н/п 1-кп/640/153/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
представника ПАТ « АКЦЕНТ БАНК»
та ПАТ КБ « ПРИВАТ» - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, незаміжньої, з середньою освітою, не працюючої, раніше судимої, останній раз: 06.12.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в СІЗО №27 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 222 КК України, -
в с т а н о в и в :
Разом з цим, 24.07.2013 року, в денний час доби, точний час у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, повторно, із корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, який полягає у використанні підробленого документу, направленим на заволодіння належним ПАТ КБ «ПриватБанк» майном, а саме грошовими коштами в сумі 1400 грн., з метою отримання кредиту, який вона не збиралась виплачувати, видаючи себе за іншу особу, а саме ОСОБА_8 , використовуючи завідомо підроблений паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01.09.1997 року, МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому маються зміни у вигляді заміни фотокартки, прийшла до ПАТ КБ «ПриватБанк», за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 40.
У період з 24.07.2013 року до теперішнього часу внесення грошових коштів в ПАТ КБ «ПриватБанк» для погашення виниклої заборгованості за цим договором не робилося, у зв`язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» причинено матеріальний збиток на вказану суму.
Згідно висновку судової технічної експертизи №176 від 22.05.2015, відбиток круглої печатки ТОВ «Будівельна компанія «СУМІШ» в довідці про доходи №3/8-13 від 20.08.2013, нанесений за допомогою рельєфного еластичного кліше, виготовленого із застосуванням фото полімерної технології. Даний відбиток нанесений не круглою печаткою ТОВ «Будівельна компанія «СУМІШ», зразки відбитків якої надані на дослідження.
Будучи введеною ОСОБА_5 в оману, співробітник ПАТ КБ «А-Банк» ОСОБА_10 , прийняла документи, а саме копію паспорту серії НОМЕР_1 , виданий 01.09.1997 року, МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від останньої, який ОСОБА_5 власноручно підписала (завірила підписом від імені ОСОБА_8 та написом «Копія вірна»), що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи №175 від 22.05.2015 та уклала з нею кредитний договір Розстрочка №А244RG109310289, в наслідок чого ОСОБА_5 отримала кредит на суму 3817,35 грн. для покупки ноутбука ASUS X301A Blue (X301A-RX276D).
В подальшому, кошти в розмірі 3792 грн., згідно з кредитним договором Розстрочка №А244RG109310289 шляхом безготівкового перерахування грошових коштів, перераховані ФОП ОСОБА_11 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , за оплату товару, а саме ноутбука ASUS X301A Blue (X301A-RX276D).
У період з 31.07.2013 року до теперішнього часу внесення грошових коштів в ПАТ КБ «А-Банк» для погашення виниклої заборгованості за цим договором не робилося, у зв`язку з чим ПАТ КБ «А-Банк» причинено матеріальний збиток на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому правопорушенні визнала в повному обсязі, пояснивши, що дійсно 24.07.2013 року в приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 40, знаючи, що паспорт на ім`я ОСОБА_8 з її фотокарткою є підробленим, надала його працівникам банку, отримала кредит з оформленням картки з лімітом з початку 1400 грн. а потім збільшеним до 8200 гривень.
У судовому засіданні усі учасники кримінального процесу, в тому числі обвинувачена ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнали недоцільним досліджувати докази по справі, так як обвинувачена не оспорювала фактичні обставини справи. При цьому суд з`ясував, чи правильно ОСОБА_5 розуміє зміст обставин, чи не має сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку ОСОБА_5 буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що провина обвинуваченої ОСОБА_5 доказана у повному обсязі та її дії кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за ч.1 ст. 222 КК України, як шахрайство з фінансовими ресурсами, а саме надання завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючи покарання обставини, дані про особу обвинуваченої, її стать та вік.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, яка раніше судима, останній раз 06.12.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, злочин скоїла в період іспитового строку, притягнута до відповідальності 20.06.2014 року СУ ГУМВС України в Харківській області за ст. 149 ч.3, ст. 303 ч.3, ст. 149 ч.2 КК України і справа за даним обвинуваченням розглядається в Комінтернівському районному суді м. Харкова. 14 грудня 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_5 постановлено вирок, який не набрав законної сили, у зв`язку з тим, що обласною прокуратурою Харківської області на вказаний вирок подана апеляційна скарга. За вказаним вироком ОСОБА_5 тримається під вартою з 18 лютого 2014 року.
