УХВАЛА
Іменем України

15.12.2016 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

за участю слідчого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування №0007585 від 13.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що13.12.2016 близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу будинку №12 що розташований за адресою м. Житомир, бульвар Польський. В цей час він помітив раніше невідомого неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та, підійшовши до останнього, запитав «котра година». Відповідаючи на запитання, ОСОБА_8 дістав з лівої кишені куртки мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3 Fashion Grey», який знаходився в пластиковому чохлі чорно-сірого кольору. В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме вище вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 раптово вирвав із руки ОСОБА_8 мобільний телефон марки ««Xiaomi Redmi 3 Fashion Grey» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 вартістю 3670 грн. та втік, таким чином вчинивши ненасильницький грабіж-ривок, при якому ОСОБА_4 застосував певні зусилля, щоб вирвати у ОСОБА_8 мобільний телефон, не звертаючись до застосування насильства.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3670 грн. 00 коп.

13.12.2016 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.12.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого які підтримали клопотання, адвоката, яка в судовому засіданні просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваний свою винну у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В поданому клопотанні слідчий посилається на ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що є тяжким, також останній раніше судимий, на даний час в провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває справа по обвинуваченню останнього за ст. 185 ч. 3 КК України, не працює, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає підстав щодо задоволення клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК. Проте, з урахуванням вищевикладених обставин, а також враховуючи матеріальне положення ОСОБА_4 , який не працює, скоїв тяжкий злочин, суд вважає за недоцільне вирішення питання щодо визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесяти днів з урахуванням строку перебування підозрюваного в якості затриманого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя :