справа №176/436/17
провадження №1-кп/176/66/17
В И Р О К
Іменем України
17 травня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, інвалідом не являється, судимого 27 березня 2017 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2017 року за №0000262,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
28 лютого 2017 року приблизно о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_4 проходячи неподалік будинку № 59 по вулиці І. Франко, що у місті Жовті Води Дніпропетровської області, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 Передбачаючи, що в останнього у наявності може бути будь-яке цінне майно, у обвинуваченого виник злочинний умисел направлений на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою наживи, умисно ОСОБА_4 відразу ж, тобто 28 лютого 2017 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, біля будинку АДРЕСА_2 , під час бесіди із ОСОБА_6 попросив показати йому мобільний телефон, на що останній дістав належний йому мобільний телефон «Lenovo А2020а40». При цьому, обвинувачений, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на повторне, відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка з рук потерпілого, вирвав мобільний телефон «Lenovo А2020а40», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1825 грн. 00 коп.
Заволодівши викраденим майном та обернувши його на свою користь, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму, а викраденим згодом розпорядився на власний розсуд.
Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. При цьому, пояснив що дійсно 28 лютого 2017 року після 22 години проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше невідомого ОСОБА_6 . При цьому, завів бесіду із потерпілим і попросив показати йому телефон, останній дістав належний йому мобільний телефон «Lenovo А2020а40». Ривком він вихватив з рук потерпілого зазначений мобільний телефон, заволодівши яким, у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному він розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини і покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, а саме прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 , які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, є умисними та закінченими.

За місцем проживання обвинувачений характеризується як особа стосовно якого скарг не надходило, не одружений, утриманців не має, не працює, на обліку в Жовтоводському центрі зайнятості не перебуває, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах Державного закладу «СМСЧ №9 МОЗ України» не перебуває.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Пятихатським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в результаті проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 даний орган вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без застосування покарання у виді позбавлення волі, оскільки наявні числені фактори ризику вчинення нового кримінального правопорушення, які сам обвинувачений не має бажання усунути. Крім того, наявне нещире каяття, мінімізація свого вчинку та небажання змінюватися.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання останнім своєї вини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив вчинених злочинів.

Із матеріалів провадження також вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 27 березня 2017 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Зазначене кримінальне правопорушення (за яким засуджено ОСОБА_4 ) вчинено останнім 25 січня 2017 року .

Сторона обвинувачення, а саме прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури в судовому засіданні просив суд призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, та, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків. Потерпілий повністю погодився із думкою прокрора.

Суд погоджується з думкою сторони обвинувачення та, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що скоєне з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати на залучення експертів у розмірі 170 гривень слід стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає доцільним мобільний телефон «Lenovo А2020а40», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 27 березня 2017 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 170 гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон «Lenovo А2020а40», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1