Вивченням особи ОСОБА_5 також встановлено, що вона не заміжня, не працює, офіційних джерел доходу немає, характеризується нейтрально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Даних про хронічні хвороби та даних на підтвердження неможливості перебування в умовах ізоляції суду захистом також не надано.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи скоєння злочину в період іспитового строку, необхідно призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, необхідних для досягнення цих цілей, і при цьому застосувати вимоги ст. 70 КК України при призначення покарання за сукупністю злочинів за даним вироком та ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків / даного вироку та невідбутого покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.12.2012 року.
При призначенні покарання за ч.1 ст. 222 КК України суд вважає недоцільним застосовувати до обвинуваченої позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю, оскільки ОСОБА_5 на посадах, пов`язаних з матеріальною відповідальністю не перебувала та діяльністю, пов`язану з матеріальними ресурсами не займалася.
При вирішенні питання про запобіжний захід відносно ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
У Комінтерновському районному суді м. Харкова слухалась кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч.ч.2, 3 ст. 149, ч. ч. 2,3 ст. 303 КК України та ОСОБА_5 за ч.ч.2, 3 ст. 149, ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України.
Вказаним вироком суду від 14 грудня 2016 року ОСОБА_5 , визнано винною у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, щляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Червонозаводського районнного суду м. Харкова від 06.12.2012 року та остаточно призначено покарання 5 років і 11 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст. 149 КК України ОСОБА_5 виправдано. Строк покарання ОСОБА_5 обчислювано з 18 лютого 2014 року, зарахувавши строк її попереднього ув`язнення з 18 лютого 2014 року по 14 грудня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань продовжено до набрання вироку законної сили.
За даним кримінальним провадженням раніше вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2016 року / суддя ОСОБА_13 / ОСОБА_5 була визнана винною у скоєні злочинів за ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 222 КК України та з урахуванням ст. 71 КК України призначено покарання 3 роки і 6 місяців, запобіжний захід був обраний у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі м. Харкова, строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 22 квітня 2016 року. / а. с. 32 Т.3 /
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2016 року вказаний вирок Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2016 року відносно ОСОБА_5 був скасований / а. с. 70 Т.3 /, направлений на новий розгляд, а запобіжний захід продовжено до 08 липня 2016 рок, який зберігається по цей час.
Таким чином, при визначенні строку тримання під вартою за даним кримінальним провадження ОСОБА_5 знаходиться під вартою з 22 квітня 2016 року.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно строк відбування покарання за даним провадження м обчислювати з 22 квітня 2016 року, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання, враховуючи вимоги ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судовому засіданні прокурор пропонував застосувати до ОСОБА_5 ст. 70 ч.4 КК України та частково приєднати до даного вироку покарання призначене ОСОБА_5 , вироком 14 грудня 2016 року Комінтернівського районного суду, яким призначено покарання покарання 5 років і 11 місяців позбавлення волі.
З даними доводами суд не погоджується з наступних підстав.
Суд виходить з того, що кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду.
На даний час вирок Комінтерновського районного суду м. Харкова від 14.12. 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч.ч.2, 3 ст. 149, ч. ч. 2,3 ст. 303 КК України та ОСОБА_5 за ч.ч.2, 3 ст. 149, ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України не набрав законної сили у зв`язку з поданням на вирок апеляційної скарги прокуратурою Харківської області / копія вироку знаходиться в матеріалах справи / .
На думку суду, у даному випадку в порядку ст. ст. 539, 537 КПК України під час виконання вироків до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться засуджений та відбуває покарання, вирішується питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ КБ «А-Банк» суд задовольнити та стягнути спричинену матеріальну шкоду у сумі майнової шкоди 8153, 60 грн. та 3865,07 грн. відповідно.
Суд також вважає за необхідне керуючись ст. ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 1227, 60 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань продовжити до набрання вироку законної сили.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 222 КК України та призначити їй покарання:
за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді 2 / двох / років обмеження волі;
за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 3 / трьох / років позбавлення волі
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 / трьох / років позбавлення волі.
Додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю за ч.1 ст. 222 КК України до ОСОБА_5 не застосовується, оскільки вона на посадах, пов`язаних з матеріальною відповідальністю не перебувала та діяльністю, пов`язану з матеріальними ресурсами не займалася.
В силу ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.12.2012 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 / трьох / років 6 шість / місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 22 квітня 2016 року, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання, враховуючи вимоги ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі, передані потерпілому на зберігання залишити у його користуванні, залучені до матеріалів справи зберігати в справі.
Цивільні позови ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ КБ «А-Банк» задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму майнових збитків в розмірі 8153, 60 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «А-Банк» суму майнових збитків в розмірі 3865,07 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 1227,60 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань продовжити до набрання вироку законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -