Справа № 556/1809/16-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю державного обвинувача ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
за ст.286 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 , будучи особою, що керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, при таких обставинах.
29 липня 2016 року, близько 22 години, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем AUDI Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральній в с. Бабка Володимирецького району Рівненської області з с.Сопачів Володимирецького району у напрямку с.Стара Рафалівка Володимирецького району, порушив вимоги пп.2.3. б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, допустив перевищення допустимої швидкості руху, на заокругленні дороги вліво, поблизу житлового будинку №2Б, виїхав за межі проїзної частини вправо, де допустив наїзд автомобіля на пішохода ОСОБА_11 , яка стояла на правому узбіччі по ходу руху автомобіля та не створювала небезпеки чи перешкоди для його руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.
ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину та пояснив в судовому засіданні, що у власності його сім`ї перебуває автомобіль AUDI Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його дружині. 29 липня 2016 року ОСОБА_9 на вказаному автомобілі перебував в с.Сопачів Володимирецького району. На прохання своїх знайомих він біля 21 години забрав їх з місця відпочинку на березі р.Стир. Один з товаришів вийшов в центрі с.Сопачів, а він разом з ОСОБА_12 їхали до м.Кузнецовськ. В той день спиртних напоїв ОСОБА_13 не вживав. Їхав автомобілем зі швидкістю біля 85-90 км/год., по правій смузі руху, дорога була сухою, опадів не було. Оскільки вже стемніло, на автомобілі ОСОБА_9 увімкнув ближнє світло фар. В с.Бабка на ділянці дороги, де є поворот вліво та підйом, побачив, що назустріч йому рухається автомобіль з увімкнутим дальнім світлом фар. Цей автомобіль рухався по правій смузі руху, марки та номеру автомобіля ОСОБА_13 не замітив. Для уникнення зіткнення із зустрічним автомобілем ОСОБА_13 почав вивертати руль вправо, внаслідок чого допустив виїзд правою частиною свого автомобіля на узбіччя, де автомобіль почало заносити. При цьому ОСОБА_13 побачив на невеликій відстані від автомобіля жінку, яка стояла на обочині та тримала велосипед. Він намагався уникнути наїзду на цю жінку, вивертав руль, однак йому це не вдалось, і відбулось зіткнення. Жодної перешкоди для руху автомобіля жінка не створювала, і вона, і велосипед повністю перебували на обочині. Після наїзду ОСОБА_13 зупинив автомобіль, вибіг і побачив, що жінка від удару відлетіла на подвір`я житлового будинку. Підбігши до неї, він не виявив ознак життя, і зрозумів, що збив людину на смерть. З розпачу він повернувся у автомобіль, де випив біля 200-250 гр. горілки з пляшки, яку ОСОБА_14 забрав з місця відпочинку. Після ДТП він не переміщав свій автомобіль, а також велосипед потерпілої чи будь-які інші речі та предмети, весь час залишався на місці аварії, до приїзду працівників поліції та медиків. Вважає, що причиною аварії є перевищення ним швидкості та виїзд на узбіччя. Вчинив даний злочин ненавмисно, щиро розкаюється у вчиненому, просить пробачення у всіх потерпілих, матір яких загинула в ДТП, готовий повністю відшкодувати заподіяну матеріальну та частково моральну шкоду.
Свої показання ОСОБА_9 повністю підтвердив під час слідчого експерименту, що відображено у протоколі цієї слідчої дії (т.1 а.с.116-123).
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що загибла ОСОБА_11 була його матір`ю, вона проживала в м.Кузнецовськ. 29.07.2016 року зранку він говорив з матір`ю телефоном, вона привітала його з днем народження. В другій половині дня він разом з сином ОСОБА_15 поїхали на земельну ділянку в с.Сопачів, там же була і ОСОБА_11 , яка приїхала велосипедом. Ввечері біля 21 год. мати поїхала додому велосипедом, а вони з сином через деякий час закінчили роботу та також поїхали додому. Дорогою в с.Бабка він побачив на узбіччі два автомобіля, які стояли, а між ними ходив чоловік, який ніби-то щось шукав. Один з цих автомобілів «Фольгсваген». ОСОБА_5 попросив сина подзвонити до матері, але її телефон був поза зоною досяжності. Коли вони повернулись додому, до нього подзвонила сестра ОСОБА_7 , яка повідомила, що мати попала в аварію в с.Бабка. Він разом з ином відразу ж поїхав на місце пригоди, побачив, що мати лежить у подвір`ї якогось житлового будинку, вона вже була мертвою. На місці пригоди був автомобіль обвинуваченого, ОСОБА_13 був там же. На думку потерпілого, ОСОБА_13 був у нетверезому стані під час ДТП, на місці аварії ходили якісь люди, знайомі ОСОБА_16 , які хотіли скрити сліди аварії. Сам обвинувачений не розкаявся у вчиненому, його поведінка не свідчить, що він дійсно просить пробачення і кається. Тому потерпілий ОСОБА_5 наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, виключно у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на максимальний строк.
