Справа № 273/432/17
Провадження № 1-кп/273/96/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 24.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше неодноразово судимого, останній раз:

Вироком від 23.07.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки і 6 місяців;

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення за період 01.05. по 06.10.2015 рік;

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.01.2017 року невідбуту частину строку покарання скорочено на половину, згідно ЗУ «Про амністію у 2014 році»;

28.02.2017 року звільнився з Райківської ВК (№73) по відбуттю строку покарання,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
23.03.2017 року близько 22 год. 00 хв. перебуваючи біля кафе-бару ПП «Андрушко», що в смт. Першотравенськ, Баранівського району Житомирської області між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 виникла суперечка, яка переросла в конфлікт, що супроводжувався сваркою та взаємними образами через те, що ОСОБА_4 залишив одного із своїх товаришів в м. Житомир.

24.03.2017 року будучи ображеним діями ОСОБА_5 у вигляді вказаного звинувачення, ОСОБА_4 вирішив нанести тілесні ушкодження останньому. З цією метою, достовірно знаючи що ОСОБА_5 знаходиться в кафе-барі ФОП « ОСОБА_6 » в АДРЕСА_2 , заздалегідь підготувавши для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яний брус ОСОБА_4 , прибув до приміщення вище вказаного кафе-бару.

В цей же день близько 14 год. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кафе-бару ФОП « ОСОБА_6 », що в АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, що виразилося у зневажливому ставленні до громадської моралі, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, достовірно знаючи, що конфлікт відбувається в громадському місці, в присутності інших людей, діючи з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс один удар грубішим кінцем дерев`яного бруса, який заздалегідь заготовив, в обличчя справа ОСОБА_5 .

У результаті нанесеного удару ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока з переходом у виличну ділянку справа, праву щоку, ніс, ліву навколо очну ділянку, підщелепну ділянку справа та посередині, садна на фоні синця в проекції верхньої щелепи справа, крововилива в кон`юктиву правого ока зовні від рогівки. Рани на кінчику язика справа, переломів 1-2 зубів на верхній щелепі справа, 1 зуба на верхній щелепі зліва, осколкових переломів із зміщенням верхньої щелепи справа з ушкодженням зовнішньої, внутрішньої стінок правої гайморової/верхньощелепної/ пазухи, нижньої стінки правої орбіти, струсу головного мозку, які входять в комплекс закритої черепно-мозкової-лицевої травми та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, тим самим спричинивши порушення нормальної роботи кафе-бару ФОП « ОСОБА_6 », що виразилось в припиненні його роботи на 30 хв. та порушенні спокою відвідувачів вказаного кафе-бару: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному спричиненні середньої тяжкості ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Також своїми умисними діями, які виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинених кримінальних правопорушень, не оспорював обставин вчинення хуліганських дій та спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, відповідно до пред`явленого обвинувачення, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому та пояснив, що дійсно 24.03.2017 року близько 14 год., знаходячись в приміщенні кафе-бару ФОП « ОСОБА_6 », що в АДРЕСА_2 , в присутності інших людей, підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс один удар в його обличчя грубішим кінцем дерев`яного бруса, який знайшов за 15м до даного кафе. Також зазначив, що перед даною подією в цей же день вживав горілку в кількості 250 грам. та даною дією, які виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень хотів довести свою правоту. Просить суворо його не карати та не позбавляти волі, бо має намір одружитися та офіційно працевлаштуватися.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив ті обставини, що на даний час він не має до ОСОБА_4 жодних претензій, обвинувачений частково відшкодував понесені ним збитки у зв`язку з лікуванням та зобов`язався іншу частину збитків відшкодувати до 01.11.2017 року, про що надав розписку.

В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд, прийшов до висновку, що обвинувачений дійсно своїми умисними діями які виразилися в умисному спричиненні середньої тяжкості ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, а своїми умисними діями, які виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до середнього та тяжкого ступеня тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди завданої злочином.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 складену Баранівським районним сектором з питань пробації, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 має дуже високий рівень скоєння повторного правопорушення.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий, сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, посередню репутацію, суд вважає, що покарання йому слід призначити в межах санкцій частин статей, за якими він обвинувачується та остаточне покарання визначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається у вчиненні даних злочинів та просить суд його суворо не карати, думку потерпілого, який просить не позбавляти його волі, однак, зважаючи на те, ОСОБА_4 раніше судимий, до того ж злочини по обвинувальному акті №0000116 були вчинені ним в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи те, що обвинувачений умисно вчинив дані злочини заздалегідь приготувавши знаряддя злочину, відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкціями ч.1 ст. 122 та ч. 4 ст. 296 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Витрати по залучення експерта під час досудового розслідування відсутні.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ дерев`яний брус, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Баранівського відділення поліції, знищити.

Зважаючи на те, що міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралася, але він схильний до скоєння кримінальних правопорушень, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальній справі, обвинуваченому підлягає застосуванню міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.4 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України (за сукупністю злочинів), шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Речовий доказ - дерев`яний брус, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Баранівського відділення поліції, знищити.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Барановський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1