Справа 350/1486/16-к
Номер провадження 1-кп/350/52/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року смт.Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Рожнятів в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження №0000329, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 06.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременець Тернопільської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, судимого вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04.08.2014 року за ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком п"ять років, ухвалою Долинського районного суду від 22.07.2016 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на термін 8 місяців 9 днів, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,суд-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 , вчиненому повторно.

Злочин вчинений за наступних обставин.

05 листопада 2016 приблизно о 21 год., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території по вул.С.Стрільців 52, що в смт.Брошнів-Осада, Рожнятівського району, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, проник у незачинений на ключ салон автомобіля марки «Мерседес-Бенс 207», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 38364 грн., який знаходився на вказаній території та належить потерпілому, запустивши без ключа двигун внутрішнього згорання, виїхав з території та поїхав у напрямку с.Голинь, Калуського району. Однак не справившись із керуванням, заїхав у кювет по вул.Залізничній, що в смт.Брошнів-Осада де і залишив викрадений автомобіль.

Свою вину у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю та пояснив, що злочин ним вчинено за викладених вище обставин. У тому що сталося він щиро кається та запевняє, що більше не буде вчиняти злочинів. Просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Однак направив на адресу суду заяву в якій вказав, що просить справу розглядати у його відсутності, а обвинуваченого суворо не карати.

Суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого не викликають сумнівів у правильності розуміння ними змісту та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.289 ч.2 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 , вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому з обвинувачення слід виключити обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів, оскільки в даному випадку рецидив злочинів утворює одночасно їх повторність, яка передбачена ч.2 ст.289 КК України, як ознака злочину, та врахована при його кваліфікації, а тому за змістом ч.4 ст.67 КК України суд не може враховувати рецидив злочинів ще раз при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає те, що він позитивно характеризуються, щире каяття, активне сприяння у розкриттю злочину та думку потерпілого.

При таких обставинах суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе при ізоляції від суспільства, а покарання необхідно призначити у межах санкції ст.289 ч.2 КК України.

Одночасно суд враховує, що вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04.08.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ст.289 ч.2 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.03.2016 року ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - у виді 1 року 2 місяці 3 дні обмеження волі.

Ухвалою Долинського районнного суду Івано-Франківської області від 22.07.2016 року ОСОБА_5 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий строк 8 місяців 9 днів.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04.08.2014 року.

У такому разі, згідно ч.4 ст.81 КК України при вчиненні особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71 і 72 КК України.

Відповідно до положення п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року з наступними змінами - при визначенні покарання за правилами ст.71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і визначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.

Судом встановлено, що ухвалою Долинського районного суду від 22.07.2016 року ОСОБА_5 звільнений умовно - достроково від відбування покарання і невідбута частина покарання становить 8 місяців 9 днів обмеження волі.

Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.71 КК України, тобто до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04.08.2014 року.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злючину передбаченого ст.289 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років, без конфіскації майна.
Відповідно до ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, за вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04.08.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст.289 ч.2 КК України та умовно-достроково звільнено ухвалою Долинського районнного суду Івано-Франківської області від 22.07.2016 року від відбування покарання на невідбутий строк 8 місяців 9 днів, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком - п'ять років один місяць, без конфіскації майна.
Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін, а строк відбування покарання обчислювати з 15.00 год. 06.11.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 1583,28 грн. витрат на залучення експерта.

Речові докази по справі :

- автомобіль марки «Мерседес-Бенс 207», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути потерпілому - ОСОБА_6 ;

- два ДВД диски із записами з камер відеоспостереження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- два сліди підошви взуття, окурок та навісний замок - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1