Справа № 462/5556/16-к
У Х В А Л А
20 жовтня 2016 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із заступником начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003767, про накладення арешту на майно,

встановив:
Слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із заступником начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , 19.10.2016 року звернувся в суд з клопотаннями про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», 2013 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (первинний номер кузову НОМЕР_3 ) з ключем до нього та документами (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане на ПІП ОСОБА_5 ), який належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотань слідчий покликається на те, що з 18.10.2016 під час огляду авто марки «Volkswagen Passat», 2013 р.в., білого кольору, р.н. НОМЕР_1 (що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є у власності ОСОБА_5 ) в сервісному центрі 4641, що по вул. Д.Апостола, 11 в м. Львові виявлено ознаки зміни ідентифікаційних номерів. Встановлено, що номер кузова НОМЕР_2 представленого на дослідження авто піддавався змінам, а саме перебиттю окремих знаків, встановлено первинний номер кузова - НОМЕР_3 , авто з яким з 25.06.2015 числиться в угоні за Святошинським УП ГУ НП в м. Києві. Крім цього, як з`ясовано, що 18.10.2016 з письмовою заявою в Залізничний ВП звернулась ОСОБА_5 , в якій просить вжити заходів до візуально знайомої особи на ім`я « ОСОБА_6 », який в листопаді 2015 року шляхом обману, приховавши первинний номер кузова продав їй авто марки «Volkswagen», моделі «Passat», 2013 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , первинний номер кузова якого з 25.06.2015 перебуває в угоні, згідно бази даних ОВС України, чим завдав матеріальної шкоди у великих розмірах.

По матеріалах кримінального провадження об`єкт посягання - авто марки «Volkswagen», моделі «Passat», 2013 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , первинний номер кузова НОМЕР_2 (первинний номер кузову НОМЕР_3 ) з ключем до нього та документами, 18.10.2016 вилучений та визнаний речовим доказом по даному провадженню.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви таких, які просять задовольнити.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0003767, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0003767, 18.10.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ст.290, ч.3 ст.190 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.10.2016 під час огляду авто марки «Volkswagen Passat», 2013 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є у власності ОСОБА_5 ) в сервісному центрі 4641, що по вул. Д.Апостола, 11 в м. Львові виявлено ознаки зміни ідентифікаційних номерів. Встановлено, що номер кузова НОМЕР_2 представленого на дослідження авто піддавався змінам, а саме перебиттю окремих знаків, встановлено первинний номер кузова - НОМЕР_3 , авто з яким з 25.06.2015 року числиться в угоні за Святошинським УП ГУ НП в м. Києві.

18.10.2016 року під час огляду на території Залізничного ВП ГУНП у Львівській області на вул. Чернівецька, 2 у м.Львові було вилучено даний автомобіль.

Частина 5 ст.237 КПК України передбачає, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до вимог ч.7 ст.237 КПК України вилучені при огляді речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Зміст ст.167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене майно. Так, згідно ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому, зважаючи на положення ст.ст. 167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Інші речі та документи під час огляду не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення речей чи документів, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч.2 ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі та документи не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Висновком експертизи №14/159/19415 від 18.10.2016 року підтверджується факт перебиття окремих знаків та встановлено первинний номер кузова автомобіля.

Враховуючи специфіку експлуатації автомобіля як джерела підвищеної небезпеки і водночас об`єкта права власності, законодавець встановив деякі обмеження у діяльності власника.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про дорожній рух» та п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені. Правила дорожнього руху експлуатацію таких транспортних засобів забороняють.

Стаття 290 КК України передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Предметом цього злочину є кузов, двигун, шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів. При реєстрації транспортних засобів у технічний паспорт заносяться ці номери, завдяки чому ці засоби можуть бути ідентифіковані.

Майно, на яке просить накласти арешт слідчий, як встановлено, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167, ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, може бути відчужений, втрачений, арешт на це майно є обґрунтованим за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як встановлено при розгляді клопотання вилучене під час огляду 18.10.2016 року майно має статус тимчасово вилученого майна. Отже, слідчий у клопотанні мав право ставити питання про накладення арешту на вказані речі, з тих підстав, що вони відповідають критеріям, вказаним у ч.2 ст.167 КПК України, тобто з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на автомобіль, ключі і документи на автомобіль порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховує вищезазначені обставини кримінального провадження, те, що автомобіль марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (первинний НОМЕР_3 ), з ключем до нього та документами (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане на ПІП ОСОБА_5 ) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що обмеження права власності ОСОБА_5 є співрозмірним з потребами кримінального провадження та дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з метою недопущення його відчуження, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 113, 117, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із заступником начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003767, про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (первинний НОМЕР_3 ), з ключем до нього та документами (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане на ПІП ОСОБА_5 ), який належить ОСОБА_5 , з правом власника користування автомобілем, але без права його відчуження.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1