Дата документу Справа № 332/2088/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 332/2088/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/556/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула 01 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.12.2011 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст.ст. 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 17.02.2015 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 25 днів позбавлення волі;
- 06.04.2016 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт;
- 21.07.2016 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71,72 КК України до 1 року 25 днів позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року обставини:
10.05.2016 року близько 03.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 25 по вул. Фільтровій у м. Запоріжжі, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з каналізаційного колодязя на узбіччі проїзної частини за зазначеною вище адресою чавунну кришку люку, вартістю 607,12 грн., що належить Комунальному підприємству «Водоканал».
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на вказану вище суму.
Крім того, 11.05.2016 року близько 01.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 23 по вул. Фільтровій у м. Запоріжжі, знов вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з каналізаційного колодязя на узбіччі проїзної частини за зазначеною вище адресою чавунну кришку люку, вартістю 607,12 грн., що належить Комунальному підприємству «Водоканал».
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на вказану вище суму.
Також 12.05.2016 року близько 01.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 23 по вул. Фільтровій у м. Запоріжжі, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з каналізаційного колодязя на узбіччі проїзної частини за зазначеною вище адресою чавунну кришку люку, вартістю 607,12 грн., що належить Комунальному підприємству «Водоканал».
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на вказану вище суму.
14.05.2016 року близько 02.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 26 по вул. Посадочній у м. Запоріжжі, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з каналізаційного колодязя на узбіччі проїзної частини за зазначеною вище адресою належну Комунальному підприємству «Водоканал» чавунну кришку люку, вартістю 607,12 грн.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на вказану вище суму.
15.05.2016 р. о 06.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вікна квартири АДРЕСА_3 протимоскітну сітку, вартістю 230 грн., що належить ОСОБА_11 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на вищевказану суму.
Крім того, 15.05.2016 року близько 07.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 28 по вул. Посадочній у м. Запоріжжі, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з каналізаційного колодязя на узбіччі проїзної частини за зазначеною вище адресою чавунну кришку люку, вартістю 607,12 грн., що належить Комунальному підприємству «Водоканал».
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на вказану вище суму.
16.05.2016 р. о 02.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 24 по вул. Посадочній у м. Запоріжжі, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з каналізаційних колодязів на тротуарній доріжці за зазначеною вище адресою дві чавунні кришки люків, вартістю 1583,05 грн. кожна, що належать Концерну «Міські теплові мережі».
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 3166,10 грн.
Також 21.05.2016 року близько 16.20 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 67 по вул. Лізи Чайкіної у м. Запоріжжі, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з каналізаційного колодязя на проїзній частині за зазначеною вище адресою чавунну кришку люку, вартістю 607,12 грн., що належить Комунальному підприємству «Водоканал» та почав її перекатувати з місця вчинення злочину, тобто виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця. Але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 , оскільки його було затримано працівниками поліції з викраденим майном.
27.05.2016 р. о 06.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з двох вікон квартири АДРЕСА_5 дві протимоскітні сітки, вартістю 250 грн. кожна, що належать ОСОБА_12 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 500 грн.
24.06.2016 р. о 05.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вікон квартири АДРЕСА_6 три протимоскітні сітки, вартістю 250 грн. кожна, що належать ОСОБА_13 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 750 грн.
Крім того, 25.06.2016 р. о 08.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_7 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з вікон квартири АДРЕСА_8 дві протимоскітні сітки, вартістю 250 грн. кожна, що належать ОСОБА_14 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 500 грн.
29.06.2016 р. о 01.40 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_9 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вікна квартири АДРЕСА_10 протимоскітну сітку, вартістю 250 грн., що належить ОСОБА_15 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на вищевказану суму.
Також, 29.06.2016 р. близько 02.50 год. ОСОБА_8 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_11 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв з вікна квартири АДРЕСА_12 протимоскітну сітку, вартістю 250 грн., що належить ОСОБА_16 .
Але, свій злочинний намір ОСОБА_8 не довів до кінця, а саме не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки почув крики мешканки квартири з вимогою припинити протиправні дії та з місця вчинення злочину втік, залишивши протимоскітну сітку біля вказаного будинку.
14.07.2016 року близько 22.20 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_13 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з колодязя телефонного зв`язку на узбіччі проїзної частини за зазначеною вище адресою металеву кришку люку, вартістю 731,11 грн., що належить ПАТ «Укртелеком» та почав її переносити з місця вчинення злочину, тобто виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця. Але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 , оскільки його було затримано працівниками поліції з викраденим майном.
19.07.2016 р. о 02.40 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_14 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з вікон квартири АДРЕСА_15 три протимоскітні сітки, вартістю 250 грн. кожна, що належать ОСОБА_17 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 750 грн.
26.07.2016 р. о 04.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_11 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з вікон квартири АДРЕСА_12 дві протимоскітні сітки, вартістю 250 грн. кожна, що належать ОСОБА_16 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 500 грн.
29.07.2016 р. о 03.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_11 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вікон квартири АДРЕСА_16 три протимоскітні сітки, вартістю 250 грн. кожна, що належать ОСОБА_18 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 з місця злочину зник, звернувши викрадене у своє розпорядження, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 750 грн.
Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 р. більш суворим, призначеним цим вироком, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 р., остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахується з 30.08.2016 р.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь Концерну «Міські теплові мережі» матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 3800 (три тисячі вісімсот) грн. 40 коп.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 500 (п`ятсот) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 500 (п`ятсот) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_16 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 500 (п`ятсот) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 750 (сімсот п`ятдесят) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_18 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 750 (сімсот п`ятдесят) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 250 (двісті п`ятдесят) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 230 (двісті тридцять) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням,в сумі 750 (сімсот п`ятдесят) грн.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає призначене судом покарання невідповідним ступеню тяжкості скоєного злочину. Посилається на щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, визнання ОСОБА_8 цивільних позовів у повному обсязі, ставлення потерпілих до обвинуваченого та їх думки про призначення покарання, особу обвинуваченого. Просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення.

В апеляційній скарзі заступник прокурора, не оспорюючи фактичні обставини провадження, посилається на незаконність вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Зазначає, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні ряду злочинів, 15 з яких ним були скоєні до постановлення вироку від 21.07.2016 року, а решта (два злочини) після, тому суд повинен був призначити ОСОБА_8 покарання за епізодами злочинної діяльності до вироку від 21.07.2016 року, визнавши покарання за правилами частини 1, а потім частини 4 ст. 70 КК України, потім призначити покарання за епізодами злочинної діяльності після вироку від 21.07.2016 року і лише потім остаточно за сукупністю вироків. Крім того, судом недостатньо враховано, що більшість злочинів вчинені ОСОБА_8 в період проведення відносно нього судового розгляду за попереднім вироком, а два злочини вчинені безпосередньо після проголошення вироку, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, та схильність для забезпечення своїх потреб кримінальним шляхом.

Вважає, що недотримання судом положень ст. ст. 70, 71 КК України не забезпечило індивідуалізації покарання окремо до епізодів, які мали місце до постановлення вироку від 21.07.2016 року та до епізодів, які мали місце після постановлення вироку, що призвело до засудження ОСОБА_8 до надмірно м`якого покарання. Так, призначення ОСОБА_8 однакової міри покарання за злочини, що мали місце до постановлення вироку, та злочини вчиненні ним після його проголошення, а також призначення за сукупністю вироків фактично мінімально можливого покарання, не відповідає вимогам ст. 65 КК України та роз`ясненням Пленуму Верховного суду України, викладеним у Постанові № 7 від 24.10.2013 року.

Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання, невідбутого за вироком від 21.07.2016 року, призначити покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі.
Призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодами від 26.07.2016 року та 29.07.2016 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком від 21.07.2016 року остаточно призначити 4 роки позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку.
Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, позицію прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора області та висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Впродовж судового засідання ОСОБА_8 повністю визнавав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень за обставин, зазначених у вироку суду, що також підтвердив у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні зі згоди обвинуваченого та інших учасників судового процесу, місцевий суд, з`ясувавши добровільність позиції обвинуваченого та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують особу ОСОБА_8 .

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційних скаргах не оскаржується, а тому, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційних скарг захисника та заступника прокурора, тобто в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Стосовно доводів заступника прокурора щодо неправильності застосування закону про кримінальну відповідальність та м`якості призначеного ОСОБА_8 покарання і необхідності призначення покарання з урахуванням вимог ст. 65 КК України і Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року, то вони ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і заслуговують на увагу.
Відповідно до змісту положень ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

У відповідності до роз`яснень, що містяться у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

У разі визнання особи винною у вчиненні декількох злочинів, покарання призначається за їх сукупністю відповідно до ст. 70 КК України, а за певних обставин і за сукупністю вироків - ст. 71 КК України.

