Справа № 463/1368/17
Провадження № 1-кп/463/253/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000418 від 16.02.2017 року про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, раніше не судженого (згідно ст.89 КК України), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

в с т а н о в и в :
15 лютого 2017 року близько 17 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився біля квартири АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 . Під час даного конфлікту ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на погрозу вбивством та усвідомлюючи, що ця погроза здатна викликати в ОСОБА_5 побоювання за своє життя, спочатку словесно погрожував останньому вбивством, а потім з метою залякування, вийняв із-за поясу штанів пневматичний пістолет, щоб змусити ОСОБА_5 , який у цей час мав намір викликати працівників поліції, не робити цього.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 приставив ОСОБА_5 пістолет в область грудної клітки зліва, при цьому словесно висловлював останньому погрози вбивством, у зв`язку з чим в ОСОБА_5 були реальні підстави побоюватися здійснення вказаної погрози. Реально побоюючись за своє життя, ОСОБА_5 змушений був відмовитися телефонувати в поліцію, після чого ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що 15 лютого 2017 року точної години пригадати не може, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на сходовій клітці в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , побачив свого сусіда ОСОБА_5 . Між ними раптово виник словесний конфлікт, при цьому, він словесно погрожував потерпілому вбивством, після чого витягнув пневматичний пістолет, приставив його до грудної клітки ОСОБА_6 та продовжив висловлювати погрози вбивством останньому. Чому саме виник конфлікт він не пам`ятає, оскільки в цей день вживав алкогольні напої. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненому кримінальному правопорушенні, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив погрозу вбивством за наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.129 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не суджений (згідно ст.89 КК України), за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку з приводу психічного захворювання не знаходиться, при цьому, з 14.08.2012 року перебуває на обліку в ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою, яка досягла пенсійного віку.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
З врахуванням вищенаведеного, а також те, що обвинувачений досяг пенсійного віку, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді арешту.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Речові докази по кримінальному провадженню: пневматичний пістолет, чорного кольору, на затворі якого заходиться напис латинськими літерами «MAKAROV», з правої сторони знаходиться напис «11668236, саl.4,5mm/(177), UMAREX», магазин із 6-ма (шістьма) металевими кульками, предмет циліндричної форми, зовні візуально схожий на газовий балон пневматичного пістолету знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1