ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9857/16-к
провадження № 1-кп/753/196/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" липня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо запобіжного заходу, оскільки строк його дії у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого, закінчується 17.07.2017 р.

Прокурор вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може перешкоджати слідству та суду, впливати на потерпілу та свідків, а також просив врахувати тяжкість злочину і особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_4 погодилась з думкою прокурора.

Захисник ОСОБА_5 , думку якої підтримав обвинувачений, вважала за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Просила врахувати те, що прокурор не вказав на наявність нових обставин та ризиків, які би свідчили про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою, а ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу втратили свою актуальність. Також зазначила, що сама по собі тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою, при цьому вказала, що обвинувачений має постійне місце проживання у своєї сестри в м. Києві, що остання підтвердила в поданій заяві. Посилаючись на практику ВССУ зазначала, що тривале тримання особи під вартою нерозривно пов`язане з обвинувальним вироком та просила врахувати презумпцію щодо звільнення особи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 31.03.2016 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який неодноразово продовжувався відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва в ході судового розгляду, зокрема до 17.07.2017 року.

Так, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд враховує не тільки необхідність забезпечення прав обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При цьому судом приймається до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що на думку суду свідчить про правомірність затримання обвинуваченого. При цьому суд розглядає тривалість періоду затримання не абстрактно, а оцінюючи в даному конкретному випадку відповідно до особливостей такого затримання. Також суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів (Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови).

Разом з тим, незважаючи на те, що сплинув значний проміжок часу, суд, проявляючи особливу ретельність у ході судової процедури, встановив наявність інших підстав для позбавлення волі, вважаючи їх релевантними (відповідними) та достатніми.

Так, обвинувачений немає місця реєстрації в Україні, згідно характеризуючих матеріалів ОСОБА_6 не працював та не навчався, неодружений, джерела його доходів невстановлені, на утриманні нікого не має, достатні стримуючи фактори, які б свідчили про відсутність ризику переховування - відсутні.

Наведені обставини на думку суду свідчать про спокусу обвинуваченого уникнути судової процедури (справа Барфусс проти Чеської республіки) та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час судове провадження триває, і суд вважає, що можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу продовжує існувати, що свідчить про можливість перешкодити виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, будь-яких гарантій явки до суду з боку обвинуваченого - немає.

При цьому відомості, які би свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

Дані про те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та судимостей немає і має місце проживання у м. Києві, не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявним ризикам.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не перевищує розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому приймаючи рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому судом не береться до уваги позиція останнього, який свої вини не визнає, як така, що не має значення при вирішення вказаного питання, крім того, заперечення своєї винуватості є правом обвинуваченого як обраної позиції захисту та не може вважатись обставиною, яка негативно впливає на будь-які рішення, що може ухвалити суд.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 вересня 2017 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя