Справа № 569/4104/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

та їхнього представника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Рівне кримінальне провадження відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чорнобиль Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

У С Т А Н О В И В :
09 листопада 2010 року, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 керував автомобілем марки «Опель Віваро», д.н.з НОМЕР_1 по вул..Шухевича зі сторони вул.О.Дундича у напрямку вул..А.Мельника в м.Рівне.

Поблизу супермаркету «Сільпо», що по вул..Шухевича у м.Рівне, в порушення вимог п.2.3 та пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року за №1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу негайно не вжив, допустив наїзд на потерпілих ОСОБА_8 .. ОСОБА_7 , які перетинали проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзд на пішоходів, шляхом застосування гальмування.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, а саме відкритий уламковий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритий уламковий перелом обох кісток середньої третини лівої гомілки зі зміщенням, закрита черепно-мозкова травма, забійна рана лобної ділянки зліва, множинні

осаднення тулуба, кінцівок, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_7 внаслідок наїзду отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, а саме важка закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального крововиливу, внутрішньо мозкового крововиливу зліва,множинні наявністю переломів 1.2,3,4 ребер справа та 4, 5 ребер зліва, забою легень, пневмогематараксу зліва, пневмоторакса справа, тупа травма живота з наявністю надриву діафрагми, надриву брижі сигмо видної кишки, за очеревинної гематоми, внутрішньочеревної кровотечі легкого ступеня, забою нирок, перелом лонної та сідничної кісток тазу зліва зі зміщенням, відкритті внутрішньо суглобові багато уламкові переломи мета епіфізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням та з наявністю рани у верхній третині правої гомілки, закриті внутрішньо суглобові переломи мета епіфізів обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, множині осадження кінцівок, ускладненої травматичним шоком третього ступеня, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого заподіяв потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав та показав, що 09 листопада 2010 року близько 20 год.00 хв. керував автомобілем марки « Опель Віваро» д.н.з НОМЕР_1 по вул..Шухевича зі сторони вул.О.Дундича у напрямку вул..А.Мельника в м.Рівне.

Цього дня приїхав з Чернігова, однак почував себе добре, алкогольних напоїв не вживав.

Їхав зі швидкістю 45-50 км/год. ближче до тротуару зі швидкістю 50 км/год.

Під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, у зустрічному напрямку зупинився маршрутний транспортний засіб для висадки і посадки пасажирів.

З даного маршрутного таксі вийшли пасажири, які прямували до пішохідного переходу.

Наближаючись до пішохідного переходу, поблизу супермаркету «Сільпо», для нього на світлофорі для руху транспортних засобів горіло зелене світло. У цей момент, він раптово за 20 25 метрів попереду побачив два силуети людей, які рухалися у нешвидкому темпі зліва направо по ходу руху його транспортного засобу, та знаходилися у межах траєкторії руху автомобіля.

Не змінюючи напрямок руху почав різко гальмувати, однак за мить стався наїзд на пішоходів.

Від удару пішоходів відкинуло вперед по напрямку транспортного засобу. Після наїзду відпустив педаль гальм, внаслідок чого машина покотилася декілька метрів. Автомобіль зупинив у заїзному кармані.

Вийшов з салону автомобіля побачив лежачих травмованих пішоходів. В подальшому невідомі особи викликали медичну допомогу.

Проїзна частина була в зволоженому стані, опадів не було.

Вважає, що потерпілі порушили правила дорожнього руху, а саме переходили проїзну частину у невстановленому місці, на червоне світло світлофора для них та перебували у алкогольному сп`янінні.

Просить звільнити від призначеного покарання на підставі п. «е» ст..1 Закону України « Про амністію в 2011 році», оскільки являється ліквідатором наслідків на ЧАЕС.

Винність ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України в порушенні правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого заподіяв потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, встановлена належними та допустимими доказами.

Цивільний позов вважає необґрунтованим, таким що не підлягає до задоволення. Матеріальну шкоду на досудовому розслідуванні відшкодував в повному обсязі.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 показали, що 09 листопада 2010 року біля 19 год. сіли в маршрутне таксі №39, щоб доїхати додому. Біля 20 години. 00 хв. на зупинці вул..Шухевича в м.Рівне навпроти супермаркету «Сільпо», вони вийшли з маршрутки. Поруч із даною зупинкою є регульований пішохідний перехід. Вони почали по пішохідному переходу переходити проїзну частину в середньому темні.

Попереду їх на певній відстані переходили люди. Коли перетинали проїзну частину люди вже закінчили перехід і були на тротуарі.

Перетинали дорогу зліва направо по руху транспортного засобу. Коли майже перейшли дорогу, побачили білий мікроавтобус з включеними світлом фар, що рухався зі сторони О.Дундича в м.Рівне. За мить транспортний засіб наїхав на них.

Додатково зазначили, що переходили по пішохідному переході, на зелений для них сигнал світлофора.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримують повністю, просять задовольнити.

Представник позивача в частині цивільного позову, а саме стягнення втраченого заробітку подав заяву про залишення позову без розгляду.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 09 листопада 2010 року, близько 20 год.00 хв., вона разом із чоловіком ОСОБА_12 приїхали на маршрутному таксі до зупинки, що по вул. Шухевича у м.Рівне.

Вона з чоловіком на пішохідному переході на дозволений зелений сигнал світлофора переходила зліва направо проїзну частину. За ними ішли також інші пішоходи. Перейшовши проїзну частину, почула удар. Обернула голову, побачила в повітрі двох людей, яких відкинуло від удару автомобіля в вперед.

З показань свідка ОСОБА_12 убачається, що 09 листопада 2010 року, близько 20 год. 00 хв. разом із дружиною ОСОБА_11 приїхали на маршрутному таксі до зупинки, що по вул. Шухевича у м.Рівне.

Він з дружиною на пішохідному переході на зелене світло світлофора перейшли проїзну частину. Попереду і позаду їх ішли пішоходи.

Коли перейшли проїзну частину, почув звук гальмування транспортного засобу. Обернув голову побачив, що мікроавтобус білого кольору збив двох пішоходів, які відлетіла на деяку відстань вперед.

Звернув увагу, що у момент дорожньо-транспортної пригоди на світлофорі для руху транспортних засобів горіло зелене світло.

Підійшов до проїзної частини, побачив двох травмованих пішоходів. Обидва лежали ближче до правого краю проїзної частини у напрямку вул..А.Мельника. В подальшому викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 09 листопада 2010 року у вечірній час чекала на зупинці по вул..Шухевича у м.Рівне маршрутне таксі. В цей момент почула звук удару, повернувшись побачила автомобіль білого кольору здійснив наїзд на двох пішоходів, від яких пішоходів відкинуло вперед. Вказала, що транспортний засіб рухався на зелене світло світлофора для транспортних засобів.

Згідно показань свідка ОСОБА_14 убачається, що 09 листопада 2010 року біля 20 год.00 хв. вийшов на балкон своєї квартири. Зі свого балкону йому повністю видно проїзну частину вул..Р.Шухевича в м.Рівне.

Бачив, як по вул..О.Дундича зупинилося маршрутне таксі і з нього вийшли люди. Він помітив, що із-за задньої частини маршрутного таксі вийшли чоловік і жінка, які підійшли до водія маршрутного таксі. На світлофорі для пішоходів загорілося червоне світло. В цей час чоловік і жінка під кутом почали повільно переходити проїзну частину поза межами пішохідного переходу. Коли пішоходи підійшли до правого краю проїзної частини у напрямку вул..А.Мельника, чоловік зупинився і почав щось шукати в кишенях, а жінка стояла на один крок попереду від нього.

У цей момент мікроавтобус, білого кольору, що рухався по смузі руху у напрямку вул..А.Мельника, наїхав на пішоходів. Права передня частина даного автомобіля контактувала з тілами пішоходів. Від удару жінку та чоловіка було відкинуто вперед.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 09 листопада 2010 року, близько 20 год.00 хв. він їхав на власному автомобілі по вул..Р.Шухевича в м.Рівне в напрямку вул..А.Мельника в м.Рівне, зі швидкістю 50 км/год. Попереду їхав мікроавтобус марки «Опель Віваро» на відстані 10,15 метрів. При під`їзді до пішохідного переходу, поблизу супермаркету «Сільпо», на світлофорі для руху транспортних засобів горіло зелене світло світлофора. В цей момент побачив, як від автомобіля марки «Опель Віваро» відлетіли два пішоходи.

В судовому засіданні були дослідженні письмові докази, які були зібрані до набрання чинності кримінально процесуального кодексу 2012 року.

Відповідно до п.8 перехідних положень КПК України 2012 року допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Протоколом огляду місця порожньо-транспортної пригоди, та схемою до нього зафіксовано обстановку на місці події після дорожньо-транспортної пригоди.

Т.1 а.с 6-14

Протоколом огляду і перевірки технічного стану автомобіля « Опель Віваро» д.н.з НОМЕР_1 , вбачається наявність на транспортному засобі механічні пошкодження.

Т.1 а.с. 15

Висновком судової автотехнічної експертизи № 375 від 9 грудня 2010 року встановлено, що на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилася у працездатному стані та могла виконувати функції, передбачені конструкцією. Система рульового керування автомобіля OPEL VIVARO знаходилася у несправному, однак працездатному стані, через пошкодження розширювального бачка помпи гідропідсилювача рульового керування.

Фари ближнього-дальнього світла даного транспортного засобу знаходилися у несправному стані, однак працездатному стані через пошкодження розсіювача скла правої передньої фари. Шини коліс автомобіля OPEL VIVARO відповідали технічним вимогам Правил дорожнього руху.

Несправність в системі освітлення та системі рульового керування автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виникли під час ДТП.

а. с. 94-99

У висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 374 від 9 грудня 2010 року зазначено, що контактування автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перешкодою відбулося його передньою правою частиною. У контакт з перешкодою вступали передня частина переднього бамперу, передній державний номерний знак, права частина капоту з послідуючим переміщенням перешкоди вздовж поздовжньої осі автомобіля та контактування з правою частиною лобового скла.

а. с. 106-108

Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 402 від 26 грудня 2010 року встановлено, що місце наїзду автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішоходів ОСОБА_8 і ОСОБА_7 знаходиться на правій смузі руху проїзної частини вул. Р. Шухевича в м. Рівне, зі сторони вул. О. Дундича, в кінці зафіксованих у протоколі огляду та схеми до нього слідів гальмування автомобіля OPEL VIVARO перед початком першого уламку скла.

а. с. 124-125

У висновку судової автотехнічної експертизи № 407 від 22 грудня 2010 року зазначено, що виходячи із найбільшої довжини зафіксованих на місці ДТП слідів гальмування 8,2 м, в даній дорожній обстановці швидкість руху автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком гальмування складала не менше 36,1…41,8 км/год. (в залежності від коефіцієнту зчеплення шин з поверхнею дороги)

а. с. 132-133

Висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 130-мк від 29 грудня 2010 встановлено, що на ходових поверхнях підошв обох жіночих чобіт ОСОБА_7 у носкових частинах, вздовж правих країв, виявлені сліди ковзання, які виникли внаслідок ковзання у напрямку зліва-направо. Дані сліди ковзання є характерними під час ДТП для пішохода, що знаходиться в положенні стоячи з упором на обидві ноги, вірогідно під час розвороту вліво. Під час первинного контакту з транспортним засобом, потерпіла була повернута лівою частиною тіла до транспортного засобу або близько до цього.

а. с. 140-144

У висновку судової автотехнічної експертизи № 8 від 27 січня 2011 року зазначено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 18.2 Правил дорожнього руху України, а саме: на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека або відповідно до п. 12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, у даній дорожній обстановці, з моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля OPEL VIVARO ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

У даній дорожній обстановці при заданому комплексі вихідних даних, причиною ДТП з технічної точки зору стали невідповідаючі вимогам п. 18.2 (п. 12.3) ПДР України (в залежності від варіанту розвитку події) дії водія автомобіля OPEL VIVARO ОСОБА_5 , який з моменту виникнення небезпеки для руху вчасно не прийняв необхідних мір до реагування.

