Справа №127/2308/17
Провадження №1-в/127/154/17
14 лютого 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
представника лікарні ВОПНЛ ім.. О.І.Ющенка ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці подання Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І.Ющенка про продовження застосування амбулаторного примусового лікування як заходу медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась до суду із поданням про продовження амбулаторного примусового лікування як заходу медичного характеру ОСОБА_6 , 1981 року.
Подання мотивовано тим, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в комунальному закладі «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка» з 2003 року, коли став байдужим до дітей, дружини, багато часу проводив у залі ігрових автоматів. Потім став дратівливим, збудливим, відмовлявся від їжі, тікав з дому. Лікувався стаціонарно з приводу гострого поліморфного психотичного розладу. Повторні вступи в 2005 році двічі, 2006 році тричі, 2007 році двічі, 2008 році двічі, 2009 році двічі, 2010 році чотири, 2011 році тричі. В 2007 році скоїв суїцідальну спробу (отруєння азалептолом). Лікувався в реанімаційному відділенні. З 25.02.2011 року за рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці знаходився на амбулаторному лікуванні в примусовому порядку. З 27.05.2011 р. по 01.03.2013 р. перебував на СПЕ та лікуванні у 7 та 12 від. з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. З 01.03.13 р. по 13.12.13 р. перебував на примусовому лікуванні з посиленим режимом нагляду у ВОПЛ №2 згідно постанови Замостянського райсуду м.Вінниці від 15.02.2012 року. Виписаний на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2013 року. Вдома приймав підтримуюче лікування. Стан змінився: не спав, конфліктував з рідними, витрачав гроші, сміявся сам до себе, відмовився від нічних таблеток. З 09.01.2014 року по 17.02.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в 7 відділенні. За рекомендацією висновків комісії лікарів-психіатрів та відповідними ухвалами суду ОСОБА_6 було продовжено амбулаторне лікування як захід медичного характеру. Востаннє відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 27.10.2016 року, протоколу №10 ОСОБА_6 рекомендовано продовжити амбулаторне лікування як захід медичного характеру без його згоди.
В судовому засіданні представник лікарні ОСОБА_4 підтримала подання, наполягала на його задоволенні з мотивів, викладених в поданні, зазначивши, що протягом останніх півроку ОСОБА_6 отримує лікування, однак зловживає спиртними напоями та оскільки його захворювання носить хронічний характер, стан його психічного здоров`я не покращився та останній потребує продовження застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторного примусового лікування.
Особа, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6 не заперечувала.
Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення подання ВОПНЛ ім. акад ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 про продовження амбулаторного примусового лікування як заходу медичного характеру.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував.
Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ОСОБА_6 перебуває на обліку в комунальному закладі «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенко» з 2003 року. Лікувався стаціонарно з приводу гострого поліморфного психотичного розладу. Повторні вступи в 2005 році двічі, 2006 році тричі, 2007 році двічі, 2008 році двічі, 2009 році двічі, 2010 році чотири, 2011 році тричі. В 2007 році скоїв суїцідальну спробу (отруєння азалептолом). Лікувався в реанімаційному відділенні. З 25.02.2011 року за рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці знаходився на амбулаторному лікуванні в примусовому порядку. З 27.05.2011 р. по 01.03.2013 р. перебував на СПЕ та лікуванні у 7 та 12 від. з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. З 01.03.13 р. по 13.12.13 р. перебував на примусовому лікуванні з посиленим режимом нагляду у ВОПЛ №2 згідно постанови Замостянського райсуду м.Вінниці від 15.02.2012 року. Виписаний на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2013 року. Вдома приймав підтримуюче лікування. З 09.01.2014 року по 17.02.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в 7 відділенні. Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2014 року, 30.09.2014 року, 24.03.2015 року, 22.09.2015 року, 15.02.2016 року, 19.08.2016 року ОСОБА_6 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру без його згоди. Відповідно акту комісії лікарів-психіатрів №10 від 27.01.2017 року останніх 6 місяців ОСОБА_6 спостерігався дільничним лікарем та приймав лікування, однак зловживав спиртними напоями, конфліктував та виявляв агресію. Враховуючи, що захворювання носить хронічний характер з частими загостреннями, в зв`язку з чим у разі ненадання йому психіатричної допомоги може являти собою небезпеку здоров`ю оточуючим та самому собі.
Статтею 19 Закону України Про психіатричну допомогу передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів психіатрів.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу , ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд
Подання ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка задовольнити.
Продовжити строком на 6 місяців застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , амбулаторного примусового лікування, як заходу медичного характеру.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: