Справа № 367/7812/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/127/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 02.02.2017

УХВАЛА
Іменем України
2 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду від 01 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення,
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Ухвалою місцевого суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого, оскільки за час відбування покарання він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу. Зазначає, що суд безпідставно відмовив йому в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, оскільки вважає, що під час судового розгляду не враховано його позитивну характеристику під за час перебування в Ірпінському виправному центрі, наявність заохочень, сумлінну поведінку і ставлення до праці та ту обставину, що він є інвалідом третьої групи та потребує лікування.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 за час відбування покарання допускав порушення встановлених правил відбування покарання, за що мав одне стягнення, не працевлаштований.

Оскільки ОСОБА_7 не довів своє виправлення, тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Враховуючи наведене, висновок місцевого суду є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи, оскільки умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до засудженого лише за умови, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці доведе своє виправлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, ухвала місцевого відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 грудня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення без змін.
Головуючий:
Судді: