Справа № 629/644/17
Номер провадження 1-кп/629/182/17
У Х В А Л А
21.04.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань м.Лозова Харківської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого,неодруженого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.02.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 15.04.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.. 185 ч.3, ст..263 ч.2 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 17.07.2015 року умовно достроково на невідбутий строк 11 місяців 27 днів,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0001302 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор, з урахуванням закінчення обвинуваченому строку тримання під вартою заявив клопотання про продовження раніше обраного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність підстав для скасування або зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначив, що такі ризики не перестали існувати і мають місце.
Обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться в умовах Харківської установи виконання покарань № 27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, та не був доставлений плановим етапом 12.04.2017 року для розгляду кримінального провадження в суді, яке призначене на 21.04.2017 року. Від участі в режимі відеоконференції відмовився.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, прохала змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, передбачені ст.. 177 КПК України прокурором не доведені.
Враховуючи,що обвинувачений свідомо ухиляється від свого обов`язку щодо прибуття в судове засідання,тому суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне розглянути питання про продовження строку тримання під вартою за відсутності обвинуваченого. При цьому, його права не будуть порушені, так як захист його прав та інтересів в судовому засіданні здійснює захисник адвокат ОСОБА_4 , яка присутня в судовому засіданні.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Крім того, обвинувачений будучи працездатною особою не працював, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому до 19червня 2017 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 197,314, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до шістдесяти днів, тобто до 19 червня 2017 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 21 квітня 2017 року .

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1