Ухвала іменем україни 28 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про визначення підсудності кримінального провадження № 0000570 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за Франківським районним судом м. Львова,

в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про визначення підсудності кримінального провадження щодо нього за Франківським районним судом м. Львова.
У клопотанні обвинувачений зазначає, що місце вчинення інкримінованих йому дій є як Рівненська область, так і м. Львів. Разом з цим обвинуваченим зроблено посилання на можливість забезпечення оперативності та ефективності цього кримінального провадження саме Франківським районним судом м. Львова, за місцем його проживання, оскільки стан його здоров`я вимагає постійного контролю лікарів, а часті поїздки в судові засідання до Млинівського районного суду Рівненської області можуть лише ускладнити ситуацію зі здоров`ям. Крім того, обвинувачений вказує на те, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх онуків та хворі пристарілі батьки, які потребують постійної уваги.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, та дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 1 ст. 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як убачається з копії обвинувального акта, наданого Млинівським районним судом Рівненської області, місце вчинення інкримінованих ОСОБА_4 дій не зазначено, у зв`язку з чим кримінальне провадження було направлено до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.
Проте на підставі ухвали колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000570 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, переданий з Дубенського міськрайонного суду Рівненської області до Млинівського районного суду Рівненської області з підстав неможливості утворити склад суду.
Положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого. Разом із цим абз. 6 ч. 1 вищезазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Із системного аналізу норм КПК випливає, що з огляду на вимоги процесуального закону, кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.
Проте, обвинуваченим у клопотанні не наведено переконливих доводів щодо необхідності направлення кримінального провадження до Франківського районного суду м. Львова, які могли б слугувати підставою для визнання їх винятковими та з яких вбачалась би неможливість забезпечення виконання завдань цього кримінального провадження Млинівським районним судом Рівненської області.

В той же час із наданих суду касаційної інстанції матеріалів видно, що досудове розслідування здійснювалося слідчим відділенням Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, процесуальне керівництво забезпечується Дубенською місцевою прокуратурою, а також усі потерпілі та свідки у цьому кримінальному провадженні проживають у м. Дубно чи Дубенському районі Рівненської області, а тому направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до Франківського районного суду м. Львова не забезпечить його оперативності та ефективності.
Більше того, у клопотанні обвинувачений не порушує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, як це зазначено у ст. 34 КПК України, а ставить вимогу про визначення його підсудності Вищим спеціалізованими судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що не входить до компетенції касаційного суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та направлення кримінального провадження щодо нього з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про визначення підсудності кримінального провадження № 0000570 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за Франківським районним судом м. Львова залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3