Справа № 138/3715/16-к
Провадження № 1-кп/127/608/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 11 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Могилів- Подільського Вінницької області, громадянина України, українця, одруженого, приватного підприємця, із повною загальною середньою освітою, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 тривалий час перебувають в неприязних відносинах, які виникли в результаті конфлікту між ними 27.01.2013 року під час відвідування розважального закладу «Степ» по вул. Київській, 29, м. Могилів-Подільського Вінницької області.
На ґрунті неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 . Після чого до ОСОБА_9 неодноразово зверталися невідомі йому особи, які повідомляли про те, що ОСОБА_6 має намір позбавити його життя. Реалізуючи злочинний намір, а саме умисел на позбавлення життя, ОСОБА_6 придбав у невстановленої слідством особи зброю.
В подальшому 10.05.2016 біля 13 години ОСОБА_6 під`їхав на автомобілі «МЕRCEDES-BENZ ML 350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням свого рідного брата ОСОБА_11 , який не був обізнаний злочинними намірами ОСОБА_6 , до будинку по вул. Полтавській в м. Могилів-Подільському Вінницької області. Побачивши ОСОБА_9 поблизу воріт даного будинку, який в цей час знаходився поруч з автомобілем «Volkswagеn Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що перебуває у користуванні ОСОБА_12 , ОСОБА_6 знаходячись на узбіччі проїзної частини та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, наслідки у вигляді можливої смерті ОСОБА_9 , та бажаючи їх настання, здійснив з вищевказаної вогнепальної зброї один постріл в напрямку останнього.
В результаті таких дій ОСОБА_6 ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю, почав тікати в напрямку двору вищезазначеного будинку, в цей час ОСОБА_6 , наздоганяючи ОСОБА_9 здійснив ще декілька пострілів в напрямку останнього, заподіявши йому вогнепальні поранення.
Після цього, ОСОБА_6 , знаходячись на близькій відстані від ОСОБА_9 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, спробувавши здійснити декілька пострілів в життєво важливі органи потерпілого, а саме: ділянку грудей. Однак, свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину де кінця, внаслідок того, що у невстановленій вогнепальній зброї закінчились набої.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 136-к від 17.09.2016. ОСОБА_9 10.05.2016 року спричинено три вогнепальних сліпих кульових поранень в ділянку правої сідниці та правого стегна, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 261-Б від 24.05.2016 року металевий предмет вилучений із тіла ОСОБА_9 є частиною бойового припасу - стріляною кулею патрону калібру 5,6 мм.
Вказані дії ОСОБА_6 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.1 ст. 115 ККУкраїни, як незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнав та суду пояснив, що він вказаних дій не вчиняв та не мав наміру вчиняти, а 10.05.2016 року взагалі перебував по вул. Полтавській 1 та не зустрічався з ОСОБА_9 , оскільки займався облаштуванням меблями свого будинку по АДРЕСА_3 разом з найнятими робітниками, а тому до вказаної в обвинувальному акті адреси зі своїм братом приїхати не міг, бо брат постійно на базарі і його автомобіль тривалий час перебував на ремонті в ТОВ «Берлін». У нього з ОСОБА_9 давні неприязні стосунки і він неодноразово погрожував посадити його до в`язниці.
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що обвинуваченого він знає приблизно 10 років, проте не перебував з останнім, ні в дружніх, ні в будь-яких інших відносинах. За два дні до вказаних обставин, між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт в якому ОСОБА_6 повідомив йому, що таких як він потрібно вбивати. Також, напередодні, через його знайомого передали йому, що ОСОБА_6 має зброю і він ходить з тією зброєю, шукаючи його для вирішення цього питання. Зброя в ОСОБА_6 була схожа на «Револьвер». 10.05.2016 року, це день його народження, він та його друзі збирались святкувати цей день на природі. Приблизно о першій годині дня 10.05.2016 року, за ним заїхав на автомобілі марки «Volkswagen Sharan» його товариш ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вони поїхали до ОСОБА_12 , щоб взяти казан, в якому мали варити рибну юшку, до його матері, яка проживає по АДРЕСА_4 . Коли вони приїхали до ОСОБА_12 , він залишився в автомобілі, який стояв в проїзному кармані окремо від основної дороги, передньою частиною автомобіля до брами, а задньою частиною був розміщений до проїзної частини. Обійшовши автомобіль він почав в багажнику впорядковувати речі, які під час руху автомобіля, розсипались. Перебуваючи біля багажного відділення автомобіля, в зігнутому положенні, він почув як позаду нього під`їжджає автомобіль, по зустрічній смузі руху, який різко зупинився в своїй смузі руху. ОСОБА_6 приїхав на автомобілі марки «Mercedes - ML», чорного кольору, за кермом якого знаходився брат обвинуваченого ОСОБА_14 . Автомобіль знаходився від нього на відстані приблизно до 6-7 метрів. Як виходив ОСОБА_6 з автомобіля, він не бачив та запам`ятав, що він був одягнений в спортивний одяг світлого кольору. В цей момент він розвернувся та побачив перед собою ОСОБА_6 , в руках якого була зброя, з якої здійснив постріл, як він пізніше зрозумів, та спершу попав в автомобіль. Він почав тікати вліво, так як, вправо йому не було куди тікати, він побіг в сторону подвір`я, а ОСОБА_6 оббіг автомобіль позаду, продовжив стріляти в нього. В цей час він чув постріли по металевому «забору». Забігаючи в хвіртку, він відчув перший постріл, який попав в нього, а тому він почав бігти напівзігнутим, виляючи. Коли він перебував в подвір`ї, в нього попали кулі другого і третього пострілів. Він розумів, що в нього попадають кулі, проте не розумів куди саме. Коли він пробіг відстань приблизно 4-5 метрів, він відчув дуже сильний спазм м`язів та не міг продовжувати рух. Потім він розвернувся щоб подивитись, де в той час перебував ОСОБА_6 та побачив, що останній знаходився позаду нього в руках якого знаходився пістолет, а ОСОБА_6 стояв, на відстані 3-4 метрів, з простягнутою рукою та натискав на «курок». В ту мить він подумав, що це остання хвилина його життя, однак вистріл не відбувся, тому він зрозумівши, що може продовжувати рух, почав тікати далі. Розвернувшись він побачив, що ОСОБА_6 почав махати пістолетом та сказав: «жаль, що не вистачило патронів, наступного разу я тебе доб`ю». В подальшому він, «шкандибаючи», підійшов в подвір`я до ОСОБА_15 , де йому почали надавати першу медичну допомогу. Після чого, ОСОБА_12 посадив його в автомобіль та повіз до лікарні м. Могилів-Подільського. В лікарні зробили знімок та побачили, що куля дуже глибоко знаходиться і йому прийдеться розрізати стегно, щоб вилучити кулю. Крім того, лікарі повідомили, що почала синіти нога, погано відчувається пульс та порадили звернутись до Вінницької лікарні, так як у Вінниці є більш краще обладнання для надання йому відповідної медичної допомоги. Він отримав три вогнепальних поранення, два з яких залишились в ньому, а одне пройшло наскрізь. Перший постріл відбувся на відстані 6-7 метрів, до 10 метрів. Не може стверджувати чи це був прицільний постріл чи ні, так як все це відбувалось в долі секунди, коли він побачив ОСОБА_6 одразу ж відбувся постріл. Момент коли відбувся перший постріл він стояв до останнього обличчям. В цей час він нічого не говорив ОСОБА_6 , а одразу ж тікав, чи говорив в цей час ОСОБА_6 він не чув. В момент першого пострілу він вже бачив в руках ОСОБА_6 пістолет та пролунав постріл, коли ОСОБА_6 був біля багажного відділення свого автомобіля. Одразу він надав показання, що ОСОБА_6 стріляв з пістолета, проте в подальшому переглядаючи в Інтернеті відповідну літературу зрозумів, що ОСОБА_6 був з револьвером, ідентифікував його за формою ствола. Зброя була темного кольору, він бачив барабанну частину цієї зброї. Коли пролунав другий постріл, він біг. Час між першим та другим пострілами приблизно 2 секунди, ОСОБА_6 в цей момент також за ним біг. Всього було 2 можливо 3 постріли та на вулиці сторонніх осіб він не бачив. Влучили в нього, коли він був у дворі, а зупинився ОСОБА_6 , коли закінчились набої, перший постріл влучив в автомобіль. Він не намагався затримати ОСОБА_6 , оскільки був в стані шоку, а події тривали приблизно 10 с. В дворі до нього підійшло чотири людини, в цей час ОСОБА_13 знаходився в автомобілі та з ним поїхав в лікарню, проте у Вінницю не їхав. Свідок ОСОБА_13 знаходився в задній частині автомобіля, а в автомобілі був відкритий багажник. Коли потрапив у лікарню не знає чи відбрали кров для аналізу саме на вміст алкоголю у крові, але взагалі кров відбирали, як в Могилів-Подільському так і в м.Вінниці. При операції робили місцеву анестезію у Вінниці В лікарні робили рентген, а що було з кулями, які вилучили, йому не відомо. Працівники поліції прийшли до нього після операції, в той же день. Одразу заяву він не погодився писати, у зв`язку з тим, що він хвилювався за сім`ю, яка знаходилась в м. Могилів-Подільському. Заяву про злочин написала його теща, проте він її про це не просив, а про всі події вона дізналась від його дружини. Він сприйняв дії ОСОБА_6 направлені на позбавлення його життя, оскільки в руках ОСОБА_6 була зброя, попередньо ОСОБА_6 йому прямо погрожував. Причиною наміру ОСОБА_6 позбавити його життя було лише те, що його підвела зброя. У м. Вінниці йому проводили операцію 2 лікаря хірурга, один по нейрохірургії, інший з військового госпіталю. Операція тривала 3-3,5 год. Його рентген знімки з Могилів-Подільської лікарні перебувають в його амбулаторній картці, яка знаходиться у лікаря. Так як, на сьогоднішній день йому потрібна допомого лікаря токсиколога, про те вказати в якому місті він сказати не може, оскільки зі сторони обвинувачення можуть його знайти. В першому протоколі допиту він хвилювався і помилково вказав ім`я ОСОБА_16 , що був за кермом автомобіля, проте можливо за кермом автомобіля був ОСОБА_17 , про це він вказав слідчому. Про цю обставину він згадав приблизно через тиждень півтора після того як надавав покази. ОСОБА_16 він там не бачив. Крім ОСОБА_18 і ОСОБА_19 в автомобіль він більше нікого не бачив. Він припускає що за кермом автомобіля був ОСОБА_14 , проте точно стверджувати не може, так як не бачив хто саме сидів за кермом автомобіля на якому приїхав ОСОБА_6 . Він ідентифікував автомобіль ОСОБА_11 за маркою автомобіля, так як, це був автомобіль марки «Мерседес МЛ», чорного кольору, д.н.з. автомобіля він не бачив, проте в місті таких автомобілів, 1 чи 2. Коли він біг до хвіртки ОСОБА_6 зробив три постріли і попав у ворота. Відчув попадання в нього, коли вже знаходився за хвірткою на подвір`ї. Був один ОСОБА_6 , більше нікого не було. Коли забігав у хвіртку він нікого не бачив на подвір`ї, а коли ОСОБА_6 втік, до нього підійшли ОСОБА_20 та ще декілька чоловік.
