Справа № 512/577/16-к
Провадження № 1-кп/493/173/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Черемисівка Білогірського району АР Крим, українця, громадянина України, з неповною середньою, не одруженого, не військовозобов`янаного, безпартійного, не працюючого, раніше судимого Саратським районним судом Одеської області 24.01.2011 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 25.10.2013 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, проживаючого в с. Султанівка Любашівського району Одеської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 28 липня 2015 року, близько 10 години, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, таємно викрав металевий візок вартістю 900 грн., який належав ОСОБА_8 , яким розпорядився на свій розсуд, завдавши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 900 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, маючи на увазі, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.3 КК України і судимість за це правопорушення не знята і не погашена у встановленому законом порядку.
Між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_8 11 листопада 2016 року була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно угоди про примирення між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від видбування покарання з випробуванням строком один рік.
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, наполягав на затвердженні угоди про примирення та зазначив, що розуміє надані йому законом права відповідно до ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження та невиконання угоди про примирення, визначені ст. 473, 476 КПК України, а також йому роз`яснені вичерпні підстави оскарження вироку суду, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього в результаті затвердження угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_8 просить задовольнити угоду про примирення між ним і ОСОБА_7 , призначивши узгоджену між ними міру покарання.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_8 дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену в угоді міру покарання.
Адвокат ОСОБА_10 також просить затвердити угоду про примирення між обвинуваченим і потерпілим.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнав себе винним, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Узгодженою угодою про примирення між обвинуваченим і потерпілим ОСОБА_8 міра покарання для обвинуваченого установлена в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого.
Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідальність вимог КПК и КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого по ч. 2 ст. 185 КК України є правильною.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_7 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374,468-471,474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 міру покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Відповідно до ст.ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного судом з випробуванням строком один рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речові докази металевий возик, який знаходиться у потерпілого ОСОБА_8 на збереженні, залишити останньому.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
С У Д Д Я