СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3303/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_3 , слідчого СВ Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007111 від 20.07.2015 року, розглянувши в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.07.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2015, приблизно о 07:35 хв., ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 3, що по вул. Картвелішвілі м. Києві, умисно заподіяли ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , 19.07.2015, проводили дозвілля на території м. Києва, та вживали алкогольні напої. Цього ж дня, приблизно о 07:20, коли ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , помітив раніше знайомого йому ОСОБА_8 з яким у нього на ґрунті раптово виниклої неприязні виник словесний конфлікт, але останній, не бажаючи розвитку подальших подій, попрямував до станції швидкісного трамваю. У цей час, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 вступив у злочину змову з ОСОБА_7 , з яким домовився спричинити ОСОБА_8 тілесні ушкодження. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 прослідували за ОСОБА_8 до станції швидкісного трамваю «Гната Юри» в м. Києві, де між ними продовжився словесний конфлікт, останньому почали завдавати удари по тілу, але ОСОБА_8 почав від них ухилятись. Після цього, даний конфлікт помітив охоронець даної станції, який наказав ОСОБА_5 і ОСОБА_7 йти з даного місця. В подальшому, близько 07:35 ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 прослідували до буд. № 3 по вул. Картвелішвілі в м. Києві, де у них з ОСОБА_8 продовжився словесний конфлікт, в результаті якого останньому почали умисно наносити численні удари руками та ногами по голові та тулубу, заподіявши ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді: переломів 7 та 8 ребра, розриву правої легені з якими останнього було госпіталізовано лікарні.

Після скоєння даного злочину, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 з місця події втекли.

22.07.2015 ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні злочину на підставі ст. 208 КПК України. 23.07.2015, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; довідкою Київської міської клінічної лікарні № 17, згідно якої у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: переломів 7 та 8 ребра, розриву правої легені; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, особа може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Встановлено, що підозрюваний не чинить перешкод слідству, надає свідчення, які співпадають з поясненнями потерпілого, що свідчить про співпрацю підозрюваного зі слідством, за першим викликом з`явився до слідчого, тобто, не переховувався від слідства.

Поведінка підозрюваного не діє підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а слідчим і прокурором протилежного не наведено.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 Листа від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року в пункті 62 зазначив: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , а тому вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 195 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло та із застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі зобов`язання: 1) прибувати до слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою; 2) заборонити цілодобово залишати місце реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 21.09.2015 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_14

Копію цієї ухвали вручено 24.07.2015 року

о «__» год. «__» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

підозрюваний ОСОБА_5 ______________