При наявності складної сукупності, тобто сукупності як злочинів так і вироків, відповідно до роз`яснень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд спочатку призначає покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 та ч. 4 ст.70 КК України, потім визначає покарання за злочинами, вчиненими після постановлення вироку, і лише потім за сукупністю вироків.

Вказані вимоги судом першої інстанції при постановленні вироку були порушені, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні ряду злочинів, 15 з яких ним були скоєні до постановления вироку від 21.07.2016р., а решта (два) - після.

За таких обставин, суд повинен був призначити ОСОБА_8 покарання за епізодами злочинної діяльності до вироку від 21.07.2016 р., визначивши покарання за правилами ч. 1, а потім ч. 4 ст. 70 КК України.

У подальшому необхідно було призначити покарання за епізодами злочинної діяльності після вироку від 21.07.2016 р., а потім остаточно за сукупністю вироків.

Перевіряючи кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційному порядку судова колегія дійшла висновку про те, що районний суд не повною мірою дотримався зазначених вище вимог закону.
Разом з тим, при призначенні покарання районний суд цілком слушно врахував обставини, що пом`якшують покарання у вигляді щирого каяття та визнання провини.
Однак, на думку судової колегії, посилання у вироку про взяття до уваги і інших певних обставин даного провадження є формальним і фактично не враховує низку обставин, зокрема, обстановку і спосіб злочинних діянь, вчинення сімнадцяти епізодів незаконного заволодіння чужим майном за нетривалий період часу, частина з яких була вчинена під час розгляду справи Ленінським районним судом м. Запоріжжя за попереднім вироком та після постановлення цим судом вироку від 21.07.2016 року, що свідчить про стійке небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.
Одночасно судом не достатньою мірою врахована кількість епізодів злочинної діяльності, їх скоєння обвинуваченим ОСОБА_8 у короткий проміжок часу, неодноразовість притягнення останнього до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі кримінальні правопорушення, за які обвинувачений відбував покарання реально, але належних висновків для себе не зробив, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_8 .
Судова колегія за наявності не погашених та не знятих у встановленому порядку судимостей у обвинуваченого погоджується із позицією суду першої інстанції щодо визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 рецидив злочинів.
Враховуючи зазначене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, призначив ОСОБА_8 таке покарання, яке хоча і не виходить за межі, встановлені законом, але за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості. Це покарання є недостатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі заступника прокурора доводи стосовно порушення судом першої інстанції правил призначення покарання ґрунтуються на вимогах закону.

Оскільки по кримінальному провадженню має місце неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 2 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 418 КПК України скасовує оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання з ухваленням свого вироку.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 , покарання, колегія суддів враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, які є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості, обставинами, що пом`якшують покарання судова колегія визнає визнання провини, щире каяття обвинуваченого, обставиною, що обтяжує покарання слід визнати рецидив злочинів.
Крім того, колегія суддів враховує чисельність епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, частина яких скоєна в період проведення відносно обвинуваченого судового розгляду за попереднім вироком, наявність у ОСОБА_8 судимостей, часткове погашення шкоди шляхом повернення вилученого майна. Також, суд приймає до уваги обставини скоєння ОСОБА_8 8 епізодів злочинної діяльності, а саме спосіб вчинення зняття кришок люків, що були розташовані на проїзній частині (7 злочинів) та на тротуарній доріжці (1 злочин). Судова колегія вважає, що такий спосіб є небезпечним для подальшого руху транспортних засобів та пішоходів. Крім того, суд враховує наявність у обвинуваченого місця проживання, перебування його на обліку в наркологічному закладі з приводу вживання опіатів, синдром залежності.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувачений свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві, попри попередні покарання з позбавленням волі у вигляді реального відбуття.
Наведені обставини, що є дієвими важелями, дають суду підстави для призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання з застосуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України.

На думку колегії суддів, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, як про те йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає, що обумовлює відмову у задоволенні даної апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 , засудженого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 185 КК України за злочини, вчинені до 21.07.2016 року у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання даного покарання з покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 року, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами злочинів від 26.07.2016 року та 29.07.2016 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

Зарахувати, у відповідності до положень ч.5 ст.71 КК України, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у період з 30.08.2016 року по 01.06.2017 року включноз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4