Справа № 761/4984/17
Провадження № 1-кс/761/3160/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 420 151 100 000 005 53, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з вищою освітою, СПД фізична особа, має на утриманні дитину 2017 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу Київської області ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 07.02.2016 винесено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України. Вказані злочини вчинені за таких обставин.

Загальними зборами засновників СТ «Лелека» від 21.06.2007 ОСОБА_4 обрано головою Споживчого товариства «Лелека».

Згідно з розділом № 1 «Загальні положення» статуту Броварської районної спілки споживчих товариств в редакції 2009 року Споживче товариство «Лелека» є членом Броварської районної спілки споживчих товариств та виконує вимоги статуту.

Тобто, ОСОБА_4 був членом правління Броварської районної спілки споживчих товариств, як голова СТ «Лелека», отже був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тому у силу ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

У подальшому, ОСОБА_4 та голова правління Броварської районної спілки споживчих товариств ОСОБА_7 розробили та втілили у дію схему незаконного привласнення майна, яким користувалась Броварська районна спілка споживчих товариств.

Так, ОСОБА_7 12.12.2011 виступила на позачерговій конференції Броварської райспоживспілки, де, достовірно знаючи, що на час позачергової конференції майно Броварській райспоживспілці не належить, запропонувала передати споживчому товариству «Лелека» для оформлення дозвільних документів та документів на користування землею такі об`єкти: об`єкт № 1: адмінбудівля, за адресою: Київська область м. Бровари вул. Київська, 139; об`єкт № 2: адмінбудівля, за адресою: Київська бласть м. Бровари, вул. Вокзальна, 22/1; об`єкт № 3: складські приміщення, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Вокзальна, 22/2; об`єкт № 4: круп`яний склад, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Вокзальна, 22/3; об`єкт № 5: будівля заготівельного пункту, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Вокзальна, 3; об`єкт № 6: адмінбудівля, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Івана Гонти, 16/1; об`єкт № 7: швейний цех, за адресою: Київська область м. Бровари вул. Богунська, 22/10; об`єкт № 8: адмінбудівля АТП, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/9; об`єкт № 9: столярний цех, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/11; об`єкт № 10: приміщення по виготовленню шлакоблоків, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/12; об`єкт № 11: склад будівельних матеріалів, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/13; об`єкт № 12: яйцесклад, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/2; об`єкт № 13: бойня стара, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/4; об`єкт № 14: бойня нова, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/3; об`єкт № 15: виробниче приміщення, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/8; об`єкт № 16: бокси АТП, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/7; об`єкт № 17: адмінбудівля заготконтори, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/6; об`єкт № 18: ангар, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/1; об`єкт № 19: шкіряний склад, за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Богунська, 22/5; об`єкт № 20: приймально-заготівельний пункт, за адресою: Київська область Броварський район, с. Пухівка вул. Леніна, 103-Б; об`єкт № 21: магазин № 5 «Продтовари», за адресою: Київська область Броварський район с. Пухівка, вул. Леніна, 103-А; об`єкт № 22: магазин «Продтовари № 8», за адресою: Київська область Броварський район с. Красилівка, вул. Дяченка, 48; об`єкт № 23: «Продмаг № 1», за адресою: Київська область Броварський район, с. Скибин вул. Київська, 1; об`єкт № 24: комплекс, за адресою: Київська область Броварський район с. Літки вул. Чоповського, 36; об`єкт № 25: нежитлова будівля, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_3 ; об`єкт № 26: кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , ввівши учасників конференції в оману, повідомив, що майно, яке буде передане його споживчому товариству після отримання усіх дозвільних документів, буде повернуте споживчим товариствам, яке ним користувалось, згідно рішення конференції від 12.12.2011 «Про гарантії повернення майна».

Присутні на конференції голови, члени та делегати споживчих товариств, які входили до складу засновників Броварської райспоживспілки обговоривши порушене ОСОБА_4 питання, будучи впевненими в добросовісності дій останнього та ОСОБА_7 , проголосували за вказане рішення.

У подальшому ОСОБА_7 підписала договори купівлі продажу об`єктів нерухомості, а саме: № 1/12 від 06.01.2012; № 2/12 від 06.01.2012; № 3/12 від 06.01.2012; № 4/12 від 06.01.2012; № 5/12 від 06.01.2012; № 6/12 від 06.01.2012; № 7/12 від 06.01.2012; № 8/12 від 06.01.2012; № 9/12 від 06.01.2012; № 10/12 від 06.01.2012; № 11/12 від 06.01.2012; № 12/12 від 06.01.2012; № 8/10 від 08.10.2012; № 12/9 від 12.09.2012; № 1/11 від 13.12.2011; № 6/11 від 13.12.2011 та акти прийому-передачі на вказані вище об`єкти, які розташовані в м. Бровари та Броварському районі Київської області.