Даний висновок науково обґрунтований, не суперечить письмовим доказам кримінального провадження, які були дослідження в судовому засіданні.

а. с. 153-157

Висновком судово-медичної експертизи № Е-110 від 28 січня 2011 року встановлено, що у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: відкритий уламковий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритий уламковий перелом обох кісток середньої третини лівої гомілки зі зміщенням; закрита черепно-мозкова травма, забійна рана лобної ділянки зліва, множинні осаднення тулуба, кінцівок, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до поступлення потерпілого в лікувальний заклад, тобто не суперечать терміну 9 листопада 2010 року і відносяться до тяжких по критерію небезпеки для життя. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися у пішохода при даному виді ДТП. У момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий перебував у вертикальному положенні.

а. с. 163-164

У висновку судово-медичної експертизи № Е-82 від 24 січня 2011 року зазначено, що у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження у вигляді політравми: важка закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального крововилива, внутрішньо мозкового крововиливу зліва, множинні забійні рани, осаднення обличчя, підборіддя; закрита травма грудної клітки з наявністю переломів 1, 2, 3, 4 ребер справа та 4, 5 ребер зліва, забою легень, пневмогематораксу зліва, пневмоторакса справа; тупа травма живота з наявністю надриву діафрагми, надриву брижі сигмовидної кишки, заочеревинної гематоми, внутрішньочеревної кровотечі легкого ступеня, забою нирок; перелом лонної та сідничної кісток тазу зліва зі зміщенням; відкриті внутрішньосуглобові багатоуламкові переломи метаепіфізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням та з наявністю рани у верхній третині правої гомілки, закриті внутрішньосуглобові переломи метаепіфізів обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, множинні осаднення кінцівок; ускладненої травматичним шоком ІІІ ступеня.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать терміну 9 листопада 2010 року і відносяться до тяжких по критерію небезпеки для життя. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися у пішохода при даному виді ДТП. У момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла перебувала у вертикальному положенні.

а. с. 169-172

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03 вересня 2015 року, та схемою до нього, за участю потерпілого ОСОБА_7 згідно якого убачається, де потерпіла зазначила обставини дорожньо-транспортної пригоди по вул. Р.Шухевича в м.Рівне. Також встановлено, що з моменту виходу на проїзну частину і до місця наїзду потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подолали відстань 16.8 м. Потерпіла ОСОБА_7 за допомогою статистів показала, що вона та ОСОБА_8 до наїзду не змінювала темп руху та ніде не зупинялися.

Т.3 а.с.74-77

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16 травня 2012 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , де останній показав місце наїзду на нього та дружини, а саме в межах регульованого пішохідного переходу, на відстані 3 м до правого краю проїзної частини у напрямку вул..А.Мельниа і на відстані 0.9 м до дальнього краю пішохідного переходу зі сторони вул..А.Мельника.

З моменту виходу на регульований пішохідний перехід рухалися в однаковому темпі.

Т.2 а.с.148-152

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 16 травня 2012 року за участю свідка ОСОБА_16 яка показала, що пішла на регульований пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора. За нею на якій відстані вказати не змогла, рухалися чоловік із жінкою. Вона закінчила перехід та вийшла на тротуар. У цей момент вона почула звук удару. Обернулась побачила, що білий мікроавтобус наїхав на чоловіка і жінку.

Т.2 153-156

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 16 травня 2012 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 убачається, що обвинувачений змінював неодноразово покази при проведення даної слідчої дії з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди. Спочатку вказав, що траєкторію руху а також темп потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вказати не зможе. В подальшому зазначив, що коли він наближався до регульованого пішохідного переходу, то пішоходи зупинилися приблизно по середині проїзної частини. При наближені до пішоходів вони продовжили переходити проїзну частину. В подальшому стався наїзд на пішоходів. Додатково показав, що місце зупинки пішоходів розташоване на відстані 8.3 м до правого краю проїзної частини у напрямку вул..А.Мельника, а з моменту відновлення руху пішоходів до місця наїзду, по кривій траєкторії подолали відстань 5.8 м.

