Справа № 296/1361/17
УХВАЛА
Іменем України
22 лютого 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого СВ Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_3 ,

начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 розглянув клопотання сторони кримінального провадження про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 .

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася сторона кримінального провадження № 0000040 із клопотанням, в якому просить накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності нерухоме майно, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_1 з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна останнього та попередженням можливої втрати майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, слідчий суддя розглядає без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Управління СБ України в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 3 жовтня 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3 та ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування своїх вимог слідчий у клопотанні вказує на те, що громадянин України, житель м. Лиман Донецької області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з кінця 2015 року по листопад 2016 року, діючи з особистих міркувань, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків від них, поділяючи погляди учасників та мету терористичної організації «ДНР», в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України та з метою порушення суверенітету і територіальної цілісності України, сприяв діяльності терористичної організації «Донецька Народна Республіка» шляхом збору відомостей розвідувального характеру щодо дислокації та переміщення сил та засобів ЗС України, які приймають участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно отриманої органом досудового розслідування інформації, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.258-3 КК України.

13 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 258-3 КК України.

Санкція ч.1 ст.258-3 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Відповідно до п.3 ч.2 та ч.5 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_5 зареєстрована 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу, 3895, 20.07.2006, Краснолиманська державна нотаріальна контора).

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя, відповідно до ч.2 ст.173 КК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

З огляду на викладені обставини, є підстави дійти висновку про те, що незастосування засобу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення або втрати, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, забезпеченню цивільного позову та конфіскації майна, а тому є необхідність задоволення даного клопотання, що є найменш обтяжливим способом, який не призведе до наслідків, що суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК Укпаїни, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), на праві приватної власності нерухоме майно, а саме, на ? частку квартири АДРЕСА_1 з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна останнього та попередженням можливої втрати майна.

Підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим СВ Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_3 .

Слідчий суддя ОСОБА_1