НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/330/17
Провадження № 1-кп/0182/393/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005064 стосовно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Донецької області, громадянина України, українця, освіта вища, не працюючого, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 29.07.2015 року з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, усупереч ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, яке знаходиться за адресою: вул. Атаманська (Кріпака), 2, м. Нікополь, Дніпропетровська область, маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, діючи умисно, особисто заповнив відповідну заяву, в яку вніс неправдиві дані, про те, що у нього на момент заповнення заяви відсутнє житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших аніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, яку надав в Управління праці, соціального захисту населення Нікопольської міської ради, хоча фактично ОСОБА_3 20.06.2015 р. придбав та набув у власність квартиру АДРЕСА_2 , площею 62,8 кв.м., внаслідок чого, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримав соціальну допомогу за період часу з 01.07.2015 по 30.06.2016 у сумі 20 тисяч 926 гривень 90 копійок, тим самим заволодів коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму, чим завдав державі збитку на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
ОСОБА_3 визнав свою вину та пояснив, що він не має постійного джерела прибутку тому потребує матеріальної допомоги від держави. Будучи повідомленим співробітниками соціальної служби про те, що він зобов`язаний вказати відомості про наявність у нього грошового депозиту та нерухомого майна поза зоною АТО, він придбавши за договором купівлі-продажу квартиру в м. Нікополі в своїй заяві про надання йому щомісячної грошової допомоги не вказав цю обставину, маючи намір одержувати більший розмір допомоги. Завдану державі шкоду він відшкодував тому просив вирішити клопотання його захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву в якій просила проводити судовий розгляд провадження у її відсутність. Цивільний позов представником потерпілого не заявлено, оскільки ОСОБА_3 в повному обсязі відшкодував незаконно одержані ним гроші.
За клопотанням прокурора та за погодженням із стороною захисту, судом досліджені докази, зібрані під час досудового розслідування законність та допустимість яких сторонами провадження не оспорюються.
В заяві, яку власноруч заповнив обвинувачений ОСОБА_3 щодо призначення щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.п.103) відсутні відомості про те, що він є власником нерухомого майна,оскільки придбав відповідно до договору купівлі-продажу квартиру. Згідно витягу з державного реєстру власників нерухомого майна ОСОБА_3 20.06.2015 р. придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 , площею 62,8 кв.м

За таких обставин очевидно, що дії ОСОБА_3 були умисними і мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Обвинувачений раніше не судимий, злочин вчинила вперше, характеризується за місцем проживання позитивно. ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненні злочину, висловлює жаль з приводу вчиненого; на досудовому слідстві повністю визнавав свою вину, давав правдиві покази. Крім того, ОСОБА_3 добровільно та повністю відшкодував завдані його діями збитки.
П. 3 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачає, що передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Тому, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, заявлене клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа щодо нього закриттю.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284, 372 КПК України, - суд
У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005064 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч .1 ст.190 КК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя :