Справа№751/3611/17
Провадження №1-в/751/270/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Чернігівського слідчого ізолятора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівського слідчого ізолятора подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

Встановив:

Державна установа «Чернігівський слідчий ізолятор» звернулась до суду із поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді обмеження волі, посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, за час відбування покарання стягнень немає.

Представник установи в судовому засіданні подання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.

Прокурор в судовому засіданні щодо подання покладався на розсуд суду, оскільки сам засуджений проти цього заперечує.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27.02.2015 року за ст.ст. 121 ч.2, 135 ч.3, 70 КК України до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання термін відбутий за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27.02.2015 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період попереднього ув`язнення з 13.10.2014 року по день набрання вироком чинності тобто по 31.03.2015 року.

Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 13.10.2014 року, кінець строку - 26.04.2020 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 дійсно відбув 1/2 частину призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

Так, засуджений в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України, а тому суд вважає, що така заміна не покращить правове становище засудженого та не зменшить характер карально-виховного впливу на нього.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_5 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.50, 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1