Справа № 182/642/17
Провадження № 1-кп/0182/334/2017
У Х В А Л А
Іменем України
19.05.2017 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження внесене 26 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004704 стосовно ОСОБА_5 , за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні колегії суддів від Нікопольського місцевого прокурора надійшло кримінальне провадження №0004704 по обвинуваченню ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 187 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 травня 2017 року, включно. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
В судовому засіданні прокурор просив вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на те, що існує ризик передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений вчини тяжкий злочин за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з чим просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має міцні соціальні стосунки, а саме буде проживати за місцем своєї постійної реєстрації разом з бабусею, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується та не має наміру ухилятися від суду. Крім того, він сумлінно виконував процесуальні обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді і не може будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки надав покази в суді та відшкодував завдану шкоду потерпілим.

Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, надали заяви про подальший розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_7 ..

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» випливає, що ... підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою. Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
Колегія суддів приймає до уваги те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання і реєстрації, де проживає з рідними, що вказує на міцні соціальні зв`язки. За місцем проживання позитивно характеризується, крім того обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності. Таким чином стороною обвинувачення не наведено жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, який є доведеним. Тому, на думку колегії суддів, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і забезпечить швидкий розгляд кримінального провадження.
Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:
1. Не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу суду.
2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.
Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 16 липня 2017 року, включно.
Копію ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт направити начальнику Дніпропетровської УВП Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4).
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та прокурору для здійснення контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий-суддя: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_10