Цивільний позов підтримав та просив його задоволити, оскільки він витратив кошти і на лікування і на поїздки в суди, на тілі залишились шрами від ушкоджень. До 10.05.2016 року він не переховувався від ОСОБА_6 , а після 10.05.2016 року він почав уникати зустрічей з багатьма людьми, і родина його поїхали на якийсь час з міста. Так, 01.06.2016 року коли він вийшов з лікарні, він їхав на своєму автомобілі, його зупинив малознайомим чоловік на ім`я ОСОБА_21 з Молдови, який повідомив, що ОСОБА_6 , повідомив останньому, якщо він не змінить позиції стосовно написаної заяви в поліцію, то останній буде з ним розбиратись більш конкретно, що його сім`я та він не відчули всього що може зробити ОСОБА_6 . Про дану обставину він повідомив поліцію. На сьогоднішній день його сім`ю продовжують переслідувати зі сторони ОСОБА_6 , з усіма можливими погрозами, маніпуляціями. Нещодавно він знаходився в лікарні на обстеженні, куди ввірвалась ОСОБА_22 з одним із захисників ОСОБА_6 , де вони всіма можливими способами підходили до лікарів, говорили, що вони мають виписати його з лікарні, що він знаходитися там необґрунтовано і те, що все гаразд з його здоров`ям. Цікавились його амбулаторними даними, карткою, хотіли бачити всі його аналізи. На що лікарі говорили йому, що їм не потрібні такі конфліктні пацієнти. Навіть вночі приходили до відділення де він знаходився та цікавились, що він є чи немає. Він мав знаходитись до понеділка в лікарні, після чого його мали направляти далі на обстеження, проте він за власним бажанням сам виписався з лікарні, і навіть на даний час він почуває себе не дуже добре.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 10.05.2016 року, приблизно о першій години дня, до неї приїхав син ОСОБА_12 та попросив надати йому казан на уху. З моменту приходу її сина до будинку і першого пострілу пройшло від 1 хв. до 2 хв. Вона пішла в гараж, щоб взяти казан та почула постріли, приблизно 5-6 вистрілів. Біля гаражів в той час не було нікого. Вона вибігли з гаража і побачила, що ОСОБА_9 , який біг від воріт, тягнув ногу та в останнього по сідницях та ногах текла кров. Чи кликав хтось на допомогу вона не пам`ятає, криків не було. Її син ОСОБА_12 запитав ОСОБА_9 хто це та отримав відповідь, що це ОСОБА_23 . Вона пішла до хати взяти бинт, а повернувшись побачила, що ОСОБА_9 вже в автомобілі, яким ОСОБА_12 під`їхав до будинку та вони поїхали в лікарню. Після чого вона зателефонувала до ОСОБА_24 та повідомила їй про ОСОБА_9 , а саме, що його підстрелили. З якого номеру телефону вона телефонувала ОСОБА_25 не пам`ятає, оскільки в неї два номера телефону. ОСОБА_6 вона в той день не бачила, а за ворітьми крім автомобіля ОСОБА_12 інших автомобілів не було. Її син сидів за кермом, а ОСОБА_9 на пасажирському сидінні, вікна в автомобілі затемнені. Хто стріляв вона не бачила. З приводу цієї події до неї приходив працівник поліції, якому вона надавала пояснення, працівник поліції все записував в протокол, який вона підписала, не читаючи. У відділок поліції вона не ходила. Їй не відомо чи працював ОСОБА_26 станом на 10.05.2016 року. Працівники поліції оглядали подвір`я, шукали кулі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що ОСОБА_6 вона знає як мешканця міста, а ОСОБА_9 це її зять. Про поранення зятя ОСОБА_9 вона дізналась 10.05.2016 року по телефону зі слів її чоловіка, який повідомив, що стріляли в їх зятя і щоб вона закривала магазин, що знаходиться по вул. Ставицькій в м. Могилеві-Подільському, що вона в подальшому і зробила. Після закриття магазину за нею заїхав чоловік і вони разом поїхали до лікарні. По дорозі до лікарні вони зупинились біля будинку ОСОБА_28 , проте там нікого не було і ворота були відчинені. Вони потім поїхали до лікарні, та їм повідомили, що ОСОБА_9 в рентген кабінеті. Вони піднялись та побачили ОСОБА_29 на столі в рентген кабінеті. В ОСОБА_9 була закривавлена сідниця та на нозі також була кров. На запитання чоловіка хто це зробив, ОСОБА_9 відповів ОСОБА_30 . В подальшому підійшли лікарі та повідомили, що в нозі пропадає пульс, куля була глибоко і необхідно їхати на Вінницю. Після чого, не чекаючи направлення від лікарів хлопці зібрались і поїхали у Вінницю в лікарню. Більше в той день вона з ОСОБА_9 не спілкувалась, а поїхала з донькою додому до дітей. Потім пішла з донькою в поліцію, проте там повідомили, що вона не може написати заяву і це може зробити тільки ОСОБА_9 . На запитання, що останній знаходиться в лікарні і не може цього зробити їм відповіли, що коли одужає, то тоді нехай і приходить подавати заяву. Не погоджуючись з відповіддю поліції, вона телефонувала у профільні структури з даного питання, розповідаючи їм про подію, яка склалась і її порадили звернутись на канали, що вона і зробила. Вона зверталась на канал «Люстратор», «2+2» та інші, за для того щоб взяли до уваги той факт, що була стрілянина і хотіли вбити її зятя і таким чином добитись лише правди, розуміючи те, що кримінальне провадження не відкривається, посилаючись на те, що вона не є родичем, а доньці повідомили, що коли одужає ОСОБА_9 , то нехай тоді і приходить. ОСОБА_9 на третій день повідомив їй, що в нього стріляв ОСОБА_6 та хотів його вбити. Зі слів дочки їй стало відомо, що 08.05.2016 року ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_9 та говорив що вб`є його. Після того як вона зателефонувала в «Надзвичайні новини», а саме 11.05.2016 року, в неї все ж таки в поліції прийняли заяву. Саме вона подавала заяву в поліцію, оскільки її дочка залишилась дома з двома малими дітьми. Того ж дня, місце події вона показувала «Надзвичайним новинам» та потім вона пішла на роботу. Перебуваючи на роботі приблизно о другій годині дня вона вийшла та пішла в сторону ринку. Коли переходила дорогу, в цей час біля неї зупинився автомобіль ОСОБА_6 , який вийшов з автомобіля та підійшов до неї повідомивши, що якщо вона буде займатися цією справою, то він з нею зробить теж саме, що і з її зятем ОСОБА_9 . Від почутого вона настільки була схвильована, що повернулася в магазин. Через місяць, 18 числа, коли вона з чоловіком їхали додому, по закінченню робочого дня, по дорозі побачили ОСОБА_6 , який показав їм імпровізуючи рукою пістолет. Побачене вона розцінила, як залякування. До неї приходила дружина ОСОБА_31 ОСОБА_32 , зі своєю матір`ю та пропонувала компенсувати все, якщо будуть зміненні показання та забрана заява. Крім того повідомила, що ОСОБА_6 сам їх до неї відправив, проте не бажала вести розмову з ОСОБА_6 в телефонному режимі. Дана подія відбулась в січні місяці, в той час коли ОСОБА_6 вже перебував під вартою. ОСОБА_9 проживає від неї окремо в іншому приміщенні та святкував день народження 10.05.2016 року і мав їхати на природу, проте куди саме їй не відомо. ОСОБА_6 вона знає з 2000 років та особисто вона з ним не перебуває в неприязних відносинах, проте, як в 2013 році ОСОБА_6 зі своїм братом на дискотеці стріляли в натовп і попали в її зятя та ще в двох людей, після чого вона про ОСОБА_6 дізналась ще більше. Про події 08.05.2016 року ОСОБА_9 нічого не говорив, про це їй повідомила донька. Родичами обвинуваченого здійснювався тиск на потерпілого під час того, як він перебував в лікарні. Після того, як 11.05.2016 року лунали погрози в її сторону зі сторони ОСОБА_6 , вони забрали дочку з її дітьми в інше місце, а тому вони дуже хвилюються, у зв`язку з тим, що від цієї сім`ї можна чекати, що завгодно. Після того, як ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, її донька повернулась додому. Вона є помічником Народного депутата України, приймала участь у мітингах проти мера, проте вказане відношення до справи не має.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що ОСОБА_9 - це її чоловік. 10.05.2016 року, близько першої години дня, її чоловік поїхав святкувати день народження. Вона готувалась до святкування дня народження чоловіка, було зготовлено приблизно 9 сумок, які були готові ще зранку, приблизно о 7 годині. Вона зібралась і поїхала на роботу до своїх батьків, там вона пересіла в батькову машину та поїхали за дітьми, які перебували в бабусі, тобто мати батька. По дорозі їй зателефонувала ОСОБА_28 та повідомила, що в її чоловіка стріляв « ОСОБА_34 » та його повезли в лікарню. Після чого, вони повернулись за її матір`ю, а потім разом поїхали в лікарню. Піднявшись на 5 поверх лікарні, побачили, що ОСОБА_9 лежав на столі в рентген кабінеті. На її запитання, хто стріляв, ОСОБА_9 відповів, що ОСОБА_30 , який напевно хотів вбити, її стало погано, вона вийшла і стояла в коридорі. Потім чоловіка перевезли на третій поверх в травматологічне відділення, де до них вийшла медична сестра повідомивши, що потрібно переодягнути ОСОБА_9 , тому вона зі спільним знайомим переїхала додому, взяла речі чоловіка та привезла їх в лікарню. В лікарні ОСОБА_9 переоділи в інший одяг та повезли в Вінницю. Речі, в які був одягнутий ОСОБА_9 їй винесли і вона відвезла їх додому. Потім вона з матір`ю поїхали в поліцію, де хотіли написати заяву, яку в них не прийняли. Потім поїхали сфотографували ворота, так як їм повідомили, якщо вони не сфотографують, то їх завтра мабуть і не буде. По дорозі, коли вони повертались, це було приблизно о 19 годині, вона побачила ОСОБА_6 , який сидів на лавочці в центрі міста зі своїм тестем. Вони зупинилась біля магазину «Україна», де вона відчинила в автомобілі двері для спілкування із знайомим матері. В цей час, її побачив ОСОБА_6 , який щось на емоціях розповідав своєму тестеві. Вона хотіла до них підійти, однак її мати сказала, щоб вона їх не зачіпала, після чого вони поїхали додому. В лікарні у Вінниці її чоловік перебував приблизно тиждень можливо трішки більше. Вона в лікарню в м. Вінницю не їздила, з чоловіком були ті особи, які його везли, тобто ОСОБА_12 та ОСОБА_35 . Вона з ОСОБА_9 перебувають в шлюбі протягом 7 років. Чоловік її в Росії не проживає, хоча до шлюбу проживав. У зв`язку з вказаною події змінився їх звичайний уклад їхнього життя, вони почали боятись, дружина ОСОБА_6 ОСОБА_22 веде себе зухвало, розмалювала її автомобіль, коли вона була на «Новій пошті». Хвилюючись за свою безпеку та безпеку дітей, вона виїжджали за межі міста.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 суду пояснив, що працює в обласній лікарні ім. Пирогова ренгенхірургом. Так, він оперував ОСОБА_9 11.05.2016 року. Останній поступив з діагнозом: «Вогнепальне проникаючи кульове поранення правої нижньої кінцівки». З тіла ОСОБА_9 він вилучав кулеві свинцеві фрагменти. Один з яких був цілим деформованим, а інші з розбитою кісткою мілкі. В основному з правої нижньої кінцівки задньої поверхні стегна. Про обставини отримання поранення вони не запитували ОСОБА_9 , оскільки це обов`язок слідчих органів. В них був запит лише вилучити з тіла фрагменти під рентгенконтролем. Операція тривала приблизно до години. Вогнепальних поранень було 2, тобто було 2 вхідних кулевих отвори. ОСОБА_9 поступив на лікування в день операції. По телефону повідомили, що з м.Могилів-Подільського везуть до них пацієнта і під єдиним контролем його потрібно забрати. Він не був лікуючим лікарем ОСОБА_9 , він тільки видаляв предмети під рентген контролем. По прибутті в кожен лікувальний закладу заводиться історія хвороби. Історію про хід лікування в історію хвороби вносить лікуючий лікар, він тільки вніс протокол операції, що і як він зробив, він видалив фрагменти куль і вніс це, як операційне втручання. Інформацію в історію хвороби він вносить достовірну. Він пам`ятає, що операцію він робив у другій половині дня, а не з самого ранку. Після вилучення куль з кінцівки ОСОБА_9 фрагменти були передані працівникам правоохоронних органів, так як вони супроводжували ОСОБА_9 і одразу працівники поліції попросили його надати пояснення, що він вилучив як це все було. Фрагменти він видав працівникам поліції в кімнати біля рентген операційної. Фрагменти знаходились на «салфетці», які працівники поліції забрали на експертизу. Як він зрозумів з працівниками поліції також були і родичі потерпілого, яким працівники поліції показували вилучені фрагменти. Момент передачі фрагментів, по часу, він точно не пам`ятає, проте коли він писав пояснення то бачив фрагменти, це були шматки свинцю, одна з яких була деформована, а інша розбита, які було передано на серветці та в подальшому поміщено в прозорий поліетиленовому пакет на експертизу. Диск це медична документація, особисто він можливо і надавав працівникам поліції, проте точно не пам`ятає. Диски вони надають працівникам поліції на вимогу. DVD-диск із рентген знімками він видав на усну вимогу працівників поліції, вказаний диск не облікований. О котрій годині працівники поліції покинули лікарню йому не відомо. Вогнепальне поранення від іншого поранення він може відрізнити за ознаками, а саме: вогнепальне поранення відрізняється від звичайних поранень рваним краєм, кулевим ходом, травмуючими фрагментами і сантиметикою. Поранення ОСОБА_37 він відносить до кульових проникаючих сліпих поранень, за ознаками: є кулевий хід, немає наскрізного отвору, було виявлено фрагмент під рентген контролем. Операція називалась вилучення кульових фрагментів. Фото фіксація операції не проводилась. Фіксація поводилась тільки під рентген контролем. Кількість вилучених предметів рахували правоохоронні органи. Під рентген знімком всі фрагменти було видно і під час надання пояснень їх порахували. В ОСОБА_9 залишились фрагменти дуже малі менші 1/10 мм., які недоцільно було вилучати. Були вилученні тільки свинцеві предмети, на вигляд були схожі як свинець: блиск та м`якість металу, що залишалось від зажимів. Рани в ОСОБА_37 були характерні для кульових поранень. Краєві опіки при кульових пораненнях завжди є, однак різного ступеня. Проте, якого ступеня були в ОСОБА_9 він не пам`ятає. Під час операції присутня одна медсестра. В разі надання допомоги може бути задіяно ще інших медсестер. Зашиває рану тільки хірург.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 суду пояснив, що 10.05.2016 року він разом з дочкою їхав за внуками, які знаходились в його матері. До дочки зателефонувала ОСОБА_28 , яка повідомила, що стріляли в ОСОБА_9 , перепитавши хто саме стріляв, остання уточнила, що стріляв «Шеф». Після чого, він перетелефонував своїй дружині, яка знаходилась в магазині та повідомив їй, щоб вона закривала магазин та поїхала з ними в лікарню. Забравши дружину вони разом поїхали в лікарню. По дорозі в лікарню вони зупинились біля місця події, однак там нікого не було і вони поїхали далі. Під`їхавши до лікарні, побачили багато хлопців, приблизно 5-6 чи 8 чоловік, які повідомили, що ОСОБА_9 в рентген кабінеті на 5 поверсі. Зайшовши в рентген кабінет він запитав в ОСОБА_39 ( ОСОБА_9 ) «хто стріляв?», останній відповів, що стріляв « ОСОБА_30 , напевно хотів вбити», він запитав «Чому хотів вбити?», на що ОСОБА_9 відповів «Тому, що він цілився в груди і закінчились патрони і клацав пістолет». Після чого йому стало погано, піднявся тиск, він підійшов до вікна і випив пігулку. В той час коли він піднявся в рентген кабінет ОСОБА_9 лежав на кушетці, без штанів і нога була закривавлена і сідниця ззаду була в крові, лікарі в цей час між собою радились. Після вказаних подій, ОСОБА_6 неодноразово відправляв до нього осіб, щоб вирішити з ним питання, а саме щоб його дружина забрала з поліції заяву. Проте, він повідомляв, що мови про це не може бути. На сьогоднішній день ОСОБА_9 почуває себе погано, хвилюється за сім`ю та дітей. Йому ніхто не відшкодовував затрачені на перевезення ОСОБА_9 до лікарні та в інші місця кошти. Розмову ОСОБА_20 та доньки він не чув, про подію йому стало відомо зі слів дочки, яка в той час була біля нього. Працівники поліції його допитували один раз. ОСОБА_9 перебуваючи в лікарні Могилів-Подільського повідомляв, що напевне стріляли з револьвера. Дружина зателефонувала після подій 10.05.2016 року повідомивши, що ОСОБА_6 під`їхав до неї на автомобілі та повідомив, що з нею буде те ж, що і з її зятем. Його дружині погрожував ОСОБА_6 , через що вона написала заяву в прокуратуру. Коли забирав з лікарні, ОСОБА_9 розповідав про конфлікт з обвинуваченим який відбувся 08.05.2016 року. Приблизно через місяць після події, він з дружиною закрили магазин та їхали додому, дружина побачила ОСОБА_6 , останній зімітувава пальцями рук вистріл з пістолета в їх сторону. До них на роботу приходила теща ОСОБА_6 разом з його дружиною та намагались врегулювати конфлікт. ОСОБА_9 важко самому було їхати самому на автомобілі, тому уклав з ним договір про перевезення, розраховувався карткою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 суду пояснив, що з ОСОБА_6 він знайомий приблизно 4-5 років. В сім`ї останнього разом з сестрами та братами приблизно 8-9 чоловік. ОСОБА_9 він знає як особу, проте з останнім особисто не знайомий. Про події, що відбулись 10.05.2016 року він знає з телебачення, що відбулась якась стрілянина, під час якої нанесли поранення ОСОБА_9 10.05.2016 року, приблизно о першій годині дня, він забирав дитину із садочка, біля свого будинку, що по АДРЕСА_5 та зустрівся з ОСОБА_6 . Його дитина ніколи не спить в обід в садочку, через що він щоразу забирає сина з садка приблизно з 12:30 год. до 13:00 год. При зустрічі, зважаючи на те, що в його користуванні наявний автомобіль бус Мерседес, ОСОБА_6 попросив його перевести автомобілем побутову техніку до його будинку з будинку матері. Після чого, він завів дитину додому і приблизно о першій годині дня вони поїхали до будинку матері ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 залишив свій автомобіль і поїхав разом з ним на його автомобілі. Завантаживши автомобіль побутовою технікою, ОСОБА_6 сів до нього в автомобіль, тримаючи на руках коробку, повідомивши, що дана річ легко б`ється. Через годину вони приїхали до будинку ОСОБА_6 де хлопці, які збирали кухонну техніку розвантажили з автомобіля кухонну техніку. Потім, приблизно о 15:30 год. він підвіз ОСОБА_6 до автомобіля останнього, який знаходився по вул. Ставиській. До 15:30 год. ОСОБА_6 постійно перебував з ним. В свій автомобіль побутову техніку вантажив він з ОСОБА_6 приблизно годину. В будинку, де забирали техніку, ніхто не проживає. Техніку, яку перевозили була упакована, а саме, був холодильник, витяжка, тобто була вбудована кухонна техніка. З моменту зустрічі з ОСОБА_6 біля магазину до моменту під`їзду до нового будинку ОСОБА_6 минуло годину, можливо трохи більше. Завантажували техніку приблизно годину, а розвантажували 20-30 хв., так як, їм допомагали розвантажувати. Після чого він, зачекав ОСОБА_6 , який показував куди саме ставити техніку, а потім відвіз останнього до його ж автомобіля. ОСОБА_6 з ОСОБА_9 перебували в неприязних відносинах. В березні 2016 року він став свідком конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , який відбувся в центрі міста. Він ніколи не бачив, щоб ОСОБА_6 колись носив з собою зброю. Йому відомо, що ОСОБА_6 одружений і має 2 дітей, працює приватним підприємцем. ОСОБА_6 їздить на автомобілі марки «Ренж Ровер», темно-синього кольору. В нього автомобіль марки «Мерседес Бенс», вантажно-пасажирський жовтого кольору. В ОСОБА_6 він ніколи не був найманим працівником та ніколи в останнього не працював. Йому не відомо, чи є в ОСОБА_6 зброя. Йому лише відомо, що в ОСОБА_6 була зареєстрована мисливська рушниця. Коли проводили в останнього обшук в будинку, він був понятим і запитували про мисливську рушницю.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 суду повідомив, що з ОСОБА_6 він знайомий з 2015 по 2016 рік. Він знає лише ОСОБА_6 , його дружину та меншого брата. Про події 10.05.2016 року його допитував слідчий. Приблизно півроку тому, його знайшла дружина ОСОБА_6 , яка попросила його з`явитись на суд та дати покази. Однак, на суд він не потрапив, і попав лише до слідчого після суду. Слідчий запитував його про події 10.05.2016 року. Так, напередодні 09.05.2016 року ОСОБА_6 зателефонував та попросив з`явитись 10.05.2016 року на будівництво о восьмій годині, так як, мали привезти кухонні меблі, які потрібно буде збирати. 10.05.2016 року о 8 годині він приїхав на домовлене місце, відчинив будинок та чекав хлопців. За годину приїхали хлопці, яким він допоміг розвантажити автомобіль, після чого розпочалось встановлення. Приблизно з 11-12 год. приїхав ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_6 повідомив, що їде на офіс за вбудованою технікою до кухні. Приблизно за годину-півтори, ОСОБА_6 приїхав вантажним автомобілем з іншою людиною, зайшовши до будинку повідомив, щоб вони допомогли розвантажити автомобіль, що вони в подальшому зробили. Розвантаживши автомобіль, ОСОБА_6 побув біля них приблизно годину-півтори і поїхав, після чого, з`явився до них ближче до вечора, коли хлопці вже закінчили. Проте ОСОБА_6 не влаштовувало, що замість столу, з`явилась барна стойка, тому зателефонував іншій людині, який приблизно за півгодини приїхав і до восьмої години вечора вони розмовляли, потім пішли, а він закрив будинок теж пішов. 10.05.2016 року ОСОБА_6 їздив на своєму автомобілі марки «Ренж-Ровер». Йому не відомо, чи є в ОСОБА_6 якась зброя. За ввесь період часу він не бачив ОСОБА_6 зі зброєю.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в 2016 році він користувався автомобілем марки Мерседес МЛ-350, чорного кольору, який був поломаний, більше року. Автомобіль перебував у майстерні, чекаючи запчастини з Польщі. Автомобіль забрали з ремонту лише 5-6 місяців тому. Він приватний підприємець, займається перевозками. 10.05.2016 року він був на ринку в м. Могилів Подільський, як за звичай, з 6 години ранку до 8 години вечора, інколи трапляється, що і до 9-10 години вечора, дивлячись який день, це можуть підтвердити люди з якими він працює. Йому не відомо, чи людей з якими він працює, допитували працівники поліції, а якби їх допитували, в такому разі вони б його про це повідомили. 10.05.2016 року з ОСОБА_6 він не їздив на автомобілі марки Мерседес МЛ так як автомобіль перебував в ремонті, а користувався він в цей час бусом марки Мерседес-Бенц Спрінтер. Неприязних відносин з ОСОБА_6 не було. В автомобілі Мерседес МЛ поломка стосувалась двигуна. Станція технічного обслуговування, де він ремонтував автомобіль, називається «Берлін», власником якої є особа на ім`я ОСОБА_42 , прізвище якого він не пам`ятає.Номерний знак його автомобіля марки Мерседес МЛ НОМЕР_2 . На даний час автомобіль він продав, приблизно 3 місяця тому. Обшук вказаного автомобіля проводився 2 рази в 2016 році, в той час коли автомобіль перебував в майстерні, працівники поліції приїжджали і забирали його на штраф майданчик. А він особисто на вул. Полтавській 10.05.2016 року близько 13 години не знаходився, перебував на ринку з 6 години ранку до вечора. Вулиця Полтавська від вулиці Ринкової знаходиться на відстані приблизно 2-3 км. В той час ОСОБА_6 користувався автомобілем Ренж-Ровер, синього кольору. А 10.05.2016 року він не підвозив брата, так як, він був на ринку, торгував товаром до вечора. В той час в нього був у використанні автомобіль Мерседес Спринтер.
Допитаний в судовому засіданні свідок зі зміненими даними ОСОБА_43 суду пояснив, що 10.05.2016 року в обідній час він знаходився в м. Могилів-Подільському на вул. Полтавській. Йому необхідно було зайти в магазин. Коли заходив в магазин він бачив автомобіль марки «Фольцваген шаран». Пробувши в магазині приблизно 3 хвилини, вийшов з магазину почув хлопок схожий на постріл. Відстань до хлопка була невелика, хто здійснював постріл він не бачив. Після пострілу він обернувся та помітив, ще одну іномарку на відстані від магазину 40-50 м, яка була припаркована, це був автомобіль марки «Мерседес-Бенц», темного кольору. Потім із-за автомобіля «Фольцваген шаран» вийшла людина це був ОСОБА_6 , який прямував до автомобіля «Мерседес-Бенц МЛ». Останній біг, прибігши до машини сівши на переднє пасажирське сидіння автомобіль почав рухатись в напрямку міської лікарні, проте хто був за кермом вказаного автомобіля він не бачив. Автомобіль «Фольцваген Шаран» був припапркований передньою частиною до воріт з відкритою задньою лядою, а «Мерседес-Бенц МЛ» стояв в напрямку магазину та лікарні. В той час не пам`ятає чи в магазині були ще відвідувачі. Коли вийшов з магазину і щойно почав рух в напрямку до міської лікарні, почув хлопок. Зі зброї взагалі він колись стріляв, а це був хлопок голосніший, ніж звичайна петарда. Звук відповідав пострілу зі зброї, він був гучним. Проміжок часу від хлопка до появи людини, що бігла, менше хвилини. В якому саме одязі була особа, що бігла, не пам`ятає, згадує що була в світлому одязі. Він був впевнений, що особа, яка була біля до автомобіля це був саме ОСОБА_6 , він впізнав його за тіло будовою, невисоким зростом приблизно 165-170 см. Коли автомобіль «Мерседес-Бенц» почав рухатись і набирати швидкість він йшов по тротуару і побачив чітко ОСОБА_6 ще раз в автомобілі на передньому пасажирському сидіння. Більше нікого не впізнав у автомобілі. Постріл був один.
Допитаний в судовому засіданні свідок зі зміненими даними ОСОБА_13 суду пояснив, що 10.05.2016 року біля 13 години за ним заїхав на автомобілі мінівен, синього кольору ОСОБА_12 , з яким він поїхав на день народження до ОСОБА_9 , який мав святкувати день народження на природі. Приїхавши до будинку ОСОБА_9 , останній та ОСОБА_12 носили в автомобіль посуд, їжу, а він в цей час залишався в автомобілі, а саме сидів з лівої сторони від пасажира позаду, дружину ОСОБА_9 в той час він не бачив та як саме був одягнутий ОСОБА_9 , він не пам`ятає. Після того, як завантажили в автомобіль, він, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 поїхали до будинку мати ОСОБА_12 . Приїхавши до будинку матері, ОСОБА_12 пішов за казаном, в якому вони мали на природі варити рибну юшку. В той час, коли ОСОБА_12 зник з поля зору, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля і поправляв речі, які під час руху автомобіля поперевертались в багажнику автомобіля. В цей час, він почув перший постріл, ОСОБА_9 почав оббігати автомобіль з правої сторони. Не зрозумівши, що сталось, він розвернувся в ліву сторону і побачив на відстані 3-5 метрів від автомобіля, як біг ОСОБА_6 в руках якого був предмет схожий на зброю, проте точно повідомити, яка саме була зброя, не може, так як, він в зброї не розбирається, однак пам`ятає, що вистріли були, як зі зброї. Коли ОСОБА_9 побіг в сторону хвіртки, за останнім також забіг ОСОБА_6 , однак що відбувалось далі йому не відомо, так як, він перебуваючи в шоковому стані, з автомобіля не виходив. Всіх пострілів було приблизно більше чотирьох. Перший постріл він не бачив, проте чув його. Автомобіль на якому вони приїхали, стояв передньої частиною до воріт на відстані близько 2 метрів, а задньою частиною до проїзної частини. ОСОБА_6 повернувся можливо менше ніж за хвилину. ОСОБА_6 приїхав на автомобілі чорного кольору, типу «джипа», проте якої саме марки він не бачив, тому, що було видно лише половину автомобіля, номерних знаків також видно не було. Після того, як зі сторони подвір`я вибіг ОСОБА_6 , ОСОБА_9 до автомобіля не повертався. Через деякий час вийшов ОСОБА_12 відчинив ворота, вони заїхали автомобілем на подвір`я. В цей час, на подвір`ї, де проживає мати ОСОБА_12 були ще люди, які вже допомагали ОСОБА_9 . Ні криків з двору, ні погроз з боку ОСОБА_6 він не чув. Потім останнього посадили в автомобіль, а саме ОСОБА_12 допомагав ОСОБА_9 сісти в автомобіль. В той час у ОСОБА_9 були всі руки в крові, проте звідки текла кров він не бачив. Посадивши ОСОБА_9 на переднє пасажирське сидіння вони разом поїхали в лікарню м. Могилів-Подільського. ОСОБА_6 він впізнав оскільки, він його добре знає. Після того як вони приїхали в лікарню він більше нікого не бачив. Свідчити попросив його ОСОБА_9 , він спочатку не хотів свідчити, оскільки в нього двоє дітей маленьких. Його ніхто не бачив, оскільки він не виходив з автомобіля взагалі. В нього неприязних відносин з ОСОБА_6 ніколи не було. Про інцидент між ОСОБА_6 і ОСОБА_9 йому відомо з чуток. Він не мисливець і ніякої зброї в нього не має. Його допитували в м. Вінниці в кабінеті слідчого. В той день він спиртних напоїв не вживав. Він знає з братів ОСОБА_44 лише ОСОБА_45 і ОСОБА_46 . ОСОБА_9 є його другом.
Допитаний в судовому засіданні свідок зі зміненими даними ОСОБА_47 суду пояснив, що 10.05.2016 року, близько першої години дня він знаходився на території гаража, ремонтував автомобіль. На території даного домоволодіння знаходиться 4 гаражі. В цей час він почув декілька пострілів, приблизно п`ять. Постріли лунали один-за-одним, на протязі 1-ї хвилини, на вказані звуки пострілів, він вийшов з гаража і побачив, що на зустріч йому зі сторони подвір`я кульгаючи йшов ОСОБА_9 . На його запитання, що сталось ОСОБА_9 відповів, що в нього стріляв ОСОБА_6 Відстань від воріт до гаража складає, приблизно 15-20 метрів. Після чого він пішов швидким кроком до воріт. Біля воріт, які на той час були закриті, стояв автомобіль, синього кольору, марку якого він не запам`ятав, крім вказаного автомобіля також був автомобіль марки Мерседес чорного кольору. Біля автомобіля Мерседес перебували 2 брати, а саме ОСОБА_30 та ОСОБА_14 , яких він знає в обличчя. Вказані особи від`їжджали на вищезгаданому автомобілі в напрямку лікарні, за кермом якого був ОСОБА_14 , а ОСОБА_30 сидів на передньому сидінні. Того дня ОСОБА_9 він побачив вперше. В зв`язку з чим, ОСОБА_9 приїхав за даною адресою, йому не відомо. Коли він побачив ОСОБА_9 , то в подвір`ї вже було приблизно 4-5 чоловік. Він знайомий з ОСОБА_12 , який в той час також був в дворі біля ОСОБА_9 . Побачивши ОСОБА_9 він запитав, що трапилось на що останній відповів, що стріляв ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_12 пішов на вулицю подивитись автомобіль Шевчуків, який починав від`їжджати. Він не пам`ятає чи повідомляв особам, які на той час перебували біля ОСОБА_9 , проте що, він бачив ОСОБА_6 . Від першого пострілу до останнього пройшло небагато часу між пострілами криків він не чув. Він не бачив як ОСОБА_9 їхав в лікарню. Матір ОСОБА_12 він знає, того дня вона була присутня в дворі. Його допитали пізніше в м. Вінниці, куди він дістався самостійно. Зброї він не бачив. Він вирішив, що постріли були з вогнепальної зброї лише зі слів ОСОБА_9 .
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_27 , яка просила прийняти міри до ОСОБА_19 , який 10.05.2016 року близько 14:00 год. по вул. Полтавській в м.Могилів-Подільському з невідомої їй зброї вчинив постріли в її зятя ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , влучивши йому двічі у праве бедро та сідницю, завдав тілесні ушкодження, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.05.2016 року.
З рапорту старшого інспектора чергового Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_48 №23500 від 10.05.2016 року вбачається, що зі служби «102» 10.05.2016 року, о 19:30 год., надійшло повідомлення лікаря, про те, що в лікарню ім. Пирогова доставлено з вогнепальним пораненням гр.. ОСОБА_9 , 31 рік, проживаючого в АДРЕСА_6 , які він отримав від невідомих осіб. Потерпілий знаходиться в судинному відділені. При виїзді на місце події від надання пояснень відмовився, дана подія була зареєстрована в м. Могилеві-Подільському ВП №2152. Відповідно до пояснень ОСОБА_9 від 10.05.2016 року вбачається, що останній від пояснень по факту отримання тілесних ушкоджень, що мало місце 10.05.2016 року о 14:00 год., в м. Могилеві-Подільському Вінницької області на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.
З рапорту - реєстрації Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що 10.05.2016 року о 13:45 год., по телефону надійшло повідомлення по телефону « НОМЕР_4 , а саме, що 10.05.2016 року о 13:45 год., від чергової медсестри приймального відділення ОЛІЛ, з тілесними ушкодженнями, з пораненням невідомою зброєю, звернувся невідомий громадянин.
З даних ГУ НП у Вінницькій області №2152 від 10.05.2016 року вбачається, що виїздом на місце пригоди СОГ встановлено що гр. ОСОБА_9 1985 р.н. усно повідомив, що претензій не має від госпіталізації відмовився та заяву про тілесні ушкодження не написав і самостійно покинув лікувальний заклад. Зі слів лікаря тілесні ушкодження було спричинено зі зброї з ознаками схожих на травматичну.
З рапорту ГУ НП у Вінницькій області №2152 від 11.05.2016 року вбачається, що по даному факту слідчим СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_49 внесено відомості до ЄРДР № 0000433 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
На підставі зазначеної заяви, рапортів, повідомлення по телефону ОСОБА_27 10.05.2016 року відомості про подію зареєстровано у встановленому порядку 11.05.2016 року, що підтверджується витягами з ЄРДР.
З протоколу огляду місця події від 10.05.2016 року та долучених до нього фото таблиць вбачається, що місцем події являється територія домоволодіння АДРЕСА_1 . Територія даного домоволодіння огороджена кам`яним забором висотою біля 1,50 м. Вхід на територію домоволодіння здійснюється крізь двохполовинкову металеву браму зеленого кольору, висотою біля 1,50 м. При огляді правої частини вищевказаної брами пошкоджень не виявлено. При огляді лівої половини брами, в лівій крайній частині на 3 ребрі брами на відстані біля 1 м. від землі наявна дирка круглої форми зовні схожа на слід від пострілу зброї невідомого калібру. При огляді правої крайньої частини, лівої частини брами, на 5 ребрі наявна аналогічна дирка від пострілу зброї невідомого калібру. На момент огляду вказані дирки проходять навстіж крізь металеву браму. При огляді решти брами більше пошкоджень не виявлено. При огляді домоволодіння, його подвір`я та поза його межами, будь яких бойових припасів: куль, патронів, гільз, тощо, не виявлено.
З протоколу огляду місця події від 03.10.2016 року та долучених до нього фото таблиць вбачається, що місцем огляду являється домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_4 . Виїзд та в`їзд до двору домоволодіння здійснюється через одностворчасту хвіртку та двостворчасті металеві ворота зі сторони проїзної частини. Огляд воріт проводився зі сторони проїзної частини. Відстань лівої сторони воріт від земля становить 11 см. Відстань від нижнього краю лівої частини воріт до пошкодження у вигляді отвору (далі пошкодження №1) складає 70,5 см. Від лівого краю воріт до пошкодження №1 відстань складає 39 см. Пошкодження №1 має найбільші розміри 12ммх40 мм.
Відстань від землі до нижнього краю лівої частини воріт становить 24 см. Від нижнього краю лівої частини воріт до пошкодження іншого у вигляді отвору (далі пошкодження №2) складає 22 см. відстань від правого краю лівої частини воріт до пошкодження №2 складає 57 см., пошкодження №2 становить найбільші розміри 25ммх10мм. Після чого, за допомогою ацетону та фрагменту бинта біля пошкодження №1 із зовнішньої сторони зроблено змив, аналогічні дії проводились біля пошкодження №1 із внутрішньої сторони та біля пошкодження №2. Після чого, фрагменти бинтів запаковані до чотирьох паперових конвертів та скріплені відповідними печатками. Крім того, до аналогічного паперового конверту поміщено та запаковано даним способом фрагмент бинту в якості зразка для дослідження, після чого за допомогою штангенциркуля заміряно товщину металу воріт, яка складає 0,35 мм.
Згідно протоколу огляду місця події від 11.05.2016 року об`єктом огляду являється приміщення Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, а саме операційне відділення судинного відділення, яке розташоване на першому поверсі вищевказаної лікарні. З приміщення операційної вийшов лікар та виніс на тканині металевий предмет сріблястого кольору одна з сторін якої має порожній отвір. Один кінець вищевказаного предмету зігнутий. Вищевказаний предмет, як пояснив лікар вилучили з м`яких тканин тазу гр. ОСОБА_9 . Вищевказаний металевий предмет, який вилучили з гр. ОСОБА_9 запакований в спец пакет НДЕКЦ №2808204.
Після чого, о 16:02 год., з операційної вийшов лікар та та виніс на тканині металеві предмети в кількості 9 штук, які вилучили з стегна з правого боку із гр. ОСОБА_9 . Вищевказані предмети поміщено в паперовий конверт та опечатано.
Згідно висновку експерта №261-Б від 24.05.2016 року вбачається, що один металевий предмет, вилучений із тіла пораненого ОСОБА_9 є частиною бойового припасу - стріляною кулею патрону калібру 5,6 мм.
Відповісти на питання «Із якої зброї могла бути відстріляна?» не представляється можливим у зв`язку із значною деформацією кулі та відсутністю ідентифікаційних ознак.
Відповісти на питання: «Чим являються об`єкти в кількості дев`ять металевих уламків, які вилучені під час ОМП від 11.05.2016 року із тіла пораненого ОСОБА_9 .? Якщо являються кулею, то до якого типу, виду і з якої зброї могли бути відстріляні?», не представляється можливим у зв`язку із значною деформацією предметів та відсутністю ідентифікаційних ознак.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 , 1985 року народження, направленого на стаціонар 10.05.2016 року о 17:35 год., встановлено діагноз: вогнепальне поранення правої кінцівки без ушкодження судинно-нервового пучка. Венозна кровотеча.
Згідно висновку експертів №136-к від 17.09.2016 року (Відповіді на питання 1, 2, 3 «Постанови»): 10.05.2016 року ОСОБА_9 було спричинено три вогнепальних сліпих кульових поранень в праву сідницю (1) та правого стегна (2), які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю. Пункт 2.3.2. а/«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
Перебування ОСОБА_9 на лікуванні понад 21 добу не пов`язані з характером тілесних ушкоджень, а є тактикою лікарів-клініцистів, для запобігання в подальшому виникненню ускладнень. Пункт 2.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
В ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 24.06.2016 року, потерпілий ОСОБА_9 вказав я було вчинено злочин, що з протколу не вбачається, а відтворено на відео.
Відповідно до постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речового доказу від 22.11.2016 року приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу металеву кулю та металеві уламки в кількості 9 шт. та постановлено в спец пакеті № 2354703 зберігати на складі озброєння ГУНП у Вінницькій області, що підтверджується квитанцією про отримання на зберігання речових доказів №60 від 23.11.2016 року.
Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу власником автомобіля марки «МЕRCEDES-BENZ ML 350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору є ОСОБА_11 . Власником транспортного засобу LAND ROVER RANGE ROVER, з номерними знаками НОМЕР_5 , 2011 року випуску, синього кольору є ОСОБА_50 та правом користування даного транспортного засобу має ОСОБА_6 .
З протоколу огляду транспортного засобу від 23.11.2016 року вбачається, що в присутності понятих було здійснено огляд транспортного засобу «МЕRCEDES-BENZ ML 350», державний номерний знак НОМЕР_6 (транзитні) та д.н.з. НОМЕР_2 , який у відповідності до ухвали Вінницького міського суду Вінницького суду від 21.11.2016 року та акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.11.2016 року «МЕRCEDES-BENZ ML 350», державний номерний знак НОМЕР_6 затриманий та поміщений на спеціальний майданчик за адресою: м.Вінниця вул. Г.Арабея 17.
Згідно повідомлення МПП «Берлін» від 28.05.2017 року легковий автомобіль марки «МЕRCEDES-BENZ ML 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , з лютого 2016 року по дату видачі довідки знаходився на станції технічного обслуговування за адресою: Вінницька область м.Могилів-Подільський вул. Покровська 22 по причині капітального ремонту двигуна в розібраному, не придатному для використання стані, звідки 23.11.2016 року о 22:00 год. був забраний за допомогою евакуатора працівниками поліції на підставі ухвали суду. Ремонт вказаного автомобіля на станції технічного обслуговування було закінчено 15 лютого 2017 року.
З ухвал суду про надання дозволів щодо тимчасового доступу та аналітичних довідок вбачається, що здійснено фіксацію телефонних з`єднань абонентів учасників справи.
