АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 ,
перекладач обвинуваченого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року щодоОСОБА_8 та ОСОБА_11 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Азербайджана, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України, і призначено покарання:

за ч. 4 ст. 296 КК України чотири роки позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Азербайджана, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України Джабарова ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладені обов`язки ст. 76 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінений, застосовано до набрання вироком суду законної сил запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов ТОВ «Слава-9» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на користь ТОВ «слава-9» на відшкодування майнової шкоди у сумі 12 772 грн., та на відшкодування шкоди, спричиненої приниженням ділової репутації, - 10 000 грн.

Судом визнано доведеним, що 21.10.2015 близько 18 год. 10 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні ресторану «Євразія» ТОВ «Слава-9» по провулку Січневому, 1/25 в м. Києві, спровокували конфлікт та бійку з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; діючи групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моральності та поведінки в суспільстві, усвідомлюючи наявність в закладі інших відвідувачів та обслуговуючого персоналу, свідомо передбачаючи негативні та протиправні наслідки своїх дій, ОСОБА_8 умисно наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_14 , а ОСОБА_11 умисно наніс декілька ударів руками по голові ОСОБА_13 , чим заподіяли фізичний біль та тілесні ушкодження, а також під час бійки перевернули та зламали стіл і стілець, після чого вдвох вибігли з приміщення ресторану на вулицю.

Проте, ОСОБА_8 , не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, не повідомляючи про свої наміри ОСОБА_11 , який залишився на вулиці, через декілька секунд сам повернувся в приміщення ресторану «Євразія» по провулку Січневому, 1/25 в м. Києві, де застоував вогнепальну зброю - пістолет «ТТ», який був схований у його наплічній сумочці: усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, здійснив з нього один постріл в напрямку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , заподіявши останньому вогнепального поранення лівої гомілки. Після цього ОСОБА_8 вийшов на вулицю, де, перезарядивши пістолет, знову повернувся в приміщення ресторану та продовжуючи свої хуліганські дії, здійснив з нього один постріл у підлогу, від чого куля зрикошетила в ліву стопу відвідувачки ресторану ОСОБА_15 , заподіявши їй вогнепальне поранення та тілесні ушкодження, а також від пострілу куля влучила в диван та віконне скло, пошкодивши їх. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_14 , який лежав поранений на підлозі, та рукояткою пістолета умисно наніс йому один удар по голові, завдавши йому легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, у невстановленийчас, місцета за невстановлених обставинах, ОСОБА_8 придбав, зберігав та носив при собі пістолет «ТТ» з набоями без передбаченого законом дозволу, з якого в подальшому, приблизно о 18 годині 10 хвилин, знаходячись в ресторані «Євразія» ТОВ «Слава-9» по провулку Січневому, 1-25 в м. Києві, він же під час вчинення хуліганських дій здійснив два постріли, а також виронив на підлогу 2 патрони від нього.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року як незаконного, необґрунтованого, постановленого з порушенням вимог КПК України та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_8 призначити покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України. Вважає, що вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості; суд не врахував у повній мірі особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має намір добровільно відшкодовувати заподіяну шкоду, а також щире каяття; суд не взяв до уваги вимоги ст. 69 КК України, яка передбачає можливість суду, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Вирок щодо ОСОБА_11 не оскаржувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги; представника потерпілого, який відмовився від цивільного позову, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.
З огляду на доведеність винуватості вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненим групою осіб, поєднаним із застосуванням вогнепальної зброї; та за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався.

Так, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, один з яких згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а інший - до злочинів середньої тяжкості, обставини їх вчинення, дані про особу ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, та призначив ОСОБА_8 покарання в межах, близьких до мінімального, як за ч. 1 ст. 263, так і за ч. 4 ст. 296 КК України, та при визначенні остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таким чином, судом першої інстанції вимоги ст.ст. 50, 65 КК України дотримано, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів з огляду на характер злочинних дій обвинуваченого, підвищену суспільну небезпечність вчинених ним злочинів проти громадської безпеки та громадського порядку, наслідків, що настали, з чим і погоджується колегія суддів, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про необхідність застосування положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, а також звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, - є необґрунтованими.

З огляду на викладене підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання надмірно суворим та явно несправедливим у колегії суддів немає.

Крім цього, під час апеляційного розгляду справи, представник потерпілого ТОВ «Слава-9» ОСОБА_10 подав заяву про відмову від цивільного позову до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , оскільки завданні збитки Товариству відшкодовані обвинуваченими в повному обсязі.

Ввідповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За наведених підстав колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а вирок зміні в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ст. 205 ЦПК, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, змінити в частині вирішення цивільного позову ТОВ «Слава-9» до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про відшкодування шкоди.

Прийняти відмову представника потерпілого ТОВ «Слава-9» ОСОБА_10 від позову до ОСОБА_8 і ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, а провадження в цій частині закрити.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який під вартою, - з моменту отримання копії рішення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1637/2016

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1