Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/313/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 22.02.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , уродженця м.Житомир, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого автослюсарем у ФОП ОСОБА_6 , смт.Черняхів Житомирської області, не інваліда, не депутата, не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2016 року, об 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких органом досудового розслідування виділено в окреме провадження (ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), групою осіб, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєданий з проникненням у житло та із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) жителя АДРЕСА_3 ОСОБА_9 за наступних обставин.
Підїхавши на автомобілі, марки «ВАЗ», моделі «2102», червоного кольру, державний номерний знак даного автомобіля органом досудового розслідування не встановлено, до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , деОСОБА_5 , разом з особами, матеріали стосовно яких органом досудового розслідування виділено в окреме провадження (ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 ), зайшовши до середини будинку, і виявивши власника будинку ОСОБА_9 , вчинили напад на останнього із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, потерпілого ОСОБА_9 , що виразився у нанесенні потерпілому, зокрема обвинуваченим ОСОБА_5 , ударів по голові і тілу руками стиснутими у кулак і ногами та нанесенні близько 3-х ударів ножем у ліве стегно, аОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , ударів по голові та тілу потерпілого руками стиснутими у кулак та ногами, заподіявши при цьому ОСОБА_9 , тілесних ушкоджень у вигляді: рани в лівій лобно-скроневій ділянці, верхнього повіка лівого ока, в проекції нижньої щелепи зліва, в лобно-тімьяній ділянці зліва, в проекції лівої надбрівної дуги в середній третині та в ділянці зовнішнього краю, на зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, садна в ділянці зовнішнього кута лівого ока, рани з синцем на внутрішній поверхні верхньої губи в проекції 1-х зубів, підвивиху 1-го зуба зліва на верхній щелепі, які відповідно до висновку судово медичного експерта № 37 від 18.03.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синців у навколоочній ділянці зліва, по лівій боковій поверхні грудної клітки в нижній третині, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, тим самим подолавши волю ОСОБА_9 , відкрито заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами в сумі 7 (сім) доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ, станом на 21.02.2016 року становить 185.22 грн.; грошовими коштами в сумі 500.00 грн.; мобільним телефоном торгової марки «Нокіа 105», бувшого у використанні, вартістю 420.00 грн.; планшетним комп`ютером, торгової марки «Флай Ера», бувшого у використанні, вартістю 650.00 грн.; трьома бронзовими каблучками, вартістю 150.00 грн., за одну на суму 450.00 грн.; відеореєстратором бувшим у використанні, вартістю 2150.00 грн.; та підсилювачем гучності, бувшим у використанні, вартістю 800.00 грн., заподіявши при цьому потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5155.22 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні з участю захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому ним спільно з особами, матеріали стосовно яких органом досудового розслідування виділено в окреме провадження (ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ),кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.187 КК України, визнав повністю. Та надав суду показання про те, що дійсно він разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , при зазначених у обвинувальному акті обставинах вчинили напад на потерпілого ОСОБА_9 , який проживає в житловому будинку АДРЕСА_3 , з метою заволодіння належними потерпілому грошовими коштами та майном. Зокрема ОСОБА_5 , показав, що у середині січня місяця 2016 року, у вечірній час він, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , відпочиваючи в санаторії «Лісова Казка», що розташований по вул.Лісовий Масив, 7 в м.Коростишів Житомирської області, де ОСОБА_12 , запропонував вчинити розбійний напад на жителя смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області ОСОБА_9 , на що всі, у тому числі і він погодилися. 21.02.2016 року біля 19.00 години вони вчотирьох, на керованому ним автомобілі марки «ВАЗ», моделі «2102», червоного кольру, державного номерного знаку не пам`ятає, що належить йому на праві генеральної довіреності, прибули до смт.Нові Білокоровичі Олевського району та об 23 годині 00 хвилин, цього ж дня підїхали до будинку АДРЕСА_3 , де як йому стало відомо від ОСОБА_12 , проживає ОСОБА_9 , у якого мали бути грошові кошти та майно. ОСОБА_12 , провів них до будинку, де ОСОБА_10 , постукав у двері, і коли ОСОБА_9 , відкрив двері то він, затим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , зайшли до середини будинку. У будинку виявивши власника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повалив потерпілого на підлогу та вони всі стали бити ОСОБА_9 , ногами і руками стиснутими у кулак по голові та тілу останнього. Скільки він особисто наніс ударів руками і ногами по тілу потерпілого не пам`ятає, але пам`ятає, що крім цього наніс потерпілому близько трьох ударів ножем у ліве стегно. Після чого зв`язали ОСОБА_9 , і ОСОБА_10 , став вимагати щоб потерпілий віддав гроші. А він та ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 , стали по будинку шукати цінне майно потерпілого. Потерпілий ОСОБА_9 , віддав ОСОБА_10 , гроші в сумі 7 (сім) доларів США та 500 грн., а вони відібрали майно потерпілого, згідно переліку пред`явленого обвинувачення. Після чого вони покинули будинок ОСОБА_9 , та сівши до автомобіля покинули межі смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області. Викрадене вони витратили на власні потреби. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та допиту потерпілого щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність дій, що були ним і ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , вчинені, запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки і усвідомив карність своїх дій. Просить суд, зважаючи на його вік, вперше вчинив кримінальне правопорушення, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому, повного, добровільного відшкодування потерпілому завданої шкоди, відсутністю претензій потерпілого ОСОБА_9 , не застосовувати до нього кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_9 , у судовому засіданні надав покази суду, що 21 лютого 2016 року, об 23 годині 00 хвилин до нього, у двері його будинковолодіння, постукали невідомі особи. Коли він відкрив двері то до середини будинку зайшли, як йому стало відомо пізніше ОСОБА_5 , затим особа у спортивній куртці з надітим на голову капюшоном ( ОСОБА_10 ), ще одна невідома особа та ОСОБА_12 , який залишився біля дверей. Вони запитали «чиє бензин», однак він зрозумів, що ці особи прийшли не затим, і відразу приснув на них із газового балончика «Терен-4» газом. Коли газова суміш закінчилася, на нього накинувася ОСОБА_10 , збивши з ніг всі четверо накинулися на нього і стали бити ногами і руками по голові та тілу, а хтось із них наніс ударів ножем у ліве стегно, а затим особа у спортивній куртці з надітим на голову капюшоном ( ОСОБА_10 ), зв`язав його електрошнуром став вимагати гроші. Хто саме бив і скільки ударів наносив кожен, та хто саме наніс у ліве стегно ножових ударів він не пам`ятає. Боючись за своє життя, він віддав нападникам гроші в сумі 500.00 грн., та 7 (сім) доларів США, які знаходилися у нього в барсетці. При цьому нападники відібрали у нього його майно: мобільний телефон торгової марки «Нокіа 105», бувший у використанні, планшетний комп`ютер, торгової марки «Флай Ера», бувший у використанні, три бронзові каблучки, відеореєстратор, бувший у використанні, та підсилювач гучності, бувший у використанні. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , не має, оскільки завдану матеріальну та моральну шкоду обвинуваченим відшкодовано йому у повному обсязі. Просить суд обрати обвинуваченому вид та міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, вчинене проти власності, що виразилося в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині, активне спарияння у розкритті злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжким, та його наслідки заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, по місцю проживання і роботи характеризується позитивно, його молодий вік, сімейний стан, має на утриманні малолітню дитину та стан здоров`я, його роль під час вчинення кримінального правопорушення (нанесення ударів ногами і руками по голові і тілу потерпілого та безпосереднього нанесення трьох ударів ножем у ліве стегно потерпілого), і з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди, визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_5 , надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним спільно з особами, матеріали стосовно яких органом досудового розслідування виділено в окреме провадження кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю обтяжуючих обставин, відсутністю претензій потерпілого ОСОБА_9 , та його прохання обрання обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з ізоляцією від суспільства, з врахуванням особи винного, клопотання захисника обвинуваченого про застосування до останнього ст.69 КК України та думку прокурора щодо застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, суд приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 , кримінального покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України і призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.187 КК України за якою ОСОБА_5 , притягується до відповідальності.

Менш суворий вид і міра кримінального покарання на думку суду буде недостатньою для виправлення ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8, 55, 63 Конституції України, ст.ст.95, 179, 182, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-52, 63, 65-67, 69, 72, ч.3 ст.187 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і призначити йому покарання за ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 , за даним вироком суду рахувати з дня фактичного затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення, а саме: з 31 травня 2016 року по 02 червня 2016 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України заставу в сумі 145 000 (сто сорок п`ять тисяч) грн., 00 коп., внесену 01.06.2016 року громадянкою ОСОБА_13 , квітанція № 94 від 01.06.2016 року повернути заставодавцю, з дня набранням вироком суду законної сили.

Матеріали кримінального провадження № 0000118 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/313/16-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_5 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3