Провадження №11-кп/772/482/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2016 року, яким
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Вінниці, громадянина України,
освіта середня, не працюючого, не одруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
11.09.2007 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 37 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 06.08.2010 р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 17 днів;
14.01.2016 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., 18.07.2016 р. штраф замінено на покарання у виді громадських робіт;
17.11.2016 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 5 днів обмеження волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 р. призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) дня обмеження волі.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого призначеного покарання більш суворим покаранням за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2016 р. визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) днів обмеження волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь:
- ТОВ «Мольфрат» 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 15 коп. матеріальної шкоди;
- держави 264 (двісті шістдесят чотири) грн. 30 коп.вартості проведення товарознавчого дослідження
ВСТАНОВИВ:
Як убачається з вироку, 14.09.2016 р. біля 15:00 год. ОСОБА_7 прибув до аптеки №1 «Мольфар» (ТОВ «Мольфарт»), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд. 2/1. Перебуваючи у зазначеній аптеці у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та скориставшись тим, що поруч нікого не було і його дії є не поміченими, діючи таємно, викрав з полиці торгового прилавку косметичний засіб «Урьяж» - бальзам для губ, об`ємом 4 г., вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи №2784/16-21 від 25.10.2016 р. складає 141,75 грн. В подальшому ОСОБА_7 з викраденим вказаним вище косметичним засобом залишив місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТОВ «Мольфарт» на зазначену вище суму.
Крім того, 22.09.2016 р. біля 16:00 год. ОСОБА_7 прибув до аптеки №1 «Мольфар» (ТОВ «Мольфарт»), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд. 2/1. Перебуваючи у зазначеній аптеці, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та скориставшись тим, що поруч нікого не було і його дії є не поміченими, діючи таємно, викрав з полиці торгового прилавку косметичний засіб, бальзам для губ заспокійливий та відновлюваний марки «VICHY» серії «Аквалія» об`ємом 4,7 мл., вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи №2784/16-21 від 25.10.2016 р. складає 185,55 грн. В подальшому ОСОБА_7 з викраденим вказаним вище майном залишив місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТОВ «Мольфарт» на зазначену вище суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.10.2016 р. біля 15:00 год. ОСОБА_7 , прибув до аптеки №1 «Мольфар» (ТОВ «Мольфарт»), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд. 2/1. Перебуваючи у зазначеній аптеці у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та скориставшись тим, що поруч нікого не було і його дії є не поміченими, діючи таємно, викрав з полиці торгового прилавку косметичний засіб, а саме стік бальзаму для губ торгової марки «Урьяж» серії «Ксемоз» об`ємом 4,0 мл., вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи №2784/16-21 від 25.10.2016 р. складає 163,85 грн. В подальшому ОСОБА_7 з зазначеним вище майном залишив місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТОВ «Мольфарт» на вказану вище суму.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу,в якій просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2016 року скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальногоправопорушення тасобі обвинуваченого внаслідок м"якості. Посить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом чаткового складання призначнеого покарання за даним вироком та покарання за вироком Вінницького місмького свду Вінницької області від 17.11.2016 року у виді 1 року 6 мсяців обмеження волі.
Крім того, наполягає на проведенні частково судвоого слідства та дослідженні даних про попередні судимості ОСОБА_7 , а також зазначити у ступній частині вироку всі судимості.
Вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог кримінального закону суд неправильно застосувв вимоги ст. 71 КК України, а також при призначенні покарання не достатньо врахував тяжкість скоєнного злочину та особу обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити; думу обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.
Проте, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції допустив помилку, чим порушив вимоги матеріального права.
Відповідно до положень ст. ст. 409, 413 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст.185, ст. ст. 71, 72 КК України з урахуванням вироку Вінницького мського суду Віннцької області від 14.01.2016 року до 1 року 5 днів обмеження волі.
Злочини, за які обвинувачений засуджений вироком,який оскаржується прокурором, вчинені як до постановлення попереднього вироку ( в період з 14.09.2016 року по 09.10.2016 року) .
Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то за таких умов строк покарання остточно призначаєтья за сукупнстю злочинів.
Таким чином, місцевий суд, встановивши, що злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 вчинив в період з 14.09.2016 року по 09.10.2016 року до постановлення вироку від 17.11.2016 року, зобовязаний був призначити покарання за ч. 1 ст. 70 КК України, а потім за вказаною нормою матеріального права за правилами, встановленими ч. 4 ст. 70 КК України.
На зазначене вище суд першої інстанції не звернув уваги та не звернув уваги на роз"яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами і доповненнями, відповідно до якого коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч.1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
З огляду на викладене, та враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_7 , зокрема,застосування положень ст. 71 КК України, вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку так як помилку місцевого суду можливо виправити саме таким чином.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.
Проте суд першої інстанції зазначені вимоги закону належним чином не виконав.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки суд не в повній мірі врахував дані про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочинні дії, передбачені ст.185 ч. 2 КК України у період невідбутого покарання за попереднім вироком.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга із змінами прокурора у кримінальному провадженню підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, суд
у х в а л и в :
апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 - задоволити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України -скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за які він засуджений цим вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2016 року до 1 року 5 днів обмеження волі, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 1(один) рік 6(шість) місяців обмеження волі.
В решті вирок місцевого суду залишити без змін.
На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3