12.06.2012 між головою споживчого товариства «Лелека» ОСОБА_4 та ТОВ «Букпромсервіс» укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: адмінбудівлі за адресою: Київська область м. Бровари вул. Вокзальна, 22/1; складських приміщення за адресою: Київська область м. Бровари вул. Вокзальна, 22/2; круп`яного складу за адресою: Київська область м. Бровари вул. Вокзальна, 22/3; будівлі заготівельного пункту, за адресою: Київська область м. Бровари вул. Вокзальна, 3; адмінбудівлі адресою: Київська область м. Бровари вул. Івана Гонти, 16/1.

У подальшому ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ «Букпромсервіс» про визнання права власності на об`єкти нерухомості, які вказані у попередньому договорі від 12.06.2012.

Діючи у відповідності до узгодженого із головою СТ «Лелека» ОСОБА_4 плану дій, ОСОБА_7 , як представник Броварської райспоживспілки (третя сторона у справі № 5009/2657/12), проти задоволення позовних вимог СТ «Лелека» в частині визнання права власності на об`єкти нерухомості не заперечувала. Зловживаючи повноваженнями голови правління Броварської райспоживспілки, діючи в інтересах споживчого товариства «Лелека», достовірно знаючи, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2007 (справа № 2-3496/2007) скасоване Ухвалою Верховного суду України від 05.03.2010, ОСОБА_7 надала суду письмові пояснення та вказала, що правовстановлюючими документами на об`єкти нерухомості, зазначені в договорах 2/11-5/11; 13/12 є рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2007 (справа № 2-3496/2007) та Ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2007, які на той час були уже скасовані.

18.07.2012 рішенням Господарського суду Запорізької області позов споживчого товариства «Лелека» задоволено частково, а саме визнано право власності, за переліченими вище об`єктами, за СТ «Лелека».

Також, 15.10.2012 між головою споживчого товариства «Лелека» ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме перерахованих вище об`єктів нерухомості.

У подальшому, ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_8 про визнання права власності на об`єкти нерухомості, які вказані у попередньому договорі від 15.10.2012.

21.11.2012 рішенням Господарського суду Запорізької області позов споживчого товариства «Лелека» визнано право власності за переліченими вище об`єктами, за СТ «Лелека».

У період часу з 10.02.2013 по 12.02.2013 відбулася державна реєстрація за споживчим товариством «Лелека» права власності об`єктів нежитлової нерухомості, загальна вартість якої згідно висновку комісійної судової оціночно-будівельної експертизи становить 15 879 938 грн.,.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою легалізації об`єктів нерухомості та з метою вжиття заходів щодо набуття права власності на вказані об`єкти нерухомості в якості добросовісних набувачів, створив 6 юридичних осіб, яким документально відповідно до договорів купівлі-продажу, реалізував об`єкти нерухомості.

Таким чином ОСОБА_4 шляхом використання підробленого рішення позачергової конференції Броварської райспоживспілки від 12.12.2011 у Господарському суді Запорізької області здійснив привласнення нерухомого майна, яке перебувало у його віданні, та належало Київській обласній спілці споживчих товариств, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 44 668 578 грн.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити документи та речі, які мають значення для встановлення обставин вчинення перелічених вище кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали висунуту ОСОБА_4 підозру за заявлені ризики непроцесуальної поведінки останнього необґрунтованими.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на даній стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою для дано стадії розслідування підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку зазначеного слідчим ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя враховує дані про його особу, сімейний стан, наявність міцних соціальних зв`язків, репутацію тощо. Сукупність зазначених даних, відсутність у наданих стороною обвинувачення матеріалах підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_4 від органу досудового розслідування приводить до висновку про відсутність вказаного ризику.

Також, слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків.

Водночас, враховуючи, що у розпорядженні органу досудового розслідування відсутня низка документів, які необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, постанова позачергової конференціїБроварської райспоживспілки від 12.12.2011, слідчий суддя вважає існуючий ризик знищення або спотворення підозрюваним таких документів.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Покарання за ч.5 ст.191 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.

Поряд з цим, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Враховуючи зазначені обставини у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- уникати спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_4 .
Строк дії даної ухвали встановити по 14 травня 2017 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником у продовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Повний тест ухвали проголошений 20.03.2017 о 08 год .30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1