Згідно довідки-характеристики, квартального комітету №5 «Центр» ОСОБА_6 одружений має 2 неповнолітніх синів, проживає з сімєю за адресою: АДРЕСА_2 , працює ПП, (депутат), по місцю проживання характеризується задовільно. Скарг від сусідів та інших осіб в квартальний комітет не надходило.
Згідно довідки з ВК Могилів-Подільської міської ради №02-22/2270 від 31.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 є депутатом Могилів-Подільської міської ради 7 скликання відповідно до рішення 1 сесії міської ради 7 скликання від 31.10.2015 року №1 «Про результати виборів депутатів міської ради 7 скликання і міського голови та визнання їх повноважень».
Згідно довідки з КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ» №01/01-05-2778 від 08.08.2016 року ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Згідно вимоги просудимість від 16.05.2016 року, обвинувачений ОСОБА_6 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши письмові документи у заявленому сторонами обсязі та речові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Доказами у справі, а саме показаннями потерпілого та обвинуваченого підтверджено той факт, що між ними існують тривалі неприязні відносини, що не приховувалось вказаними учасниками процесу і під час судового розгляду.
Як наслідок вказаних тривалих неприязних відносин, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 вирішив позбавити життя ОСОБА_9 .
Так, з обвинувального акту слідує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебувають в неприязних відносинах, які виникли в результаті конфлікту між ними 27.01.2013 року, що підтверджено потерпілим в судовому засіданні.
З обвинувального акту вбачається, що з вказаного часу у ОСОБА_6 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , якого неодноразово попереджали невідомі люди про те, що ОСОБА_6 має намір позбавити його життя.
Разом з тим, прокурором не надано жодного доказу, що підтверджує вказане, оскільки починаючи з 2013 року потерпілий до правоохоронних органів не звертався, про будь-які погрози не повідомляв, що підтверджено потерпілим в судовому засіданні.
Так, потерпілий в судовому засіданні зазначив, що до правоохоронннх органів не звертався, оскільки не вважав повідомлення про наміри ОСОБА_6 правдивими та такими, що можуть бути реалізовані.
Таким чином, твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 з 2013 року мав намір позбавити життя ОСОБА_9 жодним доказом у справі не підтверджується.
В подальшому згідно обвинувачення, реалізуючи свій умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_6 придбав у невстановленої особи вогнепальну зброю, що є вигадкою сторони обвинувачення, оскільки суду жодного доказу про придбання вогнепальної зброї ОСОБА_6 не надано.
Згідно обвинувачення, 10.05.2016 року, ОСОБА_6 під`їхав на автомобілі під керуванням свого рідного брата ОСОБА_11 до будинку по вул. Полтавській, 1 та побачив ОСОБА_9 , який знаходився поруч з автомобілем «Фольцваген Шаран» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що перебуває в користуванні ОСОБА_12 та здійснив ряд прицільних пострілів в ОСОБА_9 .
Вказане твердження обвинувачення ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні повідомив про зазначений розвиток подій, при цьому зазначивши, що перша куля влучила в задню частину автомобіля.
Разом з тим, такі показання потерпілого не підтверджуються жодним доказом у справі.
Так, суду стороною обвинувачення не надано жодного доказу про існування автомобіля «Фольцваген Шаран» реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Наявність вказаного автомобіля стороною обвинувачення не встановлена, його існування нічим не підтверджено, він в ході досудового слідства не знайдений, не оглянутий, куля, або пошкодження від неї не зафіксовані.
Згідно показань потерпілого, куля не лише влучила у зазначений автомобіль, а й на вказаному автомобілі він з кулевими пораненнями в сидячому положенні на передньому пасажирському сидінні був доставлений ОСОБА_12 до лікарні, проте, відсутність протоколу огляду, або обшуку зазначеного автомобіля ставить під сумнів показання потерпілого у справі, оскільки не слідів від кулі, ні слідів крові чи інших слідів злочину стороною обвинувачення не здобуто.
При цьому суд звертає увагу на той факт, що сторона обвинувачення стверджує, що вказаний автомобіль існує, перебуває в користуванні ОСОБА_12 , який згідно показань потерпілого є його другом, що свідчить про те, що жодних перешкод у сторони обвинувачення щодо здобуття зазначеного доказу не існувало та не могло існувати. Проте, з доказів у справі вбачається, що сторона обвинувачення не підтвердила взагалі існування такого автомобіля, перебування його на місці події.
Вказане суд оцінює як приховування важливого доказу у справі, оскільки при умові існування автомобіля на ньому мали залишитись сліди злочину згідно показань потерпілого, щоб їх підтвердило, або не залишились, щоб спростувало версію потерпілого про подію злочину.
Згідно обвинувачення, потерпілий почав тікати в двір будинку, а обвинувачений здійснив ще декілька пострілів, наздоганяючи ОСОБА_9 .
Про такий розвиток події в судовому засіданні повідомив потерпілий, який зазначив, що він тікав, а ОСОБА_6 в нього стріляв.
На обґрунтування зазначеного, стороною обвинувачення надано протокол огляду місця події від 10.05.2016 року здійснений з 15.15 до 16.10 год. Згідно вказаного протоколу місцем події та огляду являється територія домоволодіння АДРЕСА_4 . Територія даного домоволодіння огороджена кам`яним забором, вхід на територію даного домоволодіння здійснюється крізь металеву браму, при огляді якої виявлено наявність двох «дирок», зовні схожих на сліди від пострілу. Розміри вказаних отворів в протоколі відсутні. Здійснено їх фотографування.
Згідно протоколу в ході огляду нічого не вилучено, що вказує на факт того, що жоден предмет не зацікавив з доказової точки зору сторону обвинувачення. Ні брама, ні її частини з пошкодженнями, всупереч вимог КПК України не вилучені, жодні експертні дослідження не проведенні, що виключає будь-які твердження щодо природи походження вказаних пошкоджень на воротах.
При цьому, з протоколу слідує, що змиви з отворів не здійснено, а при огляді домоволодіння, його подвір`я та прилеглої до нього території будь-яких бойових припасів, куль, патронів, гільз (тощо) та, взагалі, слідів, які б заслуговували на оперативний інтерес не виявлено, що спростовує твердження потерпілого про здійснення в нього не менше 4-5 пострілів у вказаному місці.
Так, за показаннями потерпілого у вказаному домоволодінні проживає його друг ОСОБА_12 , матір якого ОСОБА_15 була допитана в судовому засіданні. Згідно показань вказаного свідка після того, як ОСОБА_9 разом з її сином поїхав до лікарні, на місце події прибули працівники міліції, які здійснювали огляд місця події. При цьому свідок не зазначила, що хтось здійснював до приїзду працівників міліції прибирання на місці події, збирав якісь предмети, змивав кров тощо.
Вказане, а також час проведення огляду, свідчить про те, що на місці події жодного сліду злочину не виявлено, що спростовує версію події висунуту потерпілим.
При цьому суд звертає увагу і на той факт, що слідчим здійснено вказаний огляд всупереч вимог ст. 233, 234, 237 КПК України.
Так, згідно із положеннями ст. 233, 234, 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий може проводити огляд приміщення. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Частиною 2 ст. 233 КПК України визначено, що під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Суд звертає увагу, що з протоколу слідує здійснення огляду огородженої території домоволодіння АДРЕСА_4 , який здійснений без дозволу жодного з власників, у їх відсутність.
Статтею 233 КПК України визначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
В той же час, ч. 3 ст. 233 КПК передбачено обов`язок прокурора, слідчого за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, який здійснює наступний судовий контроль, у тому числі і матеріалам, якими обґрунтовується необхідність проведення обшуку.
Разом з тим, прокурором огляд іншого володіння особи проведений без дозволу власника, не на підставі ухвали слідчого судді, за відсутності подальшого звернення до суду з відповідним клопотанням, що свідчить про недопустимість вказаного доказу.
З доказів, поданих прокурором слідує, що в ході досудового слідства сторона обвинувачення прийняла рішення про необхідність здійснення додаткового огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_4 .
З поданого протоколу огляду місця події від 03.10.2016 вбачається здійснення повторного огляду домоволодіння АДРЕСА_4 .
Згідно нього, слідчим знову не дотримано процедуру визначену КПК України та описану вище для огляду володіння особи. Крім того, що відсутні будь-які дозволи, будь-яких власників, або хтось з них, на даній стадії відпала і ознака невідкладності вказаної слідчої дії, оскільки вона проведена майже через 5 місяців після події.
Проте, знову огляд володіння особи проведений без дозволу власника, не на підставі ухвали слідчого судді, за відсутності звернення до суду з відповідним клопотанням, що свідчить про недопустимість вказаного доказу.
При цьому суд звертає увагу не лише на процесуальну форму вказаного документа, а й на його зміст.
Так, з протоколу слідує, що в ході огляду зафіксовано розмір двох отворів, здійснено їх фотографування та змиви з них, зазначені змиви вилучені. При цьому здійснено фотофіксацію отворів в паркані, зображення яких істотно різняться з зображеннями вказаних отворів у попередньому варіанті. Вилучення паркану, або його частин знову не здійснено.
Взагалі є не зрозумілою мета зазначеної дії сторони обвинувачення, оскільки для її проведення був залучений експерт, зразки відідрані для експертного дослідження, якого у справі не здійснено.
Так, з поданих стороною захисту документів вбачається, що сторона захисту під час досудового слідства звернулась з клопотанням щодо призначення у справі комплексної судово-криміналістично-хімічно-балістичної експертизи, якою просила дослідити в тому числі і від чого утворились отвори на воротах, встановити розміри тощо.
З постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 24.11.2016 року слідує, що у задоволенні клопотання відмовлено в зв`язку з тим, що 19.10.2016 року у справі вже призначено комплексну судово-балістичну та судово-вибухотехнічну експертизу на вирішення якої постановлено питання чи являються пошкодження у металевих воротах вогнепальними, якщо так, то чи могли вони бути утворені зі зброї калібру 5,6 мм та з якої відстані.
Проте, прокурором висновку вказаних двох призначених експертиз суду не надано, що переконує суд у тому, що жодного доказу того, що отвори на паркані є вогнепальними, могли вони бути утворені зі зброї калібру 5,6 мм, відстань зазначеного не існує.
Таким чином, сторона обвинувачення самостійно спростувала свій найголовніший доказ показання потерпілого, оскільки доказів, що підтверджують показання потерпілого щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень не надано, а подані навпаки спростовують факт того, що події відбувались таким чином як стверджує потерпілий ОСОБА_9 .
Далі з показань потерпілого вбачається, що в подвір`ї він відчув біль, в зв`язку з чим, обвинувачений зміг суттєво скоротити відстань між ними, наблизитись до нього та спробував здійснити декілька пострілів йому в життєво важливі органи, а саме в ділянку грудей, проте не зміг вчинити вказаного, оскільки відбулась «осечка», або закінчились набої. Після цього, обвинувачений звернувся до нього та сказав, що жалкує про те, що в нього скінчились патрони та наступного разу він його обов`язково вб`є. Тобто, з показань потерпілого вбачається, що пострілів на території подвір`я вже не було, а ОСОБА_6 перебував там деякий час протягом якого встиг скоротити відстань між ними, здійснити дії щодо декількох пострілів, звернутись до потерпілого з погрозою.
В той же час, свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що перебувала в гаражі, який розташований на території домоволодіння та як тільки почула звук пострілів вибігла та побачила ОСОБА_9 . Проте, ОСОБА_6 в подвір`ї не було, розмови вона, або погроз вона не чула, нікого хто б тікав з подвір`я не побачила.
Вказані показання свідка спростовують показання потерпілого щодо розвитку зазначених подій, оскільки свідок знаходилась на місці події, вибігла одразу після пострілів, які за показаннями потерпілого відбувались ще до того, як він забіг на подвір`я, та повинна була почути розмову ОСОБА_6 або його побачити хоча б зі спини.
При цьому суд звертає увагу на те, що стороною обвинувачення з метою перевірки та досягнення узгодженості між вказаними показаннями з невідомих причин слідчого експерименту зі свідком не здійснено.
З показань потерпілого також слідує, що він в зв`язку з отриманими пораненнями звернувся до Могилів Подільської ОЛІЛ, а потім був прооперований у Вінницькій обласній лікарні ім. Пигорова.
З поданих прокурором доказів вбачається, що у момент звернення до лікарні тобто 10.05.2016 року, до часу проведення судово-медичної експертизи 11.08.2016 року потерпілий послідовно стверджував, що малознайома особа здійснила в нього постріли зі зброї.
При цьому з показань потерпілого в судовому засіданні вбачається, що він одразу впізнав ОСОБА_19 , оскільки його добре знав та з ним перебував у тривалих неприязних відносинах.
Проте, протягом 3 місяців досудового слідства ОСОБА_9 про участь у вказаній події ОСОБА_6 не стверджував, до правоохоронних органів із заявою не звертався.
Прокурор обґрунтовуючи обвинувачення ОСОБА_6 послався на те, що показання потерпілого є послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доками у справі.
Проте, зазначене твердження прокурора спростовано змістом заяв потерпілого на досудовому слідстві, тривалістю його позиції щодо участі в події малознайомої особи, не ОСОБА_6 .
Єдиною особою, що послідовно стверджувала про те, що вказані постріли здійснив ОСОБА_6 є свідок ОСОБА_27 , яка є матір`ю дружини потерпілого, проте не була очевидцем події та з її слів довідалась про вказане зі слів інших осіб.
Так, з її заяв до правоохоронних органів вбачається, що вона починаючи з 10.05.2016 року стверджувала, що постріли в її зятя здійснив ОСОБА_6 , акцентуючи увагу, що ОСОБА_30 є зятем мера м. Могилів-Подільський.
Сам потерпілий до правоохоронних органів з заявою про жодні неправомірні дії ОСОБА_6 не звертався, оскільки прокурором жодної заяви ОСОБА_9 суду не надано.
Враховуючи зазначене, суд не може стверджувати про послідовність показань потерпілого, незмінність його позиції щодо спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
В судовому засіданні потерпілий вказані суперечності пояснив тим, що він побоювався за своє життя, а також життя своєї родини, оскільки ОСОБА_6 є зятем мера, намагався його вбити.
Таке пояснення потерпілого причини зміни позиції щодо особи нападника є сумнівним для суду, оскільки починаючи з дня події теща потерпілого, матір його дружини - ОСОБА_27 в заяві вказала, що намагався вбити її зятя саме син мера м. Могилів Подільський ОСОБА_30 , тобто вказана інформація вже була доведена нею до правоохоронних органів та стала відома. Причин приховувати в потерпілого вказану інформацію починаючи з 10.05.2016 року з 16.30 вже не було.
Про непослідовність позиції потерпілого також вказує і зміст слідчого експерименту здійснено з потерпілим від 24.06.2016 року, в ході якого потерпілий повідомив, що особою, яка посягнула на його життя є ОСОБА_6 , а вже 11.08.2016 року під час його обстеження експертами та з`ясування обставин отримання тілесних ушкоджень потерпілий повідомив про здійснення вистрілів з пістолета малознайомою особою. Також, під час слідчого експерименту потерпілий стверджував, що не може повідомити характер зброї, оскільки в ній не обізнаний, зазначивши, що вона була чорна з довгим стволом, а вже під час допиту в суді повідомив, що це був револьвер.
Окремо, суд хоче зазначити і на той факт, що внаслідок системного нехтування стороною обвинувачення ст. 233 КПК України, слідчий експеримент також є недопустимим доказом у справі, оскільки під час нього знову відбулось проникнення до володіння особи, а саме домоволодіння АДРЕСА_4 без добровільної згоди особи (осіб), які ним володіють та не на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно із ст. 223 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.
Законом не передбачено виключення з вказаного правила при переслідуванні мети необхідності проведення слідчого експерименту, оскільки в диспозиції статті міститься імперативна норма щодо відсутності у всіх права на проникнення з будь-якою метою.
Навпаки, ч. 5 ст. 240 КПК України визначено, що слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.
Дозволу власника, власників, ухвали суду, якою дозволялось здійснення проникнення суду не надано, а з відеозапису слідчого експерименту вбачається, що слідчий проходячи на територію домоволодіння акцентує увагу, що вказане подвір`я є місцем загального користування, що не відповідає дійсності, оскільки у всіх процесуальних документах, в самому обвинуваченні чітко визначено, що це територія домоволодіння АДРЕСА_4 , а ч. 2 ст. 233 КПК України визначено, що правовий режим, статус, постійність чи тимчасовість володіння, значення для оцінки поняття житла чи володіння особи не мають.
Тобто, стороною обвинувачення вкотре подано доказ, здобутий з порушенням основоположних свобод, здійснений без попереднього дозволу суду, та з порушенням суттєвих умов.
Також додатково суд зауважує на недотримання слідчим при складенні вказаного протоколу вимог ст. 104, 240 КПК України, згідно з якими під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу ( ч. 2 ст. 240 КПК України), тобто відеозапис є лише додатком до протоколу.
Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. (ч. 6 ст. 240 КПК України)
Вимоги до протоколу визначені ст. 104 КПК України, згідно з якими у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.
Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.
Таким чином, єдиним виключенням з правила при фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів є допит особи, слідчий експеримент до вказаного виключення Законом не відноситься.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається з описової частини, яка повинна містити відомості про послідовність дій, отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 105 КПК України визначено, що відеозапис процесуальної дії є лише додатком до протоколу.
Тобто, Законом чітко передбачено, що про проведення слідчого експерименту слідчий має скласти протокол, в якому докладно викласти умови і результати слідчого експерименту, відобразити послідовність дій, отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, а з поданого обвинуваченням протоколу вбачається, що слідчий вказаного не зробив, а безпідставно та всупереч вимог ст. 104, 240 КПК України застосував до вказаної процесуальної дії неналежну процедуру, обмежившись записом у частині, що передбачає викладення того, що встановлено слідчим експериментом зазначення про те, що експеримент фіксується на цифрову відеокамеру.
Таким чином, в самому протоколі жодних даних, що мають значення для справи не існує.
Внаслідок сукупності вказаного, суд робить висновок, що сторона обвинувачення не перевірила показання потерпілого, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно показань потерпілого він був прооперований у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І. Пирогова, в ході операції його тіла вилучено кулю та уламки.
На підтвердження вказаного стороною обвинувачення надано суду протокол огляду місця події від 11.05.2016 року, допитано як свідка ОСОБА_51 лікаря, що здійснював операцію.
Вказаний свідок суду підтвердив, що дійсно провів операцію з видалення зі стегна та сідниці потерпілого металевих предметів, передав їх після операції працівникам правоохоронних органів, тобто підтвердив факт здійснення оперативного втручання, а також те, що в результаті вказаного слідство отримало можливість дослідити вилучені предмети та ідентифікувати їх. При цьому лікар зазначив, що предмет був схожий за на кулю та уламки, проте визначення вказаного до його компетенції не входить, а належить до компетенції експерта. Хід операції, її тривалість та час проведення він виклав у медичній картці хворого, зазначивши, що несе відповідальність за правильність заповнення вказаного документу та достовірність інформації.
Судом досліджено документ на підставі якого здійснено вилучення предметів отриманих з тіла потерпілого (протокол огляду місця події від 11.05.2016 року). Згідно нього, вказана слідча дія проведена з 15.40 до 16.20 годин 11.05.2016 року.
В той же час з висновку експертів № 136-к вбачається, що під час проведення комісійної судово-медичної експертизи експерт дослідив медичну карту на ім`я ОСОБА_9 № 9012 та згідно неї операцію щодо видалення кульових фрагментів правої сідниці та правого стегна в ході якої видалено кульовий (травматичний) фрагмент з правої сідниці та 9 свинцевих фрагментів з правого стегна розпочато 11.05.2016 року о 16.30 та завершено о 17.45.
Таким чином, слідчий ще до початку операції отримав металевий предмет та уламки (текст згідно протоколу), які нібито вже видалили з тіла потерпілого, хоча у вказаний час операція ще не почалась, та свідок ОСОБА_36 категорично заперечив можливість здійснення зазначеного.
З вказаного слідує, що стороною обвинувачення предмети з тіла потерпілого взагалі не отримані та в ході досудового слідства взагалі не досліджувались. Що досліджувалось в ході експертизи, і яке вказані предмети мають значення для справи суду не відомо.
Вказаний висновок суду випливає і з іншого.
За клопотанням сторони обвинувачення судом досліджено єдиний речовий доказ у справі кулю та металеві уламки в кількості 9 шт., оскільки так зазначено у постанові про приєднання предметів до кримінального провадження як речового доказу від 22.11.2016 року.
По-перше, при розкритті спецпакету та огляді речового доказу судом встановлено, що там зберігається всього 9 предметів, тобто один з предметів, що визнаний речовим доказом у справі відсутній.
По друге, згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Проте, з поданих прокурором доказів вбачається, що такий огляд взагалі не здійснювався, фіксація не проводилась.
Також, зі змісту протоколу огляду місця події від 11.05.2016 року вбачається, що 9 уламків запаковано до білого паперового конверту, який скріплено підписами понятих, слідчого та відтиском печатки.
З упаковки, що міститься в пакеті, вбачається те, що вказаний конверт містить підпис спеціаліста ОСОБА_52 .
В протоколі не має жодних відомостей про те, що вказаний спеціаліст підписував конверт. При цьому сам протокол вказаний спеціаліст не підписав.
