Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/686/16-к
провадження № 1-кп/624/1/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Кегичівка 15 травня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, за яким

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Либохора Турківського району Львівської області, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, перебуває у фактичних шлюбних відносин, утриманців не має, не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , засуджений 29 серпня 2014 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу, штраф не сплачено,

- обвинувачується за ч.1 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2014 року ОСОБА_4 , Сахновщинським районним судом Харківської області визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. До теперішнього часу ОСОБА_4 штраф не сплатив. Відповідно до ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документу про сплату штрафу. ОСОБА_4 достовірно знаючи, що повинен був сплатити штраф у місячний строк, умисно ухилився від його сплати.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений повідомив, що обвинувачення за ч.1 ст.389 КК України йому зрозуміле, винним себе визнав повністю, дати показання погодився.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням документів про дані щодо його особи. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини викладені у обвинувальному акті підтримав повністю. У вчиненому розкаявся, запевнив про сплату штрафу.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: довідки Сахновщинської ЦРЛ про те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; довідка, згідно з якою обвинувачений. на військовому обліку в Первомайському ОМВК Харківської області не перебуває; довідка, відповідно до якої обвинувачений не перебуває на обліку в кримінально-виконавчій інспекції Сахновщинського району; довідка з Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району, про те, що ОСОБА_4 дійсно з квітня 2014 року по лютий 2015 року проживав без реєстрації в с. Надеждине Сахновщинського району; копія паспорта обвинуваченого з підтвердженням його анкетних даних; довідка про судимості, згідно з якою ОСОБА_4 був засуджений 29 серпня 2014 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу, вирок вступив в силу 30 вересня 2014 року, а також перебував у розшуку під час досудового розслідування даного кримінального провадження, у зв`язку з чим розслідування призупинено з 04 листопада 2015 року.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_4 , 29 серпня 2014 року вироком Сахновщинського районного суду Харківської області визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. До теперішнього часу ОСОБА_4 штраф не сплатив. Відповідно до ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документу про сплату штрафу. ОСОБА_4 достовірно знаючи, що повинен був сплатити штраф у місячний строк, умисно ухилився від його сплати.

Отже, ці його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.389 КК України.

Він є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, і підлягає покаранню.

Визначаючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає, що згідно із класифікацією за ст. 12 КК України він є невеликої тяжкості, проте його негативні наслідки не усунені, штраф до цього часу не сплачено.

Обставини, що впливають на призначення покарання, згідно ст.ст.66,67 КК України судом не встановлено. При цьому судом взято до уваги, що штраф на протязі більше ніж двох років не сплачений, обвинувачений двічі перебував у розшуку на досудовому розслідуванні та під час судового провадження, ухвала від 28 грудня 2016 року, а тому заявлені у судовому засіданні прокурором пом`якшуючі обставини щодо щирого каяття та сприянню розкриттю злочину, суд вважає безпідставними.

Призначаючи вид та розмір покарання у межах санкції закону, також береться до уваги, особу обвинуваченого, який ніде не працює, негативні наслідки кримінального правопорушення не усунені, штраф не сплачений, переховувався під слідства та суду. У зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для призначення такого виду покарання як виправні роботи, а вбачає необхідність визначити його у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд вважає також обґрунтованим застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання з випробуванням та встановивши іспитовий строк. Водночас, з метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, які обмежують його права на зміну місця проживання або роботи, згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Суд визнає за необхідне призначити покарання запропоноване прокурором, оскільки обвинувачений з ним погодився.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не застосовування.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Умовою звільнення від відбування покарання є не вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених обов`язків.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів - з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1