Справа № 592/9280/13-к
Провадження № 1-о/591/1/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

розглянувши матеріали заяв ОСОБА_6 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2013 року за нововиявленими обставинами -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянина Російської Федерації, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та засуджений до покарання у виді 13 років позбавлення волі, ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2014 року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін -

встановив:
ОСОБА_6 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року визнаний винним та засуджений за те, що 02 червня 2013 року близько 22-00 год., знаходячись в приміщенні літньої кухні домоволодіння ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 разом з господарем та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка в ході якої останній наніс ОСОБА_8 кілька ударів в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин обличчя, гематоми м`яких тканин лоба, гематоми навколо орбітальних областей, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Спостерігаючи за побиттям своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 у Семи виник злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 шляхом скоєння його вбивства. Перебуваючи у літній кухні вказаного господарства ОСОБА_6 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, схопив дерев`яну палицю та став нею з силою наносити чисельні удари переважно в область голови ОСОБА_9 та іншим частинам тіла, внаслідок чого останній помер на місці злочину. Після цього ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перетягнув труп ОСОБА_9 на присадибну ділянку господарства ОСОБА_7 за вище вказаною адресою та пішов спати. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №438 від 29 липня 2013 року при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: чисельні крововиливи і садна обличчя, шиї, тулубу, кінцівок, чисельні забійні рани волосистої частини голови та обличчя, трійний перелом нижньої щелепи, чисельні переломи верхньої щелепи, перелом кісток спинки носу зі зміщенням вправо; перелом лівої пластини щитовидного хряща; чисельні дрібнооскольчаті переломи кісток зводу і основи черепу; ушкодження речовини головного мозку. Ушкодження в області волосяної частини голови (забійні рани, множинні переломи кісток зводу і основи черепа, ушкодження речовини головного мозку), утворилися не менше чим від 14 ударів, при цьому вже після виникнення першого удару потерпілий міг втратити свідомість, а наступні удари спричинили смерть. Дані ушкодження утворились в результаті дії тупих предметів приблизно в один і той же час незадовго до смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала в результаті відкритої проникаючої травми черепа, яка супроводжувалась чисельними переломами кісток зводу, основи і лицевого відділів черепа, яка ускладнилась ушкодженням речовини головного мозку. Таким чином, між виявленими тілесними ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_9 існує прямий причинний зв`язок. Наносячи ОСОБА_9 з мотивів особистої неприязні чисельні удари палицею в область голови зі значною силою, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій посягання на життя іншої особи, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, направленим на умисне вбивство.

У поданих заявах про перегляд вироку за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_6 вказує на те, що в протоколі слідчого експерименту від 05 червня 2013 року з його участю, виявлені зловживання слідчого при складанні протоколу з обставинами невідповідними відеозапису. Так, в протоколі зазначено, що ОСОБА_10 побивши ОСОБА_11 і той впав, прощупав пульс, зрозумівши, що ОСОБА_11 мертвий, вийшов з літньої кухні, та у відеозаписі насправді: зрозумів про смерть ОСОБА_11 тільки після того як відвів ОСОБА_12 від подальшого побиття. Слідчим вказано у протоколі, що ним було показано про палицю обмотану в трьох місцях проволокою, насправді про це не було сказано ані слова. Зазначає, що у протоколі підписи не його. Вказані обставини, які викладені у протоколі, були взяті за основу при проведенні експертизи № 438-2 від 28 липня 2013 року, де з`ясовувався характер, механізм і предмет нанесення ударів, яка також була взята за основу обвинувачення.

Також вважає, що було допущено зловживання суду під час кримінального провадження, що виразилось у тому, що свідок ОСОБА_13 показував, що він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 вживав спиртні напої, а пізніше прийшла ОСОБА_12 , чим суд штучно створив такі покази. Насправді ОСОБА_13 показав в судовому засіданні, що коли прийшов ОСОБА_11 , він не чув, його в цей день взагалі не бачив. Цим суд зробив штучну підтасовку обставин, які перешкоджають можливості до притягнення ОСОБА_13 до відповідальності за завідомо неправдиві показання та фальсифікацію справи.

У вироку суду немає експертизи за №503 від 05.07.2013 року та № 718 від 13.08. 2013 року і в судовому засіданні вони не розглядалися, що могло суттєво вплинути на обставини і кваліфікацію його дій.

Також вважає, що створивши підтасовку доказів, Ковпаківський суд необгрунтовано прийшов до висновку про мотив на грунті ревнощів.

Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали заяви засудженого, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши доводи його заяви та матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що заяви засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Згідно ст. 459 ч. 1 КПК України вироки у кримінальних справах, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки на тих підставах, які наведені у п.п. 1-5 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України до нововиявлених обставин відносяться:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Частиною 3 ст. 459 КПК України встановлено, що обставини, передбачені пунктами 2 і 3 ч. 2 ст. 459 КПК України, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Отже, нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, та викладені у відповідній заяві юридичні факти, які знаходяться в безпосередньому зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі, й спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими є такі обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам.

Тобто, обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для скасування вироку повинні бути абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження.

Під час судового розгляду Ковпаківським судом було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 05 червня 2013 року з участю підозрюваного ОСОБА_6 (т. І а.с. 54-57), а також відтворено відеозапис вказаного слідчого експерименту (т. І а.с. 58), та виявлено неточності у відображенні слідчим у протоколі слідчого експерименту пояснень наданих підозрюваним ОСОБА_6 щодо палиці, обмотаної проволокою.

Відповідно до ст.ст. 103, 104 КПК України протокол є формою фіксування кримінального провадження, в якому крім іншого відображається послідовність дій, отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи. Зі змісту п. 3 ч. 2 ст. 105 КПК України додатками до протоколу можуть бути стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 05 червня 2013 року з участю підозрюваного ОСОБА_6 вбачається, що відомості, які повідомлялись підозрюваним ОСОБА_6 слідчим зафіксовано у загальному вигляді, що в цілому відображає зміст проведеної процесуальної дії. При цьому першочергове значення має саме відеозапис вказаної процесуальної дії, а не протокол слідчого експерименту, який відображає суть вчинених дій.

Доводи заяви ОСОБА_6 про те, що обставини, які відображені у протоколі слідчого експерименту, були взяті за основу при проведенні експертизи № 438-2 від 28 липня 2013 року, яка встановлювала механізм заподіяння тілесних ушкоджень, не можна взяти до уваги, оскільки судмедексперт ОСОБА_15 безпосередньо приймав участь під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним, що від підтвердив під час його допиту під час судового розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми, а тому підстави вважати, що при наданні висновку експертом було досліджено лише протокол слідчого експерименту, відсутні.

Не знайшли свого підтвердження доводи заяви ОСОБА_6 щодо зловживання слідчого, прокурора чи суду під час кримінального провадження.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК України вказані обставини щодо зловживання слідчого, прокурора чи суду повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування, відомостей щодо наявності яких суду не надано.

Доводи заяви ОСОБА_6 про відсутність висновків експертиз, які не досліджувалися при постановленні вироку, також не можуть бути визнані нововиявленими. При цьому суд враховує те, що про наявність таких висновків було відомо суду, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, засуджений в суді підтвердив, що слідчим йому був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування, в тому числі і до вказаних експертиз, проте під час судового розгляду він не скористався правом ініціювати питання про дослідження вказаних доказів.

В той же час ОСОБА_6 не скористався своїм правом на оскарження дій слідчого під час проведення підготовчого судового засідання Ковпаківським районним судом м. Суми.

Щодо штучного створення та підроблення доказів судом, яке виразилось у невірному зазначенні показань засудженого, наданих в судовому засіданні, показанням відображених у вироку суду, слід відмітити, що мотив вчинення кримінального правопорушення судом визначався не лише беручі до уваги покази ОСОБА_6 , а й у сукупності з іншими доказами, зокрема довідкою КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» від 31 липня 2013 року про перебування ОСОБА_6 на лікуванні з діагнозом: інфікована непроникаюча колото-різана передньої черевної стінки, флегмона передньої черевної стінки. При цьому засудженим не наводиться нових доказів, які не були відомі при судовому розгляді та винесенні судового рішення та спростовують наявність встановленого вироком суду про вчинення злочину на ґрунті ревнощів.

Зі змісту заяв ОСОБА_6 вбачається, що фактично він висловлює свою незгоду з постановленим відносно нього обвинувальним вироком суду, аналізуючи показання свідків та докази, які були досліджені судом під час розгляду.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд не знаходить законних підстав для задоволення заяв щодо перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 115 ч. 1 КК України за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 459-467 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
Заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

СУДДЯ ОСОБА_16

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3