У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2017 Справа №607/5226/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

під час судового розгляду в приміщенні суду м. Тернополя, у відкритому судовому засіданні, кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 03 лютого 2017 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.ч.1,2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 03 лютого 2017 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.ч.1,2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжного захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, однак в подальшому ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ухвалою апеляційного суду Тернопільської області було скасовано та постановлено нову, якою ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 01 квітня 2017 року. В подальшому судом неодноразово продовжувався строк запобіжного заходу, зокрема 20 червня 2017 року у судовому засіданні, обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою терміном до 19 серпня 2017 року, оскільки існували ризики визначені в ухвалі слідчого судді про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04 лютого 2017 року обрано запобіжного захід у вигляді тримання під вартою та вподальшому судом неодноразово продовжувався строк запобіжного заходу, зокрема 20 червня 2017 року у судовому засіданні, обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою терміном до 19 серпня 2017 року, оскільки існували ризики визначені.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження застосованого відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу обвинуваченим закінчується 19 серпня 2017 року та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики які існували під час обрання запобіжного заходу останнім, не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, натомість захисник адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт. При цьому просить суд врахувати те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти ризикам на які у своєму клопотання вказує прокурор.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, натомість захисник адвокат ОСОБА_7 просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із триманння під вартою на домашній арешт, оскільки вважає, що ризики, які існували під час обрання міри запобіжного заходу на даний час відпали.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , думку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 слід відмовити за його недоведеністю наявності обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на домашній арешт слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як встановлено судом до обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою апеляційного суду Тернопільської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та впродовж судового розгляду кримінального провадження, останньому неодноразово продовжувався термін строку тримання під вартою, зокрема 20 червня 2017 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою терміном до 19 серпня 2017 року, оскільки існував ряд ризиків визначених ст.177 КПК України.

Так, обвинуваченому ОСОБА_5 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та впродовж судового розгляду кримінального провадження, останньому неодноразово продовжувався термін строку тримання під вартою, зокрема 20 червня 2017 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою терміном до 19 серпня 2017 року, оскільки існував ряд ризиків визначених ст.177 КПК України.

В даному судовому засіданні прокурор у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 посилається на наявність ризиків, які продовжують існувати, зокрема з огляду на санкцію статей обвинувачення останні можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк тримання під вартою, прокурор, обмежився лише переліком законодавчих підстав для його застосування, водночас не довів їх достовірність та неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього прокурором не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того судом встановлено, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: обвинувачені зможуть перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на даний час - перестали існувати, оскільки дане кримінальне провадження знаходиться на завершальній стадії розгляду, в судовому засіданні вже були допитані потерпілі та свідки, тому суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачені не зможуть впливати на них, хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання захисників про заміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, які продовжують існувати на даний час, а саме: переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченим під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу

Таким чином, вирішуючи клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Незважаючи на тяжкість санкції статей кримінального закону відповідно до якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд безпосередньо керується нормою прямої дії ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості обвинувачених, тому під час розгляду клопотання захисників про заміну запобіжного заходу обвинуваченим, суд вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, які продовжують існувати.

Також варто зазначити, що у рішенні від 10.02.2011 року прийнятому у справі Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Крім того у п. 80 вказаного рішення зазначається, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Відтак, оцінюючи сукупність обставин, а саме: не доведення стороною обвинувачення обставин, що ризики, які залишились існувати це - переховування від суду, а також можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та можуть бути підставами для подальшого втручання у права особи на свободу, тривале тримання обвинувачених під вартою - протягом шести місяців, а також наявності у них постійного місця реєстрації та проживання, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками, доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і може забезпечити виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покладених на них процесуальних обов`язків. Таким запобіжним заходом на думку суду є цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинувачених ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники орган Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі наведеного, вирішуючи клопотання прокурора та захисників, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а також тяжкість покарання у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд дійшов до висновку за необхідне застосувати до: обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.296, ч.ч.1,2 ст.186 КК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти ризикам, які на даний час мають місце, а саме: незаконно переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення; обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення за ч.4 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти ризикам, які на даний час мають місце, а саме: незаконно переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того суд вважає за необхідне встановити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступні обв`язки, зокрема: прибувати за першою вимогою до суду; здати на зберігання в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити засіб контролю та звільнити їх з-під варти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 201 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт задовольнити.

Змінити раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.296, ч.ч.1,2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; здати на зберігання в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити засіб контролю.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт задовольнити.

Змінити раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.4 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; здати на зберігання в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали в частині зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 00 год. 00 хв. 02 жовтня 2017 року.

Після оголошення ухвали негайно доставити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до місця їх проживання і звільнити з-під варти.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт передати на виконання та контролю за поведінкою обвинуваченого в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх захисникам та прокурору, а також направити в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області.

Судовий розгляд кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 03 лютого 2017 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.ч.1,2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, відкласти на 14.15 год. 15 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1