Справа №: 343/1477/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/1/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальне провадження № 0000413 про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, ідент.ном. якого НОМЕР_2 , уродженця с. Гаурдак Чарджоуської області Руспубліки Туркменістан, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, який має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, працюючого в ТзОВ "Уніплит", несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин:
ОСОБА_8 13 червня 2016 року приблизно о 10.00 годині на технічно справному автомобілі, марки ВАЗ - 21013, реєстраційний номер НОМЕР_3 , розпочав рух заднім ходом по дорозі, напроти поліклініки Долинської ЦРЛ, що у м. Долина по вул. О. Грицей, 15, при цьому проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка знаходилась позаду автомобіля. Внаслідок наїзду остання отримала тілесні ушкодження у вигляді множинного перелому головки правої плечової кістки зі зміщенням, перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням. Водій ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3.б) - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.9 - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що він з дружиною 13 червня 2016 року привіз їхню дитину, яка має ДЦП, у лікарню. Оскільки синові важко пересуватись він під`їхав до вхідних дверей лікувального закладу. Коли дружина з сином вийшли з автомобіля, він, подивившись у дзеркала заднього виду, почав рух заднім ходом. У цей момент він почув невеликий удар, внаслідок якого зупинився і вийшов з машини подивитися, що сталося. Тоді він побачив, що позаду його автомобіля лежала жінка. Він почав надавати їй допому, а тесть, який сидів з ним в автомобілі, з дружиною побігли за машиною швидкої допомоги, яка знаходилася поруч. Медики потерпілій надали необхідну допомогу. Він допомагає їй чим може, провідував її у лікарні, надавав матеріальну допомогу, купляв ліки та інше. У вчиненому щиро кається.
Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення доведена іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що він є свекром ОСОБА_7 13.06.2016 р. він з дочкою, обвинуваченим та їхньою дитиною - інвалідом ІІ групи приїхали до лікарні. Заїхали вони до самого входу лікарні, де дочка з дитиною вийшли. Коли зять почав рухатись назад, попередньо пересвідчившись у дзеркала про безпечінсть свого маневру, вони відчули незначний удар. ОСОБА_7 зупинився і вибіг з машини. За автомобілем лежала потерпіла, яку обвинувачений підняв і притулив до машини. В цей час підбіг ще один чоловік, який був лікарем. Згодом приїхала швидка, яка забрала її для надання медичної допомоги;

- даними рапорту від 13 червня 2016 року, з якого вбачається, що 13 червня 2016 року о 09.50 год. по телефону до чергової частини надійшло повідомлення від чергової медсестри Долинської ЦРЛ Лаврів про те, що в Долинську ЦРЛ після ДТП доставлена ОСОБА_9 , 1947 р.н. (а.п. 142);

- даними протоколу огляду місця події, схемою до протоколу огляду місця події та фототаблицями до нього, згідно яких місцем події є проїзна частина дороги на території Долинської ЦРЛ за адресою м. Долина, вул. О.Грицей, 15. Дана ділянка являє собою перехрестя рівнозначних доріг і розташована навпроти поліклініки та пологового відділу Долинської ЦРЛ. Ділянка пряма, частково під нахилом. Ширина проїзної частини дороги навпроти поліклініки становить 6,4 м. Ширина від краю проїзної частини до фасадної частини поліклініки складає 12,4 м. Ширина дороги, якою проводиться заїзд до перехрестя складає 10 м. Ширина дороги, що веде до приміщення моргу, становить 6 м. Навпроти приміщення пологового відділу знаходиться парковка, ширина якої складає 21 м (а.п. 143-144);

- даними висновку експерта № 4.2-521/16 від 18 липня 2016 року, з якого встановлено, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки ВАЗ-21013, реєстраційний № НОМЕР_3 , знаходились у працездатному стані (а.п. 147-149);

- даними висновку експерта № 90 від 22 липня 2016 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження: множинний перелом головки правої плечової кістки зі зміщенням, перелом шийки правої стегнової кістки зі зміщенням. Описані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів і відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення (а.п. 151-153);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14 липня 2016 року, схемою та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що ОСОБА_7 показав, що 13.06.2016 р. приблизно о 10.00 год. він разом з дружиною ОСОБА_11 , неповнолітнім сином і тестем на автомобілі марки "ВАЗ-21013", реєстраційний номер НОМЕР_3 , приїхав до Долинської поліклініки, що у м. Долина по вул. О.Грицей, 15. Зупинивши автомобіль одразу біля входу до поліклініки, дружина і син вийшли з авто, а він і тесть залишились у салоні, оскільки повинні були повернутись додому. Замірами встановлено, що ліві колеса автомобіля знаходились на відстані 2.8, 2.7 м від лівого бардюрного каменю. Після цього, ОСОБА_7 увімкнув задню передачу і став здавати назад автомобілем з невеликою швидкістю. Перед початком руху подивився у два бокові дзеркала і дзеркало заднього виду і, оскільки нікого там не бачив, то продовжував рух. Під час слідчого експерименту позаду автомобіля з лівої сторони було розташовано одного понятого. Слідчий, сидячи на водійському місці, разом з понятим і ОСОБА_7 спостерігали за обстановкою. Під час цього понятий, який розташовувався позаду автомобіля, проглядався через два дзеркала бокового виду, через дзеркало заднього виду, а також при повороті голови назад і спостереженні через заднє вікно авто. Також ОСОБА_7 вказав, що звукових сигналів під час руху назад він не подавав і не звертався за допомогою сторонніх осіб. Рухаючись назад і проїхавши біля 5 метрів, ОСОБА_7 став вивертати кермо у праву сторону і під час цього відчув удар у задню праву сторону бампера автомобля і одразу зупинився. Після цього вийшов з тестем з салону авто на вулицю і побачив біля автомобіля по праву сторону на віддалі 1 м в лежачому положенні на боці ОСОБА_9 . Замірами було встановлено, що місце наїзду знаходиться на віддалі 4.7 м від кута приміщення поліклініки Долинської ЦРЛ та 5.2 м від кута бетонного квітника (а.п. 154-160).

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив п.п. 2.3.б), 10.1, 10.9 Правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особа винного, обставини, що пом"якшують покарання покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, з місця проживання та роботи характеризується позитивно (а.п. 53, 171), працює в ТзОВ "Уніплит" (а.п. 54, 74), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРП не перебуває (а.п. 170), має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей (а.п. 47, 50, 51, 52, 172), один з яких є інвалідом ІІ групи (а.п. 44-45), його сім`я є багатодітною та отримує допомогу, як малозабезпечена (а.п. 46, 48, 49).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбаченими ст. 66 КК України, є визнання вини, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди, що підтверджується копіями розписок на суму 10450,00 грн (а.п. 21).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його характеризуючі дані, те, що він має постійне місце роботи, виховує та утримує 4 дітей, одна з яких є інвалідом, захворювання пов"язане з обмеженнями в рухах, що потребує не тільки постійного лікування, а й забезпечення можливості доставлення до лікувального, навчального чи виховного закладів, його сім"я є малозабезпеченою, тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно нього слід обрати покарання, яке б відповідало скоєному та особі обвинуваченого, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, у вигляді виправних робіт без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Потерпілою-цивільною позивачкою ОСОБА_9 заявлений цивільний позов, в якому вона, неодноразово уточняючи позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_7 4229,75 гривень матеріальної шкоди та 20000,00 гривень моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 злочину їй було заподіяно матеріальну шкоду, оскільки вона понесла витрати на лікування, загальний розмір яких становить 13764,61 грн., з яких 10450,00 грн. обвинувачений вже відшкодував. Моральна шкода полягає у тому, що внаслідок кримінального правопорушення у неї змінився звичний для неї спосіб життя, порушено душевну рівновагу, не може пересуватися. Її переслідує погане самопочуття, душевні хвилювання та переживання,

В судовому засіданні представник потерпілої цивільної-позивачки ОСОБА_9 . ОСОБА_6 уточнені позовні вимоги підтримав, погодившись з неточністю проведених математичних розрахунків, та просив стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі підтвердженому долученими ними квитанціями на придбання ліків, врахувавши отримані його довірителькою від ОСОБА_7 кошти в сумі 10450,00 гривень, та 20000,00 гривень моральної шкоди.

Обвинувачений - цивільний відповідач ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов потерпілої-цивільної позивачки визнали частково як в частині відшкодування моральної, так і матеріальної шкоди, вважаючи, що не всі ліки, витрати за які просить відшкодувати потерпіла, призначені для її лікування внаслідок даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 5 вказаної статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ч. 1 ст. 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Заслухавши пояснення представника потерпілої - цивільної позивачки ОСОБА_6 та обвинуваченого - цивільного відповідача, дослідивши подані докази, суд вважає, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року № 3 „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Згідно чеків № 33315 від 14.06.2016 р., № 3878 від 13.06.2016 р., № 5789 від 21.06.2016 р., № 39370 від 13.06.2016 р., № 493 від 15.06.2016 р., ФОП ОСОБА_12 від 17.07.2016 р., № 0003711 від 06.07.2016 р., КП "ДЦРЛ" від 20.06.2016 р., № 33969 від 16.06.2016 р., № 21/10 від 21.06.2016 р., ФОП ОСОБА_12 від 02.07.2016 р., ФОП ОСОБА_12 від 28.06.2016 р., товарний чек від 22.06.2016 р., № 5544 від 15.06.2016 р., № 30317 від 15.06.2016 р., № 90299 від 16.06.2016 р., № 33722 від 15.06.2016 р., № 16240 від 14.06.2016 р., № 0142282 від 01.08.2016 р., № 0017446 від 14.09.2016 р., ФОП ОСОБА_13 від 11.08.2016 р., № 0391 від 14.08.2016 р., ФОП ОСОБА_12 від 09.08.2016 р., № 018122 від 17.09.2016 р., № 0021983 від 05.10.2016 р., №1835 від 25.06.2016 р, № 0137268 від 02.07.2016 р. ОСОБА_9 понесла витрати на лікування та витрати, пов"язані з перебуванням у лікувальному закладі, необхідністю додаткових обстежень, у зв"язку з перебуванням у лежачому стані в сумі 11698,79 гривень (17,50+388,50+76,50+842,00+1450,00+456,15+120,61+105,00+9,75+1690,00+68,43+445,00+113,35+4102,07+318,16+2,70+16,50+97,82+124,17+392,35+75,12+53,20+104,95+411,50+ 31,13+50,06+63,67 НОМЕР_4 ) (а.п. 16, 17 звор., 18, 19, 20, 69).