Т.2 а.с.156-159

Згідно висновку додаткової автотехнічної експертизи від 20 вересня 2012 року за №284 вбачається, що в даній дорожній обстановці надати оцінку діям ОСОБА_5 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, за його показами викладеними під час відтворення обстановки та обставин події 16 травня 2012 року експертним шляхом не представляється можливим про причині суперечностей в показах ОСОБА_5 , щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди та відсутністю у наданих на експертизу вихідних даних відомостей щодо характеру наявності чи відсутності небезпеки для руху водію автомобіля.

Т.3 а.с.167-170

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про призначення по справі додаткової автотехнічної експертизи, проведення якої доручити незалежним цивільним експертам Волинського відділення Львівського НДІСЕ.

В даному клопотання обвинувачений надає нові вихідні дані, а саме вказує що з моменту виходу пішоходів на смугу руху мікроавтобуса до місця ДТП пішоходи подолали відстань 5.15 м за 1.5-2 секунди. В момент виходу пішоходів на смугу руху його транспортний засіб знаходився на відстані 25030 метрів до лінії їх руху.

Дане клопотання судом задоволено, Згідно висновку комісійної судової автотехнічної експертизи від 20 листопада 2013 року за №8346 вбачається, що згідно показів ОСОБА_8 та ОСОБА_16 у ситуації, що розглядається водій ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п.9.7.3, 8.10 і п.18.2 Правил дорожнього руху, а саме при увімкненому зеленому сигналі світлофора для пішоходів та відповідно забороняю чому рух сигналі світлофора для автомобілів, повинен був зупинитися перед світлофором, пішохідним переходом, не створюючи перешкод для руху пішоходів. відновити руху міг лише після того як пішоходи закінчать перехід проїзної частини.

Згідно показів ОСОБА_5 даних при відтворенні обстановки і обставин події 16 травня 2012 року, у ситуації що розглядається, водій ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху а саме в момент виникнення небезпеки для руху повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Згідно показів ОСОБА_8 та ОСОБА_16 водій автомобіля марки « Опель Віваро» д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно показів ОСОБА_5 даних при відтворенні обстановки і обставин події 16 травня 2012 року, оскільки покази водія ОСОБА_5 стосовно розташування автомобіля та пішоходів перед ДТП, дані ним в ході відтворення обстановки і обставин події є технічно неспроможними, тому вирішити питання про те чи мав ОСОБА_5 технічну можливість уникнутьи небезпеку для руху, не представляється можливим, оскільки по технічно неспроможним даним подальші авто технічні дослідження не проводяться.

Згідно вихідних даних вказаних в клопотанні ОСОБА_5 від 10 вересня 2013 про призначення додаткової автотехнічної експертизи, водій автомобіля марки «Опель Віваро» д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_5 в момент виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Т.2 а.с.266-276

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 24 жовтня 2014 року за №10766/14361/14-52 вбачається, що в даній дорожній обстановці що склалося, водію автомобілі марки «Опель» ОСОБА_5 з технічної точки зору, слід було діяти відповідно до вимог п.12.4, 12.2 а з моменту виникнення небезпеки для руху відповідно до вимог п.12.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці при вказаних в постанові про призначення експертизи характеристиках взаємного наближення автомобіля «Опель» та пішоходів Власових водій ОСОБА_5 не мав технічну можливість уникнути даного наїзду на пішоходів шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним автомобіля Опель крім випадку, коли з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду минув час 2.0 с та сповільнення автомобіля Опель складало 6.6 м/с2 коли він таку можливість мав. Якщо в момент виникнення небезпеки автомобіль Опель знаходився на відстані 25 … 30 м,( зі слів ОСОБА_5 ) то в категоричній формі відповісти на питання, чи мав водій ОСОБА_5 технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів не можливо, оскільки відсутні фактичні параметри коефіцієнта зчеплення в даних дорожніх умовах.

