06.02.2017

Справа № 1-кп/359/33/2017р.
В И Р О К

Іменем України

06 лютого 2017р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого виконавчим директором Фермерського господарства «Альта Вікторія», с.Рогозів Бориспільського району, невійськовозобовязанного, раніше не судимого,

за ст. 286 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 07.11.2014р., близько 14-45г., керуючи автомобілем Хюндай-Туксон», державний номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві особистої власності, рухаючись в правій крайні смузі руху на 43 км автошляху «Київ-Харків» в напрямку м.Києва, грубо порушуючи п.2.3б Правил дорожнього руху України(далі ПДР), за яким для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі, п.10.1 ПДР, відповідно до якого, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для руху іншим учасникам руху та п. 10.3 ПДР за яким у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, при перестроюванні на ліву смугу руху в напрямку м.Києва, не був не уважним, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не дав дорогу мотоциклу «Піаджіо». д.н. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху на яку обвинувачений мав намір перестроїтись, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним мотоциклом та від чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забою м`яких тканин тім`яної області голови, струсу головного мозку, забою грудної клітки справа і забою передньої черевної стінки, а також середньої тяжкості тілесні ушкодження, що за своїм характером тягнуть тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день у вигляді імпресійного перелому виростків правої великогомілкової кістки та крайового перелому головки малогомілкової кістки.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав та показав, що в той день він рухався за кермом вказаного автомобіля на вказаній ділянці дороги в лівій смузі руху зі швидкістю близько 65-70 км/год. коли побачив попереду на дорожньому покритті кусок плівки та прийняв в вправо ближче до переривчатої лінії дорожньої розмітки, що розділяє смугу руху в одному напрямку, щоб об`їхати перешкоду. В цей час справа від нього проскочив автомобіль білого кольору, від чого із-за несподіваності він прийняв вліво, і через 2 секунди почув хлопок та побачив мотоцикл під керуванням потерпілого, який виїхав на зустрічну смугу руху і впав на обочині. Заходів до уникнення зіткнення не вживав так як перед зіткненням мотоцикла не бачив, рухався близько 50 км/год. та почав гальмувати одразу після хлопка. Він підбіг до потерпілого, який повідомив, що в нього пошкоджена нога. Після цього зупинились 2 автомобіля. Один з яких під керуванням свідка ОСОБА_8 , а інший з іноземними номерами. Щоб не створювати аварійну ситуацію вирішив відігнати своє авто на обочину для чого почав рух заднім ходом та почув скрегіт колеса по дорожньому покриттю, від чого і виникли сліди, які в схемі невірно зазначені як сліди юзу мотоцикла. А потім сторонні особи допомогли йому штовхати автомобіль вперед на обочину. Перед зіткненням від керування не відволікався та по телефону не розмовляв. Мотоцикл побачив за мить до зіткнення, коли той порівнявся з його автомобілем зліва та рухався майже на роздільній смузі руху, що розділяє зустрічні потоки. Після того під`їхав його знайомий свідок ОСОБА_9 , з яким він поїхав в лікарню де допомагав потерпілому з ліками, а тому при складанні схеми дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) не був присутній. Після зіткнення він миттєво зупинився, т.я. розбило рульову тягу. Можливо під час зіткнення між їх транспортними засобами був кут, але який точно сказати не може. На досудовому слідстві слідчий пояснення на а.с.60 писав сам не з його(обвинуваченого) слів, а він тільки підписав, довірившись, що все записано правильно, хоча він не говорив, що рухався в правій смузі руху, перед цим пропустив автомобіль, який випередив його по лівій смузі руху, а потім в нього задзвонив мобільний телефон від чого він відволікся, не переконався, що ліва смугу вільна, повернув рульове колесо вліво, щоб перестроїтись в ліву смугу та вдарив мотоцикл, який рухався по вказаній смузі руху. Зіткнення сталось в лівій смузі руху ближче до суцільної лінії розмітки. Перед зіткненням він рухався в лівій смузі руху при вільній правій, бо так завжди рухається.