Аналогічно і з спецпакетом з металевим предметом, номер якого не збігається з номером зазначеним в протоколі та який підписаний спеціалістом, про що в протоколі відсутні будь-які відомості.
При цьому захист обґрунтовано звернув увагу суду на те, що конверт містить відтиск печатки для довідок Могилів-Подільського міського відділу, хоча вилучення вказаних предметів його працівниками не здійснювалось.
Таким чином, в ході досудового слідства було вилучено невідомо які предмети, які невідомо за яких обставин перепаковувались, а тому стверджувати про те, що це предмети з тіла потерпілого не можливо. Вказані предмети невідомого походження направлені на експертизу, яка встановила, що один з них є частиною бойового припасу-стріляною кулею патрону калібру 5,6 мм., яку суд не може прийняти до уваги як «плід отруєного дерева» за практикою ЄСПЛ, оскільки невідомо, що за предмети підлягали дослідженню, чи є ці предмети предметами з тіла потерпілого.
Проте, сукупність вказаного не єдине, що звертає на себе увагу та впливає на висновки суду.
Так, з поданої стороною обвинувачення постанови про проведення процесуальної дії на іншій території вбачається, що слідчий доручив працівникам Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в рамках цього провадження вилучити сторонні предмети ймовірно (кулі), які лікарі Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова вилучать з тіла ОСОБА_9 . Вказана постанова винесена 11.05.2016 року.
Прокурор приховав та не подав суду супровідний лист на вказану постанову, який підтверджував день її надходження до Вінницького відділу поліції. Вказаний документ подала сторона захисту та прокурор не заперечував його достовірність.
З вказаного супровідного вбачається, що постанова слідчого була направлена до Вінницького відділу поліції лише 12.05.2016 року, тобто наступного дня після виконання доручення. Таким чином, слідчий Вінницького відділу поліції ОСОБА_53 проводила огляд місця події без жодних правових підстав, тобто вказана процесуальна дія проведена не уповноваженою особою.
Суд звертає увагу, що згідно ч. 5 ст. 104 КПК України, протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Проте, в порушення вказаної вимоги закону протокол експертом ОСОБА_54 не підписаний.
Сукупність зазначеного та кожна обставина окремо свідчать про неможливість прийняти вказаний доказ до уваги.
Проте, навіть на вказаному істотні порушення Закону допущені стороною обвинувачення не вичерпано.
Так, з супровідного листа слідчого ОСОБА_55 вбачається, що на адресу СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області направлено також і виданий лікарем диск з записом ходу операції.
Проте, вказаний диск речовим доказом у справі не визнаний, мабуть тому, що пошкоджений під час досудового слідства.
Так, з рапорту слідчого ОСОБА_56 від 21.06.2016 року вбачається, що ним виявлено пошкодження у виді отвору на поверхні диску.
З вказаного часу, сторона обвинувачення не здійснила жодної дії щодо отримання копії запису, хоча саме з вказаного запису можливо було б встановити час проведення операції.
Суд приймає до уваги і те, що під час досудового слідства стороною обвинувачення отримано за ухвалами про тимчасовий доступ медичні карти хворого ОСОБА_9 .
Проте, жодна з вказаних медичних карт не оглянута, речовим доказом не визнана, суду не надана, що в сукупності з вищенаведеним призвело до висновків суду про не підтвердження доказами у справі самого факту вилучення з тіла потерпілого слідів злочину, а відповідно і спростування самим обвинуваченням показань потерпілого у справі.
Систематичне нехтування стороною обвинувачення вимогами Закону під час проведення досудового розслідування, недотримання вимог КПК України під час проведення слідчого експерименту, вилучення предметів, тягне за собою визнання недопустимим доказом у справі висновку комісійної судово-медичної експертизи у справі.
При цьому суд приймає до уваги правові стандарти ЕСПЛ щодо доказів та доказування та застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», оскільки в основу вказаного висновку судово-медичної експертизи покладено визнані недопустимими протокол слідчого експерименту за участю потерпілого та висновок судово-балістичної експертизи № 261 Б від 24.05.2016 року, на підставі дослідження яких експертом встановлено механізм отримання потерпілим тілесних ушкоджень.
Суд звертає увагу, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. ( ст.22,25 КПК України).
Прокурором на підтвердження показань потерпілого суду не надано жодного доказу у справі, а ті, що подані навпаки спростовують його показання, або нічого не підтверджують.
Так, зі свідків жоден не вказав, що бачив, як ОСОБА_6 здійснював постріли, більшість з них є свідками, що надавали показання з чужих слів, не були очевидцями події, серед них дружина потерпілого ОСОБА_33 , яка вказала, що довідалась про вчинення злочину нібито ОСОБА_6 зі слів чоловіка, матері, ОСОБА_15 , свідок ОСОБА_15 , яка вказала, що їй повідомив про вчинення вказаного сам потерпілий, який у вказаний час нічого навіть працівникам правоохоронних органів не повідомляв, теща та тесть, які довідались про подію зі слів інших осіб. Фактично, всі свідки у справі зазначали, що вважають, що посягання вчинив ОСОБА_6 зазначили, що зазначене їм відомо з повідомлення потерпілим одразу після вчинення злочину.
Проте, сам потерпілий при цьому стверджує, що він в той час хвилювався за себе та своє життя, а тому боявся повідомляти ім`я нападника, що об`єктивно підтверджується письмовими доказами у справі щодо реєстрації злочину.
При цьому суд звертає увагу і на показання свідків у справі зі зміненими даними, оскільки саме вони повідомляли, що бачили ОСОБА_6 на місці події. Так, свідок ОСОБА_43 суду стверджував, що бачив ОСОБА_6 як той від`їжджав від місця події, зазначивши, що був один постріл, що суперечить обставинам повідомленим потерпілим, при цьому вказаний свідок повідомив, що погодився свідчити лише при умові нерозголошення відомостей про його особу на прохання потерпілої сторони, яку до цього не знав. Зазначене в сукупності із змістом його заяви та датою звернення до правоохоронних органів в листопаді 2016 року, тобто через півроку після події та її змістом, згідно з якими жодних погроз до свідка на застосовувалось свідчить, що свідок є зацікавленим та дав показання на прохання потерпілої сторони лише при гарантуванні того, що його особа не буде відома.
Аналогічного висновку суд дійшов і щодо показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_57 , які повідомили, що бачили ОСОБА_6 на місці події. Так, свідчення вказаних свідків суперечать один одному, оскільки свідок ОСОБА_58 повідомив, що він особа, яка виходила з воріт після ОСОБА_6 до його від`їзду з місця події не бачив, а свідок ОСОБА_47 , зазначив, що коли він вийшов на звук пострілів, то побачив ОСОБА_9 , а вийшовши з подвір`я - побачив братів Шевчуків які були біля автомобіля. Тобто вказані свідки своїми показаннями спростували один одного.
Крім того, з їх заяв слідує та показань в судовому засіданні слідує, що вони звернулись з проханням свідчити лише в липні, листопаді 2016 року.
Суд звертає увагу, що підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки, згідно ст.20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.
Судом з показань вказаних свідків та змісту їх заяв встановлено, що жодної реальної загрози щодо них не існувало, а вони просто бажали залишитись невідомими анонімами та лише за таких обставин, на прохання потерпілого та його родичів свідчити через тривалий час після події. При цьому свідки зазначили, що довідались, що потерпілі шукають осіб, які можуть надати свідчення на їх користь, що в сукупності з іншими обставинами ставить під сумнів неупередженість їх свідчень.
При цьому, сторона обвинувачення не здійснила жодних заходів щодо встановлення автомобіля, огляду тощо автомобіля, в який зі слів потерпілого влучила куля та на якому потерпілий в крові був доставлений до лікарні. Стороною обвинувачення не вилучено одяг потерпілого, який повинен був зберегти сліди злочину, що б підтвердило показання потерпілого. Стороною обвинувачення не зафіксовано крові, гільз, пуль, інших слідів злочину на місці події, що знову ставить під сумнів показання потерпілого, оскільки спростовує його версію події. Стороною обвинувачення не доведено належними доказами вилучення з тіла потерпілого слідів злочину, куль, уламків тощо. Внаслідок цього не підтверджено взагалі, що був здійснений постріл з вогнепальної зброї. Отвори на паркані не досліджувались. Інформація щодо телефонних розмов нічого у справі не підтвердила та не спростувала.
Сукупність вказаного призвела до того, що фактично єдиним доказом у справі є показання потерпілого, який зазнав легких тілесних ушкоджень.
Проте, де, коли, хто завдав йому вказані тілесні ушкодження прокурор не довів належними допустими переконливими та достатніми доказами у справі.
Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Аналіз доказів у справі свідчить, що фактично єдиним доказом у справі, який вказує на підтвердження обвинувачення є показання потерпілого в судовому засіданні, які не підтверджуються іншими доказами у справі з наведених вище підстав та узгоджуються з показаннями лише зацікавлених свідків у справі.
При цьому судом встановлено, що показання потерпілого є непослідовними, суперечливими, а між ним та обвинуваченим існують тривалі неприязні відносини, що свідчить про те, що сторона обвинувачення не довела винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Враховуючи зазначене суд не приймає до уваги доводи сторони обвинувачення про те, що вина ОСОБА_6 доведена через неможливість ним підтвердити своє алібі належними доказами у справі, оскільки обвинувачений взагалі не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Такі доводи сторони обвинувачення суд оцінює як нехтування основними засадами кримінального судочинства - презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Доводи сторони обвинувачення та потерпілого про те, що ОСОБА_6 не розкаявся та відмовився від дачі показань в судовому засіданні, як обґрунтування доведеності вини суд не приймає до уваги, оскільки це є право обвинуваченого гарантоване Конституцією України.
Зазначене переконує суд, що за вказаним обвинуваченням ОСОБА_6 слід виправдати, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
В зв`язку з прийняттям рішення про виправдання обвинуваченого, суд приймає рішення про скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_59 .
Згідно ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого в зв`язку з його непричетностю до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду, що є підставою для прийняття судом вказаного рішення.
Крім того у відповідності до ст. 124 КПК України судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 2023,08 гривень компенсувати за рахунок держави та вирішити питання щодо речового доказу у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України виправдати в зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 скасувати, звільнивши його негайно з під-варти з залу суду.
Витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2023 гривні 08 копійок компенсувати за рахунок держави.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.
Арешт, накладений на земельну ділянку площею 0,0944 га за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2016 року скасувати.
Арешт, накладений на рушницю гладкоствольну «Форд 500М» к.12, № НОМЕР_7 , яка зареєстрована на ОСОБА_6 , відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2016 року скасувати.
Паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , долучений стороною захисту повернути ОСОБА_6 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні (спецпакет 2354703) знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особа, яка перебуває під вартою, з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Головуючий суддя:
Суддя: