Справа № 152/529/17
В И Р О К
іменем України
12 квітня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника Шаргородського
РВ з питань пробації ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, з середньою освітою, раніше не судимої,

Обвинувачена ОСОБА_4 29.11.2016 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи в залі відвідувачів у приміщенні кафе-бару ПП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_2 , помітивши на підвіконні горщик з кімнатною рослиною «Заміокулькас», що належить власниці кафе ОСОБА_6 , вирішила викрасти рослину в горщику. Підійшовши до вікна і переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, обвинувачена ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала горщик «Бутон» місткістю 3 л. вартістю 49,70 грн. з кімнатною рослиною «Заміокулькас» висотою 50 см. вартістю 212 грн., після чого покинула місце крадіжки, розпорядившись викраденим на власний розсуд. При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 заподіяла збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 261,70 грн.
Будучи допитаною під час судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 27.03.2017 року, визнала повністю. Суду показала, що 29.11.2016 року їздила за покупками для дітей в м. Жмеринку, звідки поверталася пізно, приблизно о 21 годині, і так як замерзла, то вирішила зайти в кафе ПП «Добровольська», щоб випити чаю. Замовивши чай та пиріжок, вона присіла за столик в залі відвідувачів. Коли ОСОБА_6 пішла на кухню, то вона залишилися в залі одна і вирішила викрасти вазон із горщиком, який їй дуже сподобався. Підійшовши до вікна, вона подивилася, що нікого немає і викрала вазон з горщиком та вийшла з приміщення кафе. По дорозі їй зустрівся житель с. Пеньківка ОСОБА_7 , який їхав автомобілем і якого вона зупинила та попросила, щоб підвіз додому. Про те, що вазон з ринкою вона викрала в кафе, нікому не повідомляла. На теперішній час вона відшкодувала збитки, заподіяні злочином, у вчиненому розкаюється, просить її суворо не карати, так як усвідомила свою протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого злочину.
Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, який передбачений ч.1 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 27.03.2017 року.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 в заяві до суду просила судовий розгляд проводити у її відсутності, не заперечує щодо розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України (а.с.9).
Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечує щодо здійснення судового розгляду кримінальної справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, який передбачений ч.1 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 27.03.2017 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , викладену в заяві до суду, обвинуваченої ОСОБА_4 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачена ОСОБА_4 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності її позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 , що при таких обставинах вона позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 27.03.2017 року, доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме: 29.11.2016 року, приблизно о 21 годині, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в залі відвідувачів у приміщенні кафе-бару ПП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_2 , помітивши на підвіконні горщик з кімнатною рослиною «Заміокулькас», що належить власниці кафе ОСОБА_6 , вирішила викрасти рослину в горщику. Підійшовши до вікна і переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, обвинувачена ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала горщик «Бутон» місткістю 3 л. вартістю 49,70 грн. з кімнатною рослиною «Заміокулькас» висотою 50 см. вартістю 212 грн., після чого покинула місце крадіжки, розпорядившись викраденим на власний розсуд. При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 заподіяла збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 261,70 грн.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 повинна нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин, що передбачений ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_4 щиро покаялася у скоєному, відшкодувала потерпілій заподіяні злочином збитки (а.с.9). Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_4 .
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж всього досудового розслідування та судового розгляду обвинувачена визнала вину, надала показання, які відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування і викладеним у обвинувальному акті від 27.03.2017 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.39, 38, 40). Ці обставини суд також враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_4 .
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Також, суд встановив, що на утриманні ОСОБА_4 перебуває четверо неповнолітніх дітей (а.с.41-44).
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Шаргородського районного відділу з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 12.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вчинила умисний злочин середньої тяжкості, але щиро покаялася; обвинувачена не має власного житла, не працює, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Шаргородської ЦРЛ не перебуває, не виявляє агресії щодо оточуючих людей. Також, обвинувачена не заперечує злочинності своїх дій, розуміє, що вчинила злочин, але висловлює бажання до змін способу свого життя, має намір працевлаштування, заперечує можливість вчинення злочинів у подальшому. Ризик повторного вчинення злочину оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку укладача досудової доповіді фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Шаргородського районного відділу з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тобто без позбавлення її волі чи арешту (а.с.24-25).
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи ОСОБА_4 , соціально-психологічної характеристики обвинуваченої представником органу пробації, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що вона щиро розкаялався у скоєному, відшкодувала заподіяні злочином збитки, з врахуванням думки потерпілої ОСОБА_6 , яка в заяві до суду зазначила, що не має до обвинуваченої претензій матеріального чи морального характеру та при призначенні покарання покладається на вирішення суду, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення останній покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нового злочину.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Цивільний позов у означеній кримінальній справі не заявлявся.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.
Зокрема, експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України проведено: 17.03.2017 року товарознавчу експертизу і надано висновок за №1390/17-21 (а.с.34-36), вартість експертизи становить 198 грн. (а.с.37).
Таким чином, ці процесуальні витрати в сумі 198 грн. на залучення експерта з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 .
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Горщик з рослиною «Заміокулькас», що визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінального провадження (а.с.33) і переданий на зберігання до вирішення кримінальної справи у кімнату речових доказів Шаргородського ВП, слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.185 КК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за якою засудити її до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дев`ятсот тридцять п`ять гривень.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не застосовувати.
Речовий доказ: горщик з рослиною «Заміокулькас» повернути володільцю ОСОБА_6 .
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування судових витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України: 198 (сто дев`яносто вісім) гривень за проведення товарознавчої експертизи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1