Не дивлячись на особисте невизнання, вина обвинуваченого, в скоєні даного злочину, підтверджується даними постанови про визнання вищевказаних автомобіля та мотоцикла речовими доказами і приєднання їх до справи(т.2 а.с.47), даними протоколу огляду місця ДТП від 07.11.2014р. зі схемою та фотоілюстраціями відповідно до яких оглянуто ділянку автошляху, де сталось зіткнення вказаних транспортних засобів та встановлено, що зазначена ДТП сталось на лівій смузі руху автошляху в напрямку м.Києва де виявлено також відповідні слід юзу колеса та подряпина в напрямку суцільної лінії розмітки, що розділяє смуги руху в зустрічному напрямку (т.2 а.с.48-58), даними протоколів огляду транспортних засобів за якими в мотоцикла виявлена повна деформація пластикових частин, а в автомобілі пошкоджено передні: ліве крило, блок фари та бампер(т.2 а.с.58,59), даними копії свідоцтва про реєстрацію вищевказаного мотоцикла та копій посвідчень водіїв на імя обвинуваченого та потерпілого ( т.2 а.с.182,183,198), даними висновку судово-медичної експертизи №195д від 20.11.2014р. за яким в потерпілого виявлені вищевказані тілесні ушкодження, які могли утворитись за вищевказаних обставин та у вказані строки (т.2 а.с.69,70), даними висновку судової інженерно-технічно експертизи № 1055 А від 20.11.2014р. за яким несправностей, які б могли викликати погіршення ходової, рульової та гальмівної частини автомобіля під керуванням обвинуваченого перед зіткненням, не виявлено(т.2 а.с.82-87), даними висновку судової інженерно-технічно експертизи № 1060А від 24.11.2014р. за яким в момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля під керуванням обвинуваченого та мотоцикла під керуванням потерпілого розташовувались під кутом близько 30 градусів при попутних напрямках руху і зіткнення сталось на лівій смузі руху перед подряпиною дорожнього покриття(т.2 а.с.88-94), даними протоколів відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого за якими останній відтворив на місці обстановку та обставини ДТП і які підтверджують його нижченаведені покази в судовому засіданні(т.2 а.с.94-97, 165-169), даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого від 24.03.2015р. за яким останній відтворив на місці обстановку та обставини і відповідно до яких автомобіль обвинуваченого в момент зіткнення передньою частиною перебував під кутом до подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки, яка розділяє напрямки руху(т.2 а.с.147-150), даними висновку судової інженерно-технічно експертизи № 5-01/342 від 07.05.2015р. відповідно до якого в даній дорожній обстановці потерпілий не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів (т.2 а.с.171-174), даними протоколу огляду місця події за яким оглянуто вищевказаний автомобіль «Хюндай» де виявлено відокремлення лівої рульової тяги, яка, при переміщенні її в крайнє нажне положення не може контактувати з асфальтовим покриттям, оскільки блокується лівим стабілізатором та на даній тязі відсутні сліди контакту з асфальтобетонним покриттям (т.2 а.с.174-178), даними показів потерпілого, свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 07.11.2014р. близько 14-45 год. коли він рухався за кермом власного мотоциклу на вказаній ділянці автошляху зі швидкістю 80 км на годину в правій смузі руху його обігнав по лівій смузі руху автомобіль під керуванням обвинуваченого, який перестроївся в праву смугу руху, де, пригальмовуючи почав маневрувати від осьової лінії, що розділяє смуги руху в одному напрямку до правого узбіччя і назад. Інших автомобілів не було. Тоді він, щоб не ризикувати перестроївся в ліву смугу і коли почав випереджати автомобіль обвинуваченого, який ніяких показників повороту не показував та майже порівнявся з останнім, автомобіль майже миттєво прийняв вправо та вдарив його мотоцикл в праву частину, від чого потерпілий впав і його відкинуло на зустрічну смугу руху. Від удару він втратив свідомість. Коли прийшов в себе, поряд стояли свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили, що вони були свідками ДТП та зателефонували до «швидкої медичної допомоги». Неподалік стояв обвинувачений, який розмовляв по мобільному телефону і комусь казав, що винний у ДТП, т.я. під час руху розмовляв по телефону. До приїзду «швидкої» автомобіль обвинуваченого стояв в лівій смузі руху під кутом до роздільної подвійної осьової лінії з відбитим бампером так вм`ятиною зліва.

