У Х В А Л А
18 липня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка,
Погребищенського району Вінницької області,
громадянина України, зареєстрованого та проживаючого
за адресою:

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203 - 2 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2017 року обвинувальний акт, яким ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 203 2 КК України, повернуто прокурору.
За доводами апеляційної скарги прокурора, висновок суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є невмотивованим. Обгрунтовуючи свої вимоги, прокурор звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не вказано, яких порушень вимог ст. ст. 277, 291 КПК України допущено органом досудового розслідування.
Апелянт зазначає, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правову кваліфікацію.
З огляду на викладене, прокурор вважає, що висновок суду про необхідність повернення обвинувального акта прокурору є хибним, оскільки підстав для його повернення немає, а тому просить скасувати ухвалу суду та призначити нове підготовче судове засідання в суді першої інстанції.
Ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта вмотивована тим, що формулювання обвинувачення містить знеособлення працівників грального закладу, яким ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акта, надавав вказівки щодо діяльності грального закладу, яке істотно обмежує право ОСОБА_5 на захист від логічного і конкретного обвинувачення.
Суд також звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не зазначено як анкетних даних цих працівників грального закладу, так і їх процесуального статусу, зокрема, чи є ці особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, у зв`язку з розшуком або встановленням.
Крім того, суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, зазначає, що в обвинувальному акті не зазначено процесуального статусу особи на імя ОСОБА_7 , який, відповідно до формулювання обвинувачення, передав ОСОБА_5 нежитлове приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для використання та здійснення останнім діяльності, пов`язаної з гральним бізнесом.
Суд звертає увагу на те, що у формулюванні обвинувачення вказано про те, що ОСОБА_5 займався гральним бізнесом у період часу з 07 лютого 2017 року по 16 лютого 2017 року, тобто з моменту отримання від ОСОБА_7 в оренду нежитлового приміщення, проте обвинувальний акт містить лише вказівку на те, що 16 лютого 2017 року у вечірній час доби за адресою: АДРЕСА_2 , гравці внесли в гральні автомати по 50 грн. З огляду на це, обвинувальний акт не містить, які незаконні дії були вчинені ОСОБА_5 з 07 лютого 2017 року по 15 лютого 2017 року.
Іншою підставою повернення обвинувального акта є те, щоостанній не містить відомостей про те, який саме пристрій (назва, серія) було оглянуто і чому він є саме гральним автоматом.
Крім того, суд вказує на те, що як вбачається з обвинувального акта, останній був затверджений прокурором 28 квітня 2017 року, а обвинуваченому та захиснику вручений 28 лютого 2017 року, що підтверджується розписками, тобто до його затвердження.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Статтею 291 КПК України передбаченівимоги до складання обвинувального акта.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Крім того, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з направленням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, оскільки саме з даного часу підозрюваний стає обвинуваченим і має захищатися від обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до суду був направлений обвинувальний акт, складений старшим СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві та затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 28 квітня 2015 року.
Разом з тим, з розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) (а.с. 13 14) вбачається, що обвинувальний акт був вручений стороні захисту 28 лютого 2017 року.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 отримали обвинувальний акт, який всупереч вимогам ч. 1 ст. 291 КПК України, ще не був затверджений прокурором.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є правильним, тому судом було прийнято обґрунтоване рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що інші підстави повернення обвинувального акта прокурору, які вказані в ухвалі суду першої інстанції, не є підставами для його повернення.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання, які стосуються безпосередньо змісту формулювання обвинувачення як це зазначає суд, зокрема щодо відсутності певних обставин, передбачених ст. 91 КПК України у обвинувальному акті, оскільки, виходячи з завдань підготовчого судового засідання, на цій стадії встановлюється лише відповідність форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом як це передбачено ст. ст. 314-317 КПК України, не торкаючись суті обвинувачення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України і відсутність у суду підстав про його повернення прокурору для усунення недоліків, не ґрунтуються на законі і не відповідають даним обвинувального акта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404 ,407, 418, 419 КПК колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2017 року про повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні № 50001513щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203 2 КК України, залишити без мін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3