Потерпіла ОСОБА_17 пояснила суду, що ввечері 29.07.2016 року на телефон її доньки з телефону матері ОСОБА_11 подзвонила незнайома жінка, яка повідомила, що мати попала в аварію в с.Бабка. Про цю подію ОСОБА_17 повідомила своїм братам ОСОБА_5 та ОСОБА_18 . На даний час вона не примирилась з обвинуваченим, який не розкаявся, не відшкодував шкоду, тому наполягає на суворій мірі покарання за вчинений ОСОБА_19 злочин.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 29.07.2016 року сестра ОСОБА_17 повідомила йому про те, що мати потрапила в аварію в с.Бабка. Він відразу ж поїхав на місце пригоди. На місці аварії знаходився автомобіль обвинуваченого ОСОБА_16 , який мав механічні пошкодження. Тіло матері ОСОБА_11 лежало на подвір`ї житлового будинку. Також на місці пригоди було багато людей та стояли автомобілі. Коли працівники поліції повезли ОСОБА_20 брати проби алкоголю, ОСОБА_21 поїхав за ними. Спочатку ОСОБА_22 обстежували у Володимирецькій ЦРЛ, а потім повезли до с.Орловка, де також брали кров. ОСОБА_13 на місці ДТП був у нетверезому стані. Потерпілий ОСОБА_6 наполягає на обранні відносно ОСОБА_9 найсуворішої міри покарання.
Крім власного визнання, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, в т.ч.:
-показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні підтвердив обставини вчиненні дорожньо-транспортної пригоди;
-показаннями свідка ОСОБА_23 , а також наданим ним відеозаписом з місця пригоди;
-показаннями свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які пояснили, що ввечері 29.07.2016 року вони перебували у своєму житловому будинку в АДРЕСА_2 . Біля 22 години почули зі сторони вулиці звук сильного удару. Вийшовши на двір, побачили, що на вулиці стоїть автомобіль позашляховик темного кольору, паркан був поломаний, і біля нього щось лежало. Коли свідки підійшли ближче, то побачили, що на подвір`ї лежить жінка, також неподалік неї валявся поломаний велосипед. Свідок ОСОБА_26 викликала «Швидку допомогу», а ОСОБА_27 підійшовши до потерпілої, переконався, що вона вже померла. Обвинувачений ОСОБА_9 весь час перебував на місці аварії, машину не переставляв. Після цього, до місця події приїхали медики, працівники поліції, сини загиблої жінки, зібралось багато людей.
-протоколом огляду місця події від 29.07.2016 року, яким встановлено взаєморозташування транспортних засобів, потерпілої, речей та предметів на місці дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.7-10, 13-32);
-протоколом огляду транспортного засобу (т.1 а.с.11-12), яким зафіксовано пошкодження автомобіля AUDI Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
-висновком судово-медичної експертизи №82 від 17.08.2016 року, з якої вбачається що у потерпілої ОСОБА_11 виявлено полі травму, яка утворилась 29.07.2016 року і призвела до смерті ОСОБА_28 на місці події. Всі виявлені тілесні ушкодження є прижиттєвими, характерні для дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.139-140);
-висновком судової автотехнічної експертизи №3.1-582/16 від 15.09.2016 року стану транспортного засобу, з якого вбачається, що гальмівна, рульова системи AUDI Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 до аварії були у справному стані; на час проведення експертизи виявлено пошкодження (часткову відмову) фар, яка виникла внаслідок ДТП (т.1 а.с.156-160);
-висновком судової інженерно-транспортної експертизи №3.1.-603/16 від 21.09.2016 року, з якої вбачається, що наїзд автомобіля AUDI Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода відбувся на правому узбіччі вул..Центральної в с.Бабка (т.1 а.с.166-173);
-висновком судової інженерно-транспортної експертизи №3.1.-761/16 від 22.09.2016 року, з якої вбачається, що водій автомобіля AUDI Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був рухатись зі швидкістю в межах 60 км/год. Водій допустив порушення пп.2.3 (б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, при цьому порушення пп.2.3 (б) та 12.1 перебувають у прямому причиновому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою (т.1 а.с.183-187);
-довідкою про стан погодних умов, якою підтверджено відсутність несприятливих природних явищ (опади, туман, і т.ін.) (т.1 а.с.44);
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 повністю доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а також неодноразові спроби відшкодувати заподіяну злочином матеріальну шкоду.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник пояснили, що під час досудового розслідування даного провадження ОСОБА_9 неодноразово звертався до потерпілих із вибаченнями та просив назвати суму матеріального відшкодування, однак потерпілі цього не зробили. Потерпілий ОСОБА_5 не заперечив, що ОСОБА_13 декілька разів приїжджав до нього додому, однак поводив себе неналежним чином, не виявляв правдивого розкаяння, тому вони не вирішили питання відшкодування шкоди.
Після заявлення потерпілими цивільного позову, ОСОБА_9 повністю визнав позов в частині відшкодування матеріальної шкоди та частково в частині відшкодування моральної шкоди, протягом судового розгляду справи неодноразово пропонував потерпілим отримати грошові кошти, 07.12.2016 року надіслав ОСОБА_29 суму матеріальної шкоди грошовим переказом, однак від отримання коштів потерпілі в категоричній формі відмовились.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 вжив достатніх заходів для відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і ця шкода залишилась невідшкодованою виключно внаслідок поведінки потерпілих.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , досудовим слідством та судом не встановлено. Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, на яке вказували потерпілі, не підтверджено доказами, оскільки з показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_13 вжив спиртні напої після вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Вказана обставина підтверджується також і постановою Володимирецького районного суду від 23.11.2016 року, якою ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. З урахуванням наведених обставин, висновки судово-медичної та судово-токсикологічної експертиз, в ході яких у крові ОСОБА_9 виявлено сліди алкоголю (т.1 а.с.143, 144), не свідчать про перебування у стані алкогольного сп`яніння саме в момент вчинення наїзду на потерпілу.
Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні вагітну дружину.
Враховуючи вище викладені обставини, тяжкість злочину, особу винного, суд приходить до висновку про можливість обрання відносно ОСОБА_9 мінімальної міри покарання, передбаченої санкцією ст.286 ч.2 КК України.
Що стосується цивільного позову, то він підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
Потерпілими також заявлено позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 2000000 грн., який ОСОБА_9 визнав частково, на суму 300000 грн.
Потерпілі пояснили суду, що раптова загибель ОСОБА_11 заподіяла їм непоправної душевної травми, оскільки мати була їх найріднішою людиною, другом, порадником. Ця трагедія повністю змінила життя їх сімей, порушило звичні життєві зв`язки, що вимагає значних зусиль для їх відновлення. Зокрема, оскільки ОСОБА_11 доглядала за своєї матір`ю, цей обов`язок тепер ліг на потерпілих. Як самі потерпілі, так і їх сім`ї відчувають моральні страждання та біль.
Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини, а в разі завданя шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Враховуючи характер та обсяг страждань потерпілих, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, а також те, що моральна шкода завдана потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_30 внаслідок смерті їх матері, приймаючи до уваги суттєві змінуи в звичайному ритмі життя позивачів, пов`язані з загибеллю близької людини, суд, виходячи із принципів розумності, співрозмірності та справедливості, приходить до висновку про наявність підставі для часткового задоволення позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 450000 грн. моральної шкоди.
Вказані кошти підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_5 у відповідності до заяв та пояснень потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Також підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого судові витрати, понесені у даному кримінальному провадженню на залучення експертів.
Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки прибувати на виклики до органів Національної поліції, прокурора та суду за першою вимогою та не залишати не залишати місце проживання без дозволу суду.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 6162 (шість тисяч сто шістдесят дві) грн. 80 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази велосипед ММВЗ повернути ОСОБА_5 , автомобіль AUDI Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_31 , пошкоджене взуття та осип пластмаси чорного кольору знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1

ОСОБА_1