, замахувався), останній повідомив, що це проходило в долі секунди, він стояв біля дверей кімнати, ОСОБА_13 схопив ніж і на нього, а що він хотів зробити, він не знає, не став дивитись, чекати. Він зразу вдарив його ногою, хотів вдарити по ножу, ОСОБА_13 впав на диван.
На запитання слідчого, з якою метою ОСОБА_7 заподіяв декілька ударів ножем ОСОБА_13 , ОСОБА_7 повідомив, що з метою самозахисту, чи намагався дід його вдарити, він не знаю, але якщо взяв ножа і пішов на нього, то мабуть хотів вдарити, хто його знає, що в людини на умі (том 3 а.с. 175-177);
- висновком експерта №31 від 10.02.2014 року, з якого вбачається, що на представлених на дослідження змивах з руків`я (об`єкт 1) та леза (об`єкт 2) ножа виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами.
В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на змивах з руків`я (об`єкт 1)та леза (об`єкт 2) ножа, які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).
В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупа ОСОБА_13 (об`єкт 3), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).
Генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_13 (об`єкт 3) збігаються з генетичними ознаками слідів крові та клітин на змивах з руків`я (об`єкт 1) та леза (об`єкт 2) ножа (том 3 а.с. 184-190);
- протоколом огляду предмету від 21.03.2014 року, згідно з яким, предметом огляду являється мобільний телефон «Samsung» Е 100 ІМЕІ: НОМЕР_3 , який був наданий ОСОБА_22 . Телефон має акумуляторну батарею, задню кришку, корпус, сім карту, флеш карту, відсутні пошкодження при візуальному огляді (том 3 а.с. 199-201);
- постановою про визнання речовими доказами від 03.04.2014 року, згідно з якою вилучені під час ОМП 30.01.2014 року в квартирі АДРЕСА_3 : 3 слідів пальців рук, сліду одорологічного походження, і кухонного ножа з дерев`яною рукояттю, вирізки з покривала на дивані, змивів речовини бурого кольору зі стіни у коридорі, змивів з леза та руків`я ножа з дерев`яною рукояттю, двох недопалків цигарок «Прилуки», фрагменту тканини з речовиною бурого кольору з раковини на кухні; вилучених під час огляду трупа ОСОБА_13 31.01.2014 року: зрізів нігтів з обох рук, зразків волосся з голови, відбитків пальців рук; одягу (сорочка, тільняшка з довгим рукавом, безрукавка, штани, підштаники, труси, шкарпетки); вилучений під час ОМП 01.02.2014 року годинника наручного з корпусом жовтого кольору; вилучених під час ОМП 03.02.2014 року пари рукавиць, пульта від телевізора, двох слідів пальців рук; вилученої під час слідчого експерименту 18.02.2014 року з ОСОБА_7 кружки; відібраних у ОСОБА_7 , ОСОБА_15 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 зразків крові; відібраних у ОСОБА_7 , ОСОБА_15 зразків запахових слідів; наданого ОСОБА_22 21.03.2014 року, мобільного телефону Samsung 1100 ІМЕІ: НОМЕР_3 . Вказані предмети передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Калинівського PB УМВС України у Вінницькій області (том 3 а.с. 207);
- висновком Калинівської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду від 10.01.2015 року, згідно з яким ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння (том 3 а.с. 218);
- висновком експерта №24 від 12.03.2014 року, згідно з яким при досліджені одягу ОСОБА_13 , на сорочці, фуфайці і майці виявленого по одному пошкодженню по передній поверхні справа у верхній частині та по два пошкодження спереду справа у нижній частині (в ділянці бічного шва), на трусах виявлено два пошкодження на передній половинці справа в ділянці пояса. Вищевказані пошкодження на одязі, фрагментах шкіри і фрагменті ребра утворились від дії плаского колюче-ріжучого предмета (предметів) типу клинка ножа, що мав гостре лезо та обушок П-подібного перетину. Не виключається можливість утворення цих пошкоджень і від дії клинка кухонного ножа, наданого на експертизу (том 3 а.с. 244-248).
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
Судом визнано доведеним обвинувачення ОСОБА_7 в тому, що він 29 січня 2014 року, приблизно, о 01.45 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання ОСОБА_13 у квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті виниклого конфлікту з останнім, розуміючи протиправність своїх дій і бажаючи настання смерті ОСОБА_13 , з метою умисного позбавлення життя останнього, наніс йому один удар ножем в область грудей та два удари ножем в область живота. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер на місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 103 від 12 лютого 2014 року, смерть ОСОБА_13 настала від проникаючих колото-різаних поранень грудей, живота та заочеревинного простору і ушкодження верхньої долі правої легені, які супроводжувались гострою масивною крововтратою на зовні та у праву плевральну і черевну порожнини.
09 січня 2015 року, приблизно, о 21.00 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , без дозволу його власника ОСОБА_9 , знаючи, де знаходяться ключі від автомобіля, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів даним автомобілем, залишкова вартість якого, відповідно до висновку експерта № 9 від 17.02.2015 року, складає 70 427,43 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 09 січня 2015 року, приблизно, о 22.00 год., керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , порушив п.п. 2.1 а, 10.1, 11.3, 12.2 Правил дорожнього руху України, рухаючись по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський в с. Корделівка Калинівського району виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Рено Трафік», д.н. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_14 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Рено Трафік» ОСОБА_11 , згідно з висновком експерта № 9 від 06.02.2015 року, отримав тілесного ушкодження середньої тяжкості.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, яке завдало значної матеріальної шкоди; за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що обвинувачений у нього не працював на постійній основі, не перебував на випробувальному терміні. Час від часу він надавав ОСОБА_7 конкретну роботу, яку оплачував. 09 січня 2015 року він не надавав дозволу ОСОБА_7 на користування його автомобілем.
Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом злочину, передбаченого ст. 289 КК України, не можна визнавати осіб, які є співвласниками або законними користувачами транспортного засобу; працівників підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, котрі без належного дозволу здійснили поїздку на закріпленому за ними транспортному засобу, а також службових осіб, наділених повноваженнями щодо використання та експлуатації транспортних засобів.
Обвинувачений ОСОБА_7 до жодної із вищезазначених категорій не відноситься, тому є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Також суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 .
Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 суд розцінює, як засіб захисту з метою уникнути відповідальності.
Його показання в судовому засіданні по даному епізоду обвинувачення є недостовірними та спростовуються висновками експерта №30 та №31 від 10 лютого 2014 року, згідно з якими в квартирі ОСОБА_13 було вилучено два недопалки цигарок, які згідно ДНК профілю належать ОСОБА_7 та протоколом слідчого експерименту від 12 лютого 2014 року, під час якого, в присутності захисника, обвинувачений ОСОБА_7 детально показував, як він ножем наносив удари ОСОБА_13 . Обставини, викладені ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які були проаналізовані вище, а саме з протоколом огляду місця події, актом судово медичної експертизи трупа ОСОБА_13 №103 від 12 лютого 2014 року, в якому зазначена кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень останнього, що у нього наявні тілесні ушкодження, характерні для самооборони, що свідчить про те, що ОСОБА_7 умисно, протиправно позбавив життя ОСОБА_13 .
ОСОБА_7 не зміг пояснити суду наявність недопалку з його біологічним матеріалом на місці вчинення злочину. З цього приводу сторона захисту припустила, що це штучно створений працівниками міліції доказ. Суд не може ґрунтувати свої висновки на припущеннях. Крім того, на той момент, коли дані два недопалки були вилучені з помийного відра в квартирі ОСОБА_13 та по ним була призначена генетична експертиза, обвинувачений ОСОБА_7 визнавав себе винним у вбивстві ОСОБА_13 і працівникам міліції не було сенсу штучно створювати докази.
Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_7 , що під час досудового слідства на нього зі сторони працівників міліції чинився психологічний тиск, суд розцінює їх як засіб захисту, оскільки під час досудового слідства він навіть своєму захисникові про це не повідомляв, не зміг конкретно зазначити, хто на нього чинив психологічний тиск, в установленому порядку для перевірки цього факту не звертався.
Суд вважає беззаперечним той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 29 січня 2014 року був на місці вбивства ОСОБА_13 , в квартирі останнього залишив біологічний матеріал, не зміг пояснити цю обставину суду, з чого суд зробив висновок про недостовірність його показань та доведеність його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно вимоги ВІТ УМВС України у Вінницькій області від 12.01.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (том 3 а.с. 219).
Згідно довідок з Калинівської ЦРЛ від 12.01.2015 року - обвинувачений ОСОБА_7 на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває (том 3 а.с. 226,227).
Згідно довідки Корделівської сільської ради №14 від 12.05.2015 року, ОСОБА_7 зареєстрований в АДРЕСА_1 , проте інформацією про місце перебування ОСОБА_7 сільська рада не володіє (том 3 а.с. 223).
Згідно довідки Сальницької сільської ради №6 від 12.05.2015 року, ОСОБА_7 проживає без реєстрації в с. Сальник в цивільному шлюбі з ОСОБА_32 (том 3 а.с. 224).
Зідно акту №59 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 03.03.2014 року ОСОБА_7 в період вчинення злочину та в теперішній час на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними (том 3 а.с. 177-180).
Згідно висновку №37 амбулаторної судово-наркологічної експертизи від 06.03.2014 року ОСОБА_7 виявляє ознаки зловживання алкоголем. Примусового лікування не потребує (том 3 а.с. 181).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є визнання вини за ч. 1 ст. 286 КК України.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілих ОСОБА_33 та ОСОБА_11 , які просили суворо покарати обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за ч. 2 ст. 289 КК України з конфіскацією всього належного йому майна, по ч. 1 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки такого права у ОСОБА_7 не було.
Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання.
Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 150080 гривень, як законний, обґрунтований та визнаний обвинуваченим, повністю підлягає задоволенню.
Цивільний позов ОСОБА_11 в частині моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Потерпілим ОСОБА_11 на обґрунтування моральної шкоди зазначено, що він переніс сильний стрес, фізичний біль, проходив курс стаціонарного лікування в травматологічному відділенні Калинівської ЦРЛ з 09.01.2015 року по 21.01.2015 року, де йому зробили операцію, пережив душевні страждання.
Зазначене переконує суд у тому, що потерпілий, в зв`язку із вчиненням щодо нього протиправних діянь з боку обвинуваченого, зазнав душевних страждань, були порушені його нормальні життєві зв`язки, оскільки він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні та чотири місяці на амбулаторному лікуванні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 115 КК України 10 (десять) років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 289 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
за ч. 1 ст. 286 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання 28 грудня 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 10 лютого 2014 року по 02 вересня 2014 року включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 10 лютого 2014 року по 02 вересня 2014 року включно, та з 28.12.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 150080 (сто п`ятдесят тисяч вісімдесят) гривень матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.
- 3 сліди пальців рук; слід одорологічного походження; кухонний ніж з дерев`яною рукояттю; вирізку з покривала; змиви речовини бурого кольору; змиви з леза та руків`я ножа з дерев`яною рукояттю; два недопалки цигарок «Прилуки»; фрагмент тканини з речовиною бурого кольору; зрізи нігтів з обох рук; зразки волосся з голови; відбитки пальців рук; одяг (сорочка, тільняшка з довгим рукавом, безрукавка, штани, підштаники, труси, шкарпетки); кружку, пару рукавиць; два сліди пальців рук; зразки крові, відібрані у ОСОБА_7 , ОСОБА_15 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , ОСОБА_34 , ОСОБА_31 ; зразки запахових слідів, відібрані у ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , які передані на зберігання до камери схову речових доказів Калинівського PB УМВС України у Вінницькій області, знищити.
- годинник наручний з корпусом жовтого кольору, пульт від телевізора, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Калинівського PB УМВС України у Вінницькій області, повернути ОСОБА_35 .
- мобільний телефон «Samsung 1100» ІМЕІ: НОМЕР_3 , який передано на зберігання до камери схову речових доказів Калинівського PB УМВС України у Вінницькій області, повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:
Судді:1.
2.