Від вказаної ДТП він отримав вищевказані тілесні ушкодження, які тривалий час лікував і продовжує лікування. Письмовий текст позовної заяви підтримує та просить стягнути на його користь з обвинуваченого, в якого на час ДТП був відсутній поліс страхування цивільно-правової відповідальності, збитки, які йому завдані і складаються з 88 928,94 грн. матеріальних збитків, спричинених пошкодженням мотоцикла, 650 грн. витрат на оплату послуг експерта за проведення автотоварознавчої експертизи, 57 567, 22 грн. витрат на лікування, 27 700 грн. витрат на правову допомогу та 300 000 грн. моральних збитків, які виразились у фізичного болю від отриманих ушкоджень, необхідності тривалого лікування, моральних стражданнях, викликаних вказаними обставинами, в порушенні звичного способу життя, в т.ч. у зв`язку з отриманням 3-ї групи інвалідності, та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 07.11.2014р. близько 14-45 год. він рухався в автомобілі «Форд-Транзит» під керуванням свідка ОСОБА_11 . Перед ними їхав мотоцикл під керуванням потерпілого. В цей час їх обігнав по лівій смузі руху автомобіль під керуванням обвинуваченого, який перестроївся в праву смугу руху, де, пригальмовуючи почав маневрувати від осьової лінії, що розділяє смуги руху в одному напрямку до правого узбіччя і назад. Інших автомобілів не було. Тоді мотоцикл перестроївся в ліву смугу і коли почав на швидкості близько 60 км/год. випереджати автомобіль обвинуваченого, який ніяких показників повороту не показував та майже порівнявся з останнім, автомобіль обвинуваченого різко прийняв вправо та вдарив мотоцикл в середню праву частину, від чого потерпілий впав і його разом з мотоциклом відкинуло на обочину зустрічної смуги руху. Коли вони з ОСОБА_11 підійшли до потерпілого, останній стогнав та жалівся на болі в кінцівках та в голові. В той час як ОСОБА_11 намагався викликати «швидку», поблизу зупинився якийсь «мікроавтобус», де були мабуть медичні працівники, які їхали в зону АТО, зробили потерпілому укол і поїхали. Місце зіткнення було приблизно на середині лівої смуги руху. Після зіткнення автомобіль обвинуваченого зупинився приблизно на роздільній смузі руху. Інші швидкості та відстані назвати не може.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_10 , додавши, що автомобіль обвинуваченого зупинився під кутом до роздільної смуги, а потім його перемістили на обочину. Після зіткнення обвинувачений підійшов до потерпілого не одразу. А хвилин через 10 до нього під`їхав його знайомий, якому мабуть до цього телефонував обвинувачений. Останній казав, що перед зіткненням відволікся, т.я. йому хтось подзвонив по телефону. Пропонували домовитись з потерпілим. Також зупинявся автомобіль мабуть з громадянами Польщі, які накрили потерпілого пледом і теж поїхали. За час їх присутності автомобіля «Кенго», який б зупинився і стояв поблизу місця ДТП, не було. Після цього він з ОСОБА_10 теж поїхали.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в той час їхав за кермом автомобіля в напрямку м.Харкова та побачив дану подію. Автомобіль обвинуваченого стояв в лівій смузі руху в напрямку м.Києва, під кутом до роздільної смуги руху. Потерпілий лежав на обочині, а мотоцикл в кюветі. Зліва стояв невідомий легковий автомобіль, а поряд з потерпілим стояв невідомий та обвинувачений. Обвинуваченого раніше бачив, але особисто не знає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що в той час рухався в сторону м.Києва. На місці ДТП стояв легковий автомобіль, а зліва ще два автомобіля. Двоє чоловіків накривали потерпілого. Автомобіль обвинуваченого стояв під кутом до осьової лінії. Там же був обвинувачений та візуально знайома особа з с.Старого Бориспільського району. Обвинувачений пояснював останньому, що хотів розвернутись і тому сталось зіткнення. Обвинуваченого знає, т.я був з ним раніше на рибній ловлі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що проводив досудове розслідування по даній справі. Можливо були технічні описки при призначенні експертиз. Всі наявні сліди зазначені в протоколі огляді місця ДТП та схемі ДТП. Все що відбувалось та говорилось зазначено у відповідних процесуальних документах. Насильство до обвинуваченого не застосовувалось. Що останній пояснював 07.11.2014р., то він і зафіксував в його письмових поясненнях (в т.2 на а.с.60) Від обвинуваченого не надходило будь-яких заяв, що він без окулярів не бачить.

Інші належні та допустимі докази сторонами не відкритті та на стадії доповнень не заявлені. У зв`язку з чим судом відмовлено у допиті в якості свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , які були понятими при проведення слідчого експерименту 21.11.2014р. за участю ОСОБА_7 , оскільки вказана процесуальна дія була проведена в той час, коли ОСОБА_7 не мав статус підозрюваного, даний доказ судом не досліджувався, вказані свідки під час досудового слідства не допитувались і клопотання про їх допит сторонами не заявлялось, тобто дані докази сторонами, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду сторонами одні одним, відповідно до ст.290 КПК України, не відкривались, в т.ч. щодо значення даних показів для об`ективного вирішення справи по суті, а тому дані показів вказаних свідків є недопустимими доказами.

Покази обвинуваченого про те, що він безпосередньо не перестроювався з правої смуги руху в ліву, а зіткнення сталось з вини потерпілого, який рухався та здійснював обгін майже по подвійній суцільній лінії дорожньої розмітки, яка розділяє смуги руху в протилежних напрямках та мав можливість уникнути зіткнення, суд оцінює критично як неправдиві, направлені на спробу знизити ступінь своєї відповідальності, оскільки факт перестроювання обвинуваченого з лівої смугу руху в праву підтверджується даними показів як потерпілого так і свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, давали детальні та послідовні покази, які співпадають та доповнюють одні одних і в суду немає підстав сумніватись в їх правдивості та об`ективності, приймаючи також, до уваги, що в суду відсутні будь-які відомості, які б вказували на зацікавленість вказаних свідків в певному вирішенні справи по суті та на те, що вказані свідки не були очевидцями вказаних подій.

Навпаки, покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_16 , про те, що вони до даної ДТП не знали один одного та покази свідка ОСОБА_16 про те, що він саме перед вказаною ДТП рухався за кермом автомобіля на даній ділянці дороги позаду від вказаного мотоцикла та автомобіля обвинуваченого і був очевидцем зіткнення, коли обвинувачений безпосередньо перед зіткненням рухався в лівій смузі руху, а мотоцикл рухався за автомобілем обвинуваченого, і інших автомобілів, в т.ч. в якому перебували свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 там не було, суд оцінює критично, як завідомо неправдиві, оскільки сам свідок не зміг вказати порядок розташування автомобіля обвинуваченого і мотоцикла потерпілого безпосередньо перед зіткненням та в момент зіткнення, сам механізм зіткнення, а також надав суперечливі покази, коли вказав, що рухався безпосередньо за вказаним транспортними засобами і інших транспортних засобів не було, і в той же час зазначив, що коли під`їхав до місця ДТП, то вже стояли інші автомобілі і хтось вже надавав допомогу потерпілому, а на його питання чи всі здорові обвинувачений повідомив, що все нормально і він(свідок) поїхав, хоча сам вказує, що потерпілий потребував допомоги, він цікавився даним фактом, але спроб надати таку допомогу не робив. Тобто з наведених обставин вбачається, що свідок не міг бути безпосереднім очевидцем обставин ДТП, а приїхав на місце ДТП лише через певний час, коли вже на місці ДТП перебували інші автомобілі і особи, які вже встигли зупинитись, підійти до потерпілого та розпочати надавати допомогу. В протилежному ж випадку, якщо вірити його ж словам, свідок мав бути першою і єдиною особою, яка зупинилась на місці ДТП, коли поряд з потерпілим ще нікого не було, що протирічить його ж показам.

Крім того, з наданих потерпілим та його представником скриншотів з офіційного сайту Баришівської районної державної адміністрації обвинувачений станом на 21.06.2011р. як депутат Баришівської районної ради народних депутатів та директор ПП «Агрофірма Веселинівка був закріплений за Веселинівською сільською радою народних депутатів Баришівського району депутатом якої в свою чергу на той час був свідок ОСОБА_16 та останні спільно організували та фінансували одне із місцевих свят в с.Веселинівка, що також вказує на нещирість обвинуваченого та вказаного свідка, а тому дані показів свідка ОСОБА_16 суд не може вважати як допустимий доказ.

