Справа №490/1162/17 05.04.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 07.04.2017 року включно, -
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Провадження № 11-сс/784/163/17 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_4 посилається на те, що тяжкість пред`явлених обвинувачень не може сама по собі виправдовувати тримання ОСОБА_5 під вартою. Вважає, що відсутність офіційного працевлаштування та джерел прибутку жодним чином не свідчить про наявність злочинного умислу підозрюваного на вчинення іншого кримінального правопорушення, а в матеріалах провадження відсутні дані щодо схильності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень та він є особою, яка раніше не судима. Стверджує про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки останній проживає в АДРЕСА_1 разом з матір`ю. Крім того, захисник ОСОБА_4 вказує на відсутність доказів, які б свідчили про можливість впливу підозрюваного на свідків.
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
16.12.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Згідно вказаного повідомлення, 13.07.2016 року, близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись в дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , вихопив годинник з рук потерпілого ОСОБА_9 та забрав собі. В цей час ОСОБА_10 наніс удар кулаком в обличчя потерпілому, після чого повалив на землю та з метою подолання спротиву тримав останнього руками за корпус, не даючи можливості піднятись. При цьому ОСОБА_10 вимагав віддати йому мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy J5, однак потерпілий ОСОБА_9 відмовився виконувати його незаконні вимоги. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 почали наносити удари ногами по голові та тулубу потерпілого, після чого, подолавши його супротив, ОСОБА_5 тримав ОСОБА_9 руками за шию, а ОСОБА_10 обшукував. Знайшовши вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Загальна сума завданих збитків складає 5039 грн.
06.02.2017 року у зв`язку з невстановленням місцезнаходження ОСОБА_5 було оголошено його розшук. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.02.2017 року було надано дозвіл за затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та 28.03.2017 року на підставі вказаної ухвали ОСОБА_5 було затримано.
Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, підозра є обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Зазначав, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послалася на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується сукупністю зібраних доказів. Зазначив, що підозрюваний офіційно не працює, не має законних джерел доходу, міцних соціальних зв`язків, після вчинення кримінального правопорушення переховувався від органів досудового розслідування, що, на думку слідчого судді свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав, викладених в ній; думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказані вимоги закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею були дотримані.
Так, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, і, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілого та свідків для зміни останніми своїх показань.
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.07.2016 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.07.2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.08.2016 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_11 від 25.08.2016 року (впізнання ОСОБА_5 ), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.10.2016 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_12 від 13.10.2016 року (впізнання ОСОБА_5 ), протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 03.10.2016 року.
Також, слідчий суддя правильно врахував дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , який згідно з вимогою про судимість раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. При цьому, жодних даних про офіційне працевлаштування підозрюваного чи наявність у нього законних джерел прибутку в матеріалах провадження немає. Наведене свідчить про наявність ризику продовження вчинення ОСОБА_5 корисливих кримінальних правопорушень.
Крім того, згідно з даними, відображеними в рапортах оперуповноважених ВКП Центрального ВП, за місцем реєстрації АДРЕСА_1 , підозрюваний ОСОБА_5 не мешкає, у зв`язку з чим 06.02.2017 року слідчим було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та постанову про оголошення розшуку.
В судовому засіданні апеляційного суду захисником надано довідку про реєстрацію ОСОБА_5 в гуртожитку за вказаною адресою разом з матір`ю та іншими родичами.
Однак, вищевказані рапорти працівників поліції містять дані про те, що зі слів сусідів, ОСОБА_5 не було по місцю мешкання протягом останніх півроку, що спростовує доводи апелянта про те, що підозрюваний проживає разом з матір`ю та веде спільне господарство.
Що стосується характеристики ОСОБА_5 з місця проживання підписаної сусідами, яка також була надана захисником в апеляційній інстанції, то вона не може бути прийнята до уваги, оскільки належними чином не оформлена, що викликає сумніви в її об`єктивності.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя вірно зазначив й про те, що вказаним в клопотання ризикам не можуть запобігти інші, більш м`які запобіжні заходи.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийняв вірне рішення про застосування саме такого виду запобіжного заходу. Апеляційна скарга захисника не містить аргументів, які б давали підстави застосувати до ОСОБА_5 більш м`який вид запобіжного заходу, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 29 березня 2017 року, якою відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 квітня 2017 року - без зміни.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3