Кримінальне провадження № 629/437/17
Номер провадження 1-кп/629/167/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора- ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 11.12.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст..186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.10.2011 року направлений до місць позбавлення волі. 16.04.2014 року постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова звільнений від відбування покарання на підставі ст..2 Закону України « Про амністію» від 08.04.2014 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 15.12.2016 року, близько 15:00год.,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, що під дахом будинку на території домоволодіння, розташованого навпроти, за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться мобільний телефон, на якому грає музика, після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення даного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи повторно, таємно через хвіртку проник на територію домоволодіння, переконавшись, що його ніхто не бачить, скориставшись відсутністю господаря, викрав мобільний телефон «Nomi» модель «і241», вартістю 540 гривень 12 копійок, котрий належить потерпілому ОСОБА_5 .

З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв інкримінований йому злочин при зазначених обставинах. У скоєнні злочину щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав телефонограму, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, документів щодо долі речових доказів, судових витрат.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, розлучений, не працює. Із висновку представника персоналу органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк вбачається, що обвинувачений не з`явився до Лозівського МРВ з питань пробації для бесіди та ознайомлення з висновком досудової доповіді. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального праворушення була проведена по статистичним факторам розділу І анкети оцінки ризику, за якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є дуже високим. Якщо суд дійде висновку про призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням чи обмеження волі, то з метою виправлення та запобігання вчинення повторного правопорушення в майбутньому до обвинуваченого ймовірно застосувати наступні заходи: контроль за поведінкою та місцем проживання особи; можливе працевлаштування.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, ОСОБА_4 ,судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують,обставин,що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого,обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого,суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України і приходить до висновку про те,що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства,із застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків,які сприятимуть його виправленню,оскільки саме таке покарання, на думку суду,є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. ст. 69, 69-1 КК України у суду відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № 55 від 11.01.2017 року в сумі 175,92грн. суд покладає на обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд, вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2(два) роки не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки :

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судові витрати в сумі 175,92грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 55 від 11.01.2017 року ( код доходів 24060300,р/р 0005, код банку 37999680,МФО 851011 УДКС України в Комінтернівському районі м.Харкова).

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nomi» модель «і241» вважати повернутим законному власнику ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1