Єдиний унікальний № 497/1915/16-к
Провадження № 1-кп/500/462/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості

22 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оксамитне Болградського району Одеської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, маючи умисел, направлений на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних речовин без мети збуту, діючи в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 р., на початку серпня 2016 року, точна дата не встановлена, з однієї ростучої рослини роду конопля, який виростав на присадибній ділянці його домоволодіння АДРЕСА_1 , з метою подальшого виготовлення, придбання та зберігання наркотичної речовини, зірвав один стебель з ростучими вітками та листям на них, яке помістив у господарське приміщення свого домоволодіння, де природним шляхом висушував, чим виготовив згідно висновку експертизи № 1053 від 14.09.2016 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 529,58 г., що згідно таблиці «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, обіг яких заборонено», затверджених наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 р. є великим розміром та включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 770 від 06.05.2000 р., який зберігав в господарському приміщенні свого домоволодіння до 06.09.2016, доки у ході санкціонованого обшуку вищевказаний канабіс було виявлено та вилучено працівниками поліції. Згідно висновку експертів № 1053 від 14.09.2016, виявленому і вилученому у ході обшуку в домоволодінні АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

При цьому дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину та пояснив, що він вчинив злочин за обставин, описаних в обвинувальному акті, у зв`язку з тим, що мав бажання спробувати вживання наркотичного засобу.

На стадії досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 236 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (4 012 грн.).

Також, згідно умовам угоди, підозрюваний ОСОБА_5 взяв на себе зобов`язання беззастережно (повністю) визнати у судовому провадженні свою вину у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення. Також в угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження. заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду, обвинувачуваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , які також просили затвердити укладену угоду, дійшов висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК та/або закону, умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Так, в порушення ч. 2 ст. ст. 472 КПК України в угоді не зазначена дата її укладення.

Крім того, узгоджуючи покарання за злочин середньої тяжкості за ч. 2 ст. 309 КК України, сторони погодились на призначення покарання із застосування положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 236 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, при цьому врахували те, що ОСОБА_5 повністю визнав вину в інкримінованому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проживає разом з батьками, які є пенсіонерами.

З наведених обставин лише одна, обставина, що пом`якшує покарання, передбачена ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався не може бути визнане обставиною, що пом`якшує його покарання. Проживання ОСОБА_5 разом з батьками, які є пенсіонерами, також не може бути визнано обставиною, що пом`якшує його покарання за вчинення злочину в сфері обігу наркотичних засобів, крім того, згідно довідки виконкому Оксамитненської сільської ради Болградського району від 08.09.2016 р. №728, з батьками обвинуваченого також проживає його повнолітній брат ОСОБА_6 , 1982 р.н.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 69 КК України, її положення можуть бути застосовані за наявності лише кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. А в даному випадку суд вбачає лише одну таку обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, окрім наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України, обов`язково також має бути врахована особа винного.

А згідно характеристики з місця проживання, виданої Оксамитненською сільською радою Болградського району 08.09.2016 р. за №727, ОСОБА_5 характеризується негативно, як конфліктна особа, неодноразово був помічений в порушенні громадського порядку, зловживає алкогольними напоями.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що умови угоди про призначення обумовленого покарання з урахуванням особи ОСОБА_5 суперечать вимогам ст. 69 КК України.

Також, слід звернути увагу на те, що стаття 69 КК України містить дві частини стосовно основного покарання та додаткового, у зв`язку з чим має бути чітко зазначено, які саме положення ст. 69 КК застосовуються, що в розглядуваній угоді не дотримано.

Також, на думку суду, призначення покарання за злочин середньої тяжкості у виді штрафу в розмірі 236 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за злочин середньої тяжкості, не відповідає інтересам суспільства.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди суперечать вимогам КПК та закону, не відповідають інтересам суспільства, то відповідно до наведених п. п. 1, 2 ч. 7 ст. 474 КПК України це унеможливлює затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до абз. 8 ч. 7 ст. 474 КПК України, якщо в затвердженні угоди судом відмовлено, то досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування.

Таким чином, на підставі п. п. 1, 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, у зв`язку з тим, що умови угоди суперечать вимогам КПК та закону, а також не відповідають інтересам суспільства, в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити та відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України кримінальне провадження слід повернути прокурору для провадження досудового розслідування в загальному порядку, оскільки угода про визнання винуватості була укладена на стадії досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 314, 474, 370 - 372 КПК України, суд

постановив:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України повернути прокурору для провадження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1