Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/719/16-к
Номер провадження 1-кп/530/59/16

У Х В А Л А

19.12.2016 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

14.11.2016 року потерпілий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надіслали до суду письмову заяву про накладення арешту.

В судовому засіданні 16.12.2016 року суд, заслухавши думку потерпілого ОСОБА_5 , який підтримав свою заяву про накладення арешту на майно обвинуваченого, думку прокурора ОСОБА_3 , який заперечував стосовно задоволення заяви, думку обвинуваченого ОСОБА_4 який просив суд відмовити в задоволенні клопотання вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви потерпілого ОСОБА_5 стосовно накладення арешту з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Як вбачається з обвинувального акту та додатків до нього потерпілим по даному кримінальному провадженню було визнано ОСОБА_5 , в заяві потерпілий вказує, що необхідно накласти арешт на будинок обвинуваченого ОСОБА_4 та майновий пай, крім того в заяві відсутні будь-які посилання кому належить будинок, в селі Волошкове, відсутня повна адреса, а також не зазначено дані про майновий пай обвинуваченого де він знаходиться, розмір земельної ділянки, на якій правовій підставі обвинувачений володіє, а також чи перебуває він в оренді, в заяві відсутні посилання на яку суму необхідно накласти арешт.

При таких обставинах суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави щодо задоволення заяви потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372 КПК України,суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні письмової заяви заяви потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Головуючий