Провадження № 1-кп/643/810/17
Справа № 643/8429/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2017 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0003571 від 30.04.2016року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, непрацюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м.Харкова надійшла угода про визнання винуватості з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003571 від 30.04.2016року, яка була укладена 26.06.2017року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 у червні 2015року, точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, в лісосмузі на території Вовчанського району Харківської області, збираючи металобрухт, побачив на землі два предмети, схожих на протипіхотну міну та артилерійський снаряд часів великої вітчизняної війни. В цей момент ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що знайдені ним предмети, схожі на протипіхотну міну та артилерійський снаряд, можуть бути бойовими припасами, маючи умисел на незаконне зберігання вказаних бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, підняв з землі, тим самим придбав два предмети, схожих на протипіхотну міну та артилерійський снаряд, після чого поклав до свого рюкзака та переніс до автомобілю «Дача Логан» д.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та перевіз зазначені предмети за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно носив предмети, схожі на протипіхотну міну та артилерійський снаряд. В подальшому, ОСОБА_5 заховав предмети, схожі на протипіхотну міну та артилерійський снаряд, у квартирі за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно зберігав раніше придбані предмети, схожі на протипіхотну міну та артилерійський снаряд. 30.04.2016року о 08год.50хв. в ході огляду місця події, два предмети схожі на протипіхотну міну та артилерійський снаряд, було вилучено. Згідно акту перевірки об`єкту на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів вилучений предмет, схожий на протипіхотну міну та артилерійський снаряд. Крім того, відповідно до довідки спеціаліста-вибухотехніка від 30.04.2016року про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів при перевірці та огляді вилученого предмету з металу, який схожий за своїми конструктивними особливостями та зовнішніми характеристиками на протипіхотну міну та артилерійський снаряд встановлено, що останній належить до категорії «обмежено небезпечний». Також згідно висновку експертизи за №5062 від 14.11.2016року вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , два предмети за зовнішніми ознаками схожі на протипіхотну міну та артилерійський снаряд часів великої світової війни є 81-мм німецькою осколковою мінометною міною зразка 1938 року та німецькою протипіхотною міною зразка 1935року. Осколкова мінометна міна та протипіхотна міна, є зарядами вибухової речовини у міцному корпусі та належать до категорії бойових припасів та придатна до вибуху.
Дані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним злочину за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Під час досудового розслідування 26.06.2017року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Так, відповідно до угоди про визнання винуватості від 26.06.2017року, ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри.
Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та із застосуванням визначених судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтримали відповідну угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, отже, суд приходить до висновку, що вищевказана угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрат на залучення експертів не має.
Цивільний позов не заявлений.
У відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.06.2017року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: пінопластовий короб з двома отворами із слідами бруду, осколки та частину снаряду, передані на зберігання до камери схову речових доказів Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області /квитанція №00116 від 04.05.2016року/ знищити.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова потягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1