Справа № 524/749/17
Провадження №1-кс/524/228/17
Старший слідчий Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
На обґрунтування клопотання зазначив, що 01.02.2017р. надійшов рапорт від командира роти УПП м.Кременчука про те, що 01.02.2017р. близько 22 год. 30 хв. по просп.Свободи був зупинений автомобіль Ford Siera д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .. Під час перевірки вузлів та агрегатів зазначеного транспортного засобу були виявлені ознаки вварювання номерного позначення кузова. Того ж дня було складено протокол огляду місця події та вилучено автомобіль Ford Siera д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, вказаний транспортний засіб є речовим доказом, який тимчасово вилучений під час огляду, а тому, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування та знищення, необхідно накласти арешт.
За відсутності клопотань від учасників, на підставі ст.107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Так, слідчим у клопотанні не зазначені документи, які підтверджують право власності на автомобіль Ford Siera д.н.з. НОМЕР_1 або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном, оскільки в матеріалах клопотання відсутній протокол допиту особи, яка керувала вказаним автомобілем. За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, викликати в судове засідання власника та фактичного користувача транспортного засобу.
В ч.3 ст.172 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури та встановити строк в 72 години для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -
Встановити строк в 72 години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1