За показами свідка ОСОБА_14 в даній дорожній обстановці при вказаних в постанові про призначення експертизи характеристиках взаємного наближення автомобіля « Опель» та пішоходів Власових водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути даного наїзду на пішоходів Власових.

В даному висновку на підставі вихідних даних наданих стороною обвинувачення а також вихідних даних зазначених в клопотанні про призначення експертизи стороною захисту, експертом зроблений висновок, що покази потерпілих не відповідають обставинам події, тому не бралися до уваги експертом, у зв`язку з суперечливими показами підсудного ОСОБА_5 та свідків щодо розвитку ДТП, експертом не надано конкретної відповіді стосовно причин дорожньо-транспортної пригоди.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово змінював показання та надавав різні покази, щодо темпу руху пішоходів, відстань його транспортного засобу до пішоходів, відстань коли побачив потерпілих.

З метою усунення даних суперечностей кримінальну справу відносно ОСОБА_5 повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування, з мотивів неповноти досудового слідства.

Відповідно до висновку комплексної інженерно-транспортної експертизи від 28 січня 2016 року за №3.1-602/15 вбачається, що водій автомобіля « Опель» ОСОБА_5 з технічної точки зору повинен був діяти згідно вимог п.12.2, 12.4, 19.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці у відповідності до варіанту 5,6 розвитку події, дії водія ОСОБА_5 не відповідають вимогам п.12.3 або 18.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_17 показав, що покази водія ОСОБА_5 з приводу розташування транспортного засобу та пішоходів перед ДТП не відповідають обставинам справи та є технічно неспроможними.

Судовий експерт ОСОБА_18 показав, що при заданому слідством вихідних даних, в даній дорожній обстановці, з моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, суд допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, судових експертів, та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає часткове відшкодування матеріальної шкоди, літній вік обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання а також інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за необхідним призначити покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Суд не призначає додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки обвинувачений є особою похилого віку.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1182 ЦК України, з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в розмірі 29036 (двадцять дев`ять тисяч тридцять шість) гривень 02 коп., оскільки дана матеріальна шкода підтверджена письмовими доказами.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я;

2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч.2 п.1 вищевказаної статті передбачає відповідальність за завдану моральну шкоду якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стосовно заявлених позовних вимог, щодо стягнення моральної, їх слід задовольнити частково.

Відповідно роз`яснень даних в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи із засад розумності та справедливості, а також те, що потерпілі на даний час не відновили стан здоров`я, продовжують лікування, беручи до уваги також грубу необережність потерпілих, суд вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити 70 000(сімдесят тисяч)гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 , та 20000 ( двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення втраченого заробітку у відповідності до п.5 ч.1 ст.207 КПК України слід залишити без розгляду.

Окрім того, обвинуваченим ОСОБА_5 в судовому засіданні подано письмову заяву про звільнення його від покарання на підставі п."е" ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році», так як він є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС. З наслідками застосування амністії обвинувачений ознайомлений. Прокурор не заперечує щодо заявленого обвинуваченим клопотання. Відповідно до п."е" ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2011 році» Рішення про застосування або незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення. Неявка цієї особи не зупиняє розгляду справи. Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 вчинив злочин з необережності, який не є особливо тяжким, передбачений ч. 2 ст.286 КК України до набрання чинності Законом України „Про амністію у 2011 році" та є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС. В коло осіб до яких не застосовується амністія відповідно до ст.7 Закону України «Про амністію у 2011 році» не входить, протягом останніх десяти років до нього амністія не застосовувалася, а тому обвинувачений підлягає звільненню від призначеного судом покарання. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 366-368,370,371,374, КПК України, п."е" ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році», суд, -
З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п «е» ст.1 Закону України « Про амністію у 2011 році» звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 - 29036 ( двадцять дев`ять тисяч тридцять шість) гривень 02 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 70 000 ( сімдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 20 000 ( двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення втраченого заробітку у відповідності до п.5 ч.1 ст.207 КПК України залишити без розгляду.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази автомобіль марки « Опель Віваро » реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1