Справа №: 398/7476/14-к
Іменем України
ВСТАНОВИВ:
В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» не з"явився, надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в скарзі.
Прокурор вимоги за скаргою підтримав, не заперечував проти її задоволення, посилаючись на невиконання слідчим необхідних слідчих дій.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно ч.ч. 1 та 2, ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до положень п.2, ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі якщо встановлена відсутність в діянні кримінального правопорушення, а згідно ч.3 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Відповідно до ч.6 ст. 284 КПК України, копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2013 року за фактом зловживання службовим становищем при проведенні процедури санації ФОП ОСОБА_5 було розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
З метою забезпечення ефективності досудового розслідування в.о. першого заступника Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області було надано слідчому вказівки щодо переліку слідчих дій, які необхідно було вчинити.
16 червня 2014 року слідчий СВ Олександрійського МВ УМВ України в Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення , передбаченого ст. 366 КК України.
Постанова мотивована тим, що претензії ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо законності дій арбітражного керуючого відносяться до категорії господарсько-правових відносин, спори щодо яких вирішуються у відповідних спеціалізованих судах.
Жодних належних заходів щодо виконання вказівок керівництва по здійсненню досудового розслідування, слідчим виконано не було.
Копія постанови представнику потерпілого не направлялась.
За вказаних обставин , постанова слідчого є очевидно незаконною та підлягає безумовному скасуванню.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню.
Підстави для зобов`язання слідчого продовжити розслідування відсутні, оскільки вказаний обов`язок передбачений нормами КПК України.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо не направлення копії постанови про закриття кримінального провадження представнику потерпілого.
В задоволенні решти вимог за скаргою - відмовитию
Матеріали кримінального провадження повернути до Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1