Також покази свідка ОСОБА_8 про те, що після ДТП автомобіль обвинуваченого штовхали заднім ходом на обочину, оскільки вперед він не міг рухатись із-за того, що мабуть рульова тяга терла об асфальтне покриття, суд вважає помилковим припущенням, виданим за фактичні обставини, яке спростовується дослідженим вище об`ективним доказом у вигляді даних протоколу огляду місця події за яким оглянуто вищевказаний автомобіль «Хюндай» та виявлено, що відокремлена ліва рульова тяги при переміщенні її в крайнє нажне положення не може контактувати з асфальтовим покриттям, оскільки блокується лівим стабілізатором та на даній тязі відсутні сліди контакту з асфальтобетонним покриттям. А з вищевказаних протоколу огляд місця події, схеми до нього та фототаблиць вбачається, що автомобіль перебуває попереду місця ДТП, що в скупості з його положенням під кутом вправо відносно проїзної частини вказує, що автомобіль переміщувався вперед, а не заднім ходом.

Твердження захисника про необхідність проведення комісійної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи з метою встановлення походження слідів на місці ДТП, їх ідентифікації та механізму утворення, встановлення місця зіткнення транспортних засобів, їх розташування відносно елементів дороги до та під час зіткнення, щодо технічної спроможності показів водіїв та їх необхідних дій в даній дорожній обстановці, з посиланням на те, що висновки експертів, наданні органами досудового розслідування суперечать висновкам № 0135 від 24.12.2015(т.3 а.с.26) і № 0158/0135 від 31.03.2016р.(т.3 а.с.88), суд вважає безпідставним, оскільки висновки обвинувачення та захисту зроблені на різних вихідних даних, а висновки зі сторони захисту є необґрунтованими, суперечливими та такими, що суперечать встановленим, судом, обставинам.

Так, висновком експерта № 1060А від 24.11.2014р., шляхом безпосереднього огляду та співставлення взаємного розташування відносно один одного вищевказаних транспортних засобів встановлено, що повздовжні вісі останніх, в момент зіткнення розташовувались під кутом 30 градусів в попутних напрямках руху. На підставі інших вищенаведених доказів судом встановлено, що саме автомобіль обвинуваченого змінив напрямок руху в сторону мотоцикла, а будь-які докази, які б вказували, що мотоцикл перед зіткненням також змінював напрямок руху, відсутні, і про дану зміну, в який саме момент та з якою метою ніхто з учасників, в т.ч. обвинувачений, не заявляв. Навпаки, з вищенаведених доказів, яким суд надав вище оцінку, вбачається, що рух мотоцикла був прямо, а змінював рух лише автомобіль обвинуваченого.

Однак, експерти зі сторони захисту, обґрунтовуючи технічну спроможність показів обвинуваченого щодо руху транспортних засобів до зіткнення в межах однієї лівої смуги руху, належним чином невмотивовано та безпідставно зробили помилковий висновок, що вищевказаний кут є значним, а тому, міг бути сумарним, як зі сторони руху мотоцикла вправо так і зі сторони руху автомобіля вліво, без зазначення з якої смуги руху в яку, якою траєкторією та з якою метою, мотоцикл рухався в сторону автомобіля обвинуваченого.

Також, відповідно до висновку експерта № 1060А від 24.11.2014р. встановлено, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться перед зафіксованою на схемі ДТП подряпиною на асфальтобетонному покритті. При цьому, експерт не вказує на те, що місце зіткнення знаходиться на відстані 2,1 м від правого краю лівої смуги руху. Свій висновок експерт ОСОБА_17 підтвердив і в судовому засіданні, пояснивши, що за наявними в справі вихідними даними таке місце зіткнення встановити неможливо із-за відсутності відповідної зафіксованої слідової інформації. А вказана відстань відноситься лише до місця розташування подряпини, яке не співпадає з місцем зіткнення, а лише вказує, що подряпина утворилась після зіткнення та характерна для саме випадку падіння мотоцикла, внаслідок ковзання по покриттю.

Однак, у вищевказаних висновках № 0135 і № 0158/0135, обґрунтовуючи технічну неспроможність показів потерпілого щодо розташування автомобіля на проїзній частині в момент зіткнення та щодо маневрування та траєкторії руху мотоцикла, вищевказана відстань у 2,1м помилково врахована як саме місце зіткнення, що потягло за собою відповідний помилковий висновок про те, що повздовжні вісі транспортних засобів в момент зіткнення розташовувались під кутом 9 градусів в попутних напрямках руху і що суперечить висновку № 1060А.

При цьому, експерти, також зазначаючи у вищевказаних розрахунках відстань 14,8м. між передньою частиною автомобіля у момент зміни напрямку руху до місця зіткнення, яка вказана потерпілим, але не використовувалась у висновках експертів зі сторони обвинувачення, як відстань, що технічно неспроможна, в той же час використовують дану відстань в розрахунках при обґрунтуванні максимального кута в 15 градусів, на який могла відхилитись повздовжня вісь автомобіля, що протирічить одне одному.

Відповідно до «Методичних рекомендацій по провадженню автотехнічної експертизи» Н.М. Крісті. 1971 р. та «Судової автотехнічної експертизи. Частина ІІ. Теоретичні засади та методики експертного дослідження при проведенні автотехнічної експертизи», ОСОБА_18 , 1980р., щодо технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, що рухаються в попутних напрямках, для розрахунку відстані мотоцикла з моменту зміни автомобілем напрямку руху до місця зіткнення потрібно враховувати не тільки швидкість руху мотоцикла та час його руху до моменту зіткнення, але і швидкість руху автомобіля обвинуваченого або відстань, яку він подолав за цей час.

Але, розраховуючи відстань мотоцикла з моменту зміни автомобілем напрямку руху до місця зіткнення у висновках № 0135 і № 0158/0135, експерти, посилаючись на вказані інформаційні джерела, дані рекомендації не врахували та жодного показника руху автомобіля обвинуваченого при проведенні розрахунку не застосували, тобто визначили відстань мотоцикла до місця зіткнення з автомобілем, який стояв, а не рухався, хоча за цей час, автомобіль також рухався та встиг віддалитись ще додатково на 15 метрів. Внаслідок чого, не віднявши вказані 15м експерти зробили помилковий висновок, що мотоцикл на такий швидкості проскочив б автомобіль без зіткнення, оскільки проїхав 22-27 м., та без належного обґрунтування та конкретизації зазначили, що всі покази потерпілого про просторо-динамічні характеристики процесу зближення транспортних засобів не є спроможними з технічної точки зору.

Навпаки у висновку експерта № 1060А від 24.11.2014р. дані показники враховані відповідно до рекомендацій.

З наведеного вбачається, що висновки експертів № 0135 від 24.12.2015 і № 0158/0135 від 31.03.2016р. не протирічать іншим висновкам, до досліджені судом та не вказують на необхідність проведення ще одної експертизи, а лише є безпідставним, зроблені на різних вихідних даних, необгрутованими, суперечливими та такими, що суперечать встановленим, судом, обставинам.

Висновки ж зі сторони обвинувачення, крім висновку № 5-01/260 від 06.04.2015р., зроблені на всіх можливих об`ективних вихідних даних, які вдалось здобути під час досудового розслідування, в т.ч. і на даних 15 м., встановлених експериментальним шляхом за участю потерпілого, які подолав автомобіль з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення, оскільки інші відстані жодним з учасником судового розгляду взагалі не називались. А тому в суді немає підстав сумніватись в об`ективності вказаної відстані.

Вихідні ж дані в 14,8м та 2,1м необґрунтовано використовувались в розрахунках лише у вищевказаних висновках експертиз зі сторони захисту, крім зазначеного висновку № 5-01/260 від 06.04.2015р.,(т.2 а.с.152) в якому також помилково використано відстань 2,1м, як місце зіткнення при оцінці технічної спроможності показів обвинуваченого щодо розташування місця зіткнення на відстані 0,5м від подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки. А тому, вказаний висновок в цій частині суд не бере до уваги, як такий, що підтверджує вину обвинуваченого.

Можливість отримання нових об`ективних вихідних даних, під час судового розгляду не встановлена, в т.ч. в частині повторного огляду місця події, на якому наполягав захисник, з метою виявлення місця зіткнення та ідентифікації слідів юзу, оскільки відсутня методика ідентифікації подряпин та слідів юзу на автошляху з інтенсивним рухом через декілька років після події.

Також, безпідставне твердження захисника про те, що всі докази, здобуті органами досудового розслідування після 05.05.2015р. є недопустимими, т.я. здобуті після закінчення 2-х місяців з дня повідомлення обвинуваченому про підозру та підозра оголошена неповноважною особою, оскільки відповідно до матеріалів провадження повідомлення по підозру 04.03.2015р. склав прокурор Київської області (т.2 а.п.207) та вручив обвинуваченому в присутності захисника слідчий ОСОБА_13 17.03.2015р. Вслід чого, досудове розслідування повинно було бути закінченим після 17.05.2015р, і всі докази, здобути в період з 05.05.2015р. по 17.05.2015р. суд вважає такими, що здобуті в межах строків досудового розслідування.

Враховуючи вищенаведені обставини, сукупністю вищенаведених належним та допустимих доказів по справі встановлено, що саме винні дії обвинуваченого, який при перестроюванні з правої смуги руху в ліву та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для потерпілого, що привело до вищевказаних наслідків. І будь-які належні та допустимі докази, які б вказували, що потерпілий рухався по подвійній суцільній лінії дорожньої розмітки чи впритул до неї, в той час, коли обвинувачений рухався в лівій смузі руху, відсутні.

Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного.

Обвинувачений раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, але збитки не відшкодував та спроб до відшкодування не робив, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і останньому слід призначити покарання у виді обмеженням волі.

Також, враховуючи вищенаведені обставини і те, що обвинувачений, грубо порушивши Правила дорожнього руху України, не усвідомив скоєного, суд вважає, що обвинуваченого також слід позбавити права керування транспортними засобами.

Оскільки, згідно ст.ст.1166,1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана, в т.ч. неправомірними діями, фізичній або юридичній особі, а також майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини, а вина обвинуваченого в скоєні даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілому спричинено вищевказані тілесні ушкодження та пошкоджено мотоцикл повністю доведена в ході судового розгляду, цивільний позов потерпілого слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого на його користь 47 334 грн. матеріальних збитків, які полягають у: вартості відновлюваного ремонту мотоцикла, що підтверджується даними висновку автотоварознавчої експертизи від 05.12.2014р.(т.2 а.с.99), 650 грн. вартості оплати послуг експерта(т.2 а.с.13), 43475,87 грн. витратах на лікування, що підтверджується вищенаведеними доказами по справі та даними витягу з історії хвороби і копіями чеків і квитанцій на придбання ліків(т.2 а.с.6-15,155-161, т.3 а.с.8-22, т.3 а.с.165,166), необхідність яких підтверджена вказаним консультативним висновками та виписним епікризом(т.2 а.с.10,163 т.3 а.с.6), 27 700 грн. матеріальних збитків у вигляді витрат на правову допомогу представника потерпілого (т.2 а.с.16-18,т.3 а.с.19,167) та 50 000 грн. моральних збитків, яка полягає у перенесенні потерпілим фізичного болю із-за заподіяних тілесних ушкоджень, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль на його відновлення.

При цьому, підстави для відшкодування вартості відновлюваного ремонту в гривнях відповідно до курсу долара США, відсутні, оскільки розмір збитків визначений у національній валюті і може бути збільшено лише відповідно до зростання індексу інфляції та перерахунку відповідно до іноземної валюти не підлягає.

Крім того, розмір витрат на лікування визначено в тій частині ліків та лікування, яка зазначено у вищевказаних консультативних висновках та виписних епікрізах, де безпосередньо зазначено вид лікування та назви ліків, необхідних для лікування(ксалерто, цикло 3 форт, фосфалюгель, еластична компресія). Належні докази про необхідність вживання інших лікарських засобів, суду не надано.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази по справі слід повернути власникам.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити покарання у виді 1 року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з дня прибуття у виправний центр.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальні збитки у вигляді 47 334 грн. вартості відновлюваного ремонту мотоцикла, 650 грн. вартості оплати послуг експерта, 43475,87 грн. витрат на лікування, 27 700 грн. витрат на правову допомогу представника потерпілого та 50 000 грн. моральних збитків, а всього стягнути 169 159,87 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 2457,10 грн. судових витрат на користь Державного бюджету України.

Речові докази по справі: автомобіль Хюндай-Туксон», державний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл Піаджіо». д.н. НОМЕР_2 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 30 діб з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1