Потерпілою - цивільною позивачкою до матеріалів криманільного провадження також долучені квитанції № 0137671 від 05.07.2016 р., № 5790 від 21.06.2016 р., № РГ00002917 від 24.06.2016 р., № 0001936 від 27.06.2016 р., № 0002014 від 27.06.2016 р., № 0004073 від 08.07.2016 р., 0001662 від 25.06.2016 р., № 0001659 від 25.06.2016 р., № 0003698 від 06.07.2016 р., № 0002937 від 02.07.2016 р., № 0003747 від 06.07.2016 р., № 0003652 від 06.07.2016 р., № 03959 від 15.06.2016 р., № 0135314 від 21.06.2016 р., № 0005505 від 16.07.2016 р., № 0006220, ФОП ОСОБА_13 від 11.08.2016 р. в частині лікарського засобу «Екватор», № 0038831 від 21.08.2016 р., № 0148475 від 04.09.2016 р., № 0149334 від 08.09.2016 р., та інші, копії яких нечитабельні, а оригінали не надані (а.п. 16, 17, 18, 20, 69). Суд не може взяти їх до уваги, оскільки у них зазначені препарати, які застосовуються при лікуванні інших недуг, зокрема, і цукрового діабету, про що свідчить довідка з аптеки № 18 про інформацію про застосування медикаментів (а.п. 192), та які не були приписані для лікування множинного перелому головки правої плечової кістки зі зміщенням, перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням, та не мають причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками, які настали, що також підтверджується даними, які містяться в оглянутій в судовому засіданні медичній картці ОСОБА_9 , зокрема, що остання до події злочину тривалий час лікувалася та продовжує лікуватися, зокрема, від болю у суглобах, цукрового діабету, інших захворювань, для лікування чого їй приписувалися, в тому числі, і препарати, які зазначені в долучених квитанціях (а.п. 189 -191).

Отже, суд вважає, що позов ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в межах підтверджених належлим чином витрат на лікування та супутніх витрат, а також з врахуванням того, що ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди було сплачено потерпілій 10450,00 гривень, про що свідчать долучені до матеріалів провадження копії розписки (а.п. 21). А тому з ОСОБА_7 слід стягнути на користь ОСОБА_9 1248,79 гривень (11698,79-10450,00) матеріальної шкоди.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд також бере до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року за № 4, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує матеріальний стан та стан здоров`я сторін, тривалість вимушених змін у житті потерпілої у зв`язку із спричиненими тілесними ушкодженнями, а також те, що на утриманні обвинуваченого знаходяться четверо неповнолітніх дітей, в тому числі дитина - інвалід, при цьому він надавав матеріальну допомогу потерпілій, придбав необхідні ліки для операції та лікування, відвідував потерпілу у лікувальних закладах та надалі не відмовляється від надання їй допомоги, вимоги розумності й справедливості та вважає, що належному і дійсному її розміру відповідатиме сума в розмірі 2000,00 грн.

Крім того, потерпілою - цивільною позивачкою ОСОБА_9 понесено витрати на правову допомогу при розгляді даного провадження та за підготовку цивільного позову в розмірі 2000,00 грн. згідно долученої квитанції від 07.10.2016р. (а.п. 70), що підлягає стягненню з обвинуваченого-цивільного відповідача на її користь.

Прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА був заявлений цивільний позов, відповідно до якого останній просив стягнути з ОСОБА_7 2916,57 грн. на користь департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 .

В судовому засіданні прокурор заявлений цивільний позов підтримав.

Обвинувачений - цивільний відповідач ОСОБА_7 вказаний цивільний позов визнав.

Відповідно до ст.ст. 127, 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Як вбачається з копії довідки Івано-Франківської обласної клінічної лікарні на лікування потерпілої ОСОБА_9 витрачено 2916,57 грн., за період з 13.06.2016 року по 21.06.2016 року, яка знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ОКЛ (а.п. 31).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають до задоволення в повному обсязі. Цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_7 повинен відшкодувати на користь держави 2916,57 грн. за лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи згідно висновку експерта № 4.2-521/16 в сумі 879,60 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_7 судом не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді виправних робіт за місцем роботи засудженого на строк 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10% його заробітку без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА 2916 (дві тисячі дев`ятсот шістнадцять) гривень 57 копійок, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1248 (одну тисячу двісті сорок вісім) гривень 79 копійок матеріальної шкоди, 2000,00 (дві тисячі) гривень моральної шкоди та 2000,00 (дві тисячі) гривень витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок понесених витрат на проведення експертизи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирати.
Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на матеріальне зберігання ОСОБА_7 , - повернути законному власнику ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: