Справа №468/1413/16-к 11.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.09.2011 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 та ч.1 ст. 304 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 22.06.2012 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 та ч.2 ст. 297 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ч.4 ст.70, 72 КК України до 3 років обмеження волі; 13.08.2012 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі, звільненого 24.07.2014 року на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.07.2014 року у зв`язку з амністією,
Провадження №11-кп/784/373/17 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_6
Категорія: ст. 309 ч. 1, ст. 317 ч. 1 КК України
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,
секретаря ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати з підстав істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-хімічних експертиз в сумі 880 грн. 40 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що при ухваленні вироку судом першої інстанції порушено загальні засади кримінального провадження, а саме- законність. Вказує, що хоча суд й визнав ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за яким органом досудового розслідування висунуто обвинувачення, проте обвинувачення не сформулював, що дозволило б при зіставленні ознак, установлених судом злочинних діянь і ознак вказаних злочинів, дійти висновку про їх відповідність. Прокурор зазначає, що в обвинуваченні, визнаному судом доведеним, не зазначено ні місця, ні часу, ні способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, не визначено форму вини і мотиви кримінального правопорушення. Стверджує, що суд фактично обмежився констатуванням факту проведення огляду, його результатів та висновків судових експертиз. При цьому, даних про причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у обвинуваченні визнаному судом доведеним, не наведено.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Злочин вчинено за таких обставин. 19.11.2016 року, о 20:45 год., при проведені особистого огляду ОСОБА_5 , якого поліцейськими Баштанського ВП ГУНП України було затримано за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, в його одязі було виявлено та вилучено полімерний пакет із подрібненою рослинною масою зі своєрідним запахом коноплі, яку останній зберігав без мети збуту, та яка, відповідно до висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України від 22.11.2016 № 1359, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 59,66 г.
Крім того, суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 надав приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, що вказує на вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, а саме надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів. Злочин вчинено за таких обставин. 25.11.2016 року, близько 21:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні гаражу, що розташований у гаражному масиві по вул. Полтавській, поряд з будинком № 45 в. м. Баштанка Миколаївської області, надав громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можливість скористатися приміщенням гаражу для вживання наркотичного засобу - канабісу шляхом куріння через виготовлений ним спеціальний пристрій з полімерних ємкостей.
4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді; прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги з підстав викладених в ній; обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (ст. 370 ч.2 КПК України).
Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на те, що судом не було належним чином сформульовано обвинувачення, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Зіставлення даних, відображених в обвинувальному акті та мотивувальній частині вироку суду свідчать про те, що судом при складенні вироку було дотримано вимог ст. 374 КПК України.

Мотивувальна частина вироку суду містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, згідно з якими, 19.11.2016 року, о 20 год. 45 хв. в ході особистого огляду після затримання ОСОБА_5 виявлено та вилучено полімерний пакет із подрібненою рослинною масою зі своєрідним запахом коноплі, яку останній зберігав без мети збуту, та яка, відповідно до висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України від 22.11.2016 № 1359, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 59,66 г.
Крім того, у вироку суду вказано і про правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність відповідно до означених фактичних обставин.
Також у вироку суду зазначено, що 25.11.2016 року, близько 21:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні гаражу, що розташований у гаражному масиві по вул. Полтавській, поряд з будинком № 45 в. м. Баштанка Миколаївської області, надав громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можливість скористатися приміщенням гаражу для вживання наркотичного засобу - канабісу шляхом куріння через виготовлений ним спеціальний пристрій з полімерних ємкостей.
Таким чином, дії ОСОБА_5 , після аналізу всіх наявних в матеріалах провадження доказів, були кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів канабісу вагою 59,66 г без мети збуту та за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Тобто, викладене в мотивувальній частині вироку суду формулювання обвинувачення містить формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення, тобто містить всі обов`язкові складові.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судом вироку, на що вказує прокурор, а тому підстави для зміни або скасування вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року відносно ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3