Справа № 357/7769/16-к
1-кп/357/521/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.05.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001515 від 02.04.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гостра Могила Ставищенського району Київської області, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює заступником директора ТОВ ММТ «Супутник», раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
31.03.2016 року о 11-00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ ММТ «Супутник» за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 58 оф. 1 в ході сварки з ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно схопив та тримав її обома руками за плечі після чого поштовхом обох рук відштовхнув від себе. Внаслідок зазначених вище умисних протиправних дій ОСОБА_5 . ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців на правому плечі, які згідно висновку судово-медичної експертизи віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що виконує обов`язки директора ТОВ «Супутник» з 2015 року. 31.03.2016 року він прийшов на роботу, до нього підійшла ОСОБА_9 та попросила підписати документи про звільнення його з роботи. Після цього він вийшов на коридор зателефонувати адвокату. Коли він повернувся до приміщення офісу, то ОСОБА_9 попросила його покинути приміщення, на що він відповів, що має право знаходитися тут як засновник товариства. Потім він залетефонував до поліції, щоб зафіксувати той факт, що його виганяють з робочого місця. В свою чергу ОСОБА_10 також викликала працівників поліції. По приїзду працівників поліції ОСОБА_9 показувала їм синець на руці, він був жовто-зеленого кольору, він ( ОСОБА_5 ) теж був при цьому присутній та бачив синець на руці ОСОБА_9 на власні очі. Вказував, що не штовхав ОСОБА_9 того дня і не хапав її за руки. Також зазначив, що з 2015 року у них з ОСОБА_9 склалися неприязні відносини. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 , не визнав.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Вина обвинуваченого підтверджується сукупністю зібраних та досліджений у судовому засіданні доказів, зокрема:

= показами потерпілої ОСОБА_7 , яка суду показала, що 01.03.2016 року вона стала директором ТОВ «Супутник» як правонаступник свого чоловіка, який був директором. 31.03.2017 року у ОСОБА_5 закінчувався трудовий договір у товаристві, про що вона цього дня його повідомила. ОСОБА_5 почав кричати на їхню співробітницю ОСОБА_11 , та злякалася і прийшла до її ( ОСОБА_9 ) робочого столу. ОСОБА_5 схопив її ( ОСОБА_9 ) за руки обома руками, відштовхнув в бік столу та виштовхав за двері, не пускав до кабінету. Вся ця «потасовка» між ними була хвилин 4-5, а словесний конфлікт тривав хвилин 15-20. Того дня вона була одягнена у футболці та легенькому кардигані. Вона ( ОСОБА_9 ) попросила ОСОБА_11 і та викликала працівників поліції. Приїхавши до їхнього офісу, працівники поліції взяли з них із ОСОБА_10 покази та поїхали. Приїхав її племінник і вони поїхали до травмпунку лікарні № 2, проте їх не прийняли без постанови слідчого про направлення на медичний огляд. Наступного дня вона пройшла огляд у травмпункті, а 5 квітня 2016 року освідування у лікаря. Вказувала, що ОСОБА_5 так себе поводив, бо був ображений на неї, що вона стала керівником товариства. Заявлений цивільний позов в сумі 15 000 грн. моральної шкоди мотивує тим, що вона не може спокійно працювати, переживає і досі перебуває в стані сильного душевного хвилювання.

= свідка ОСОБА_12 , яка в суді показала, що у її дівоче прізвище ОСОБА_10 . Вона працює менеджером на ТОВ «Супутник» п`ять років. 31.03.2016 року о 11 годині вона перебувала на своєму робочому місці. В цей час ОСОБА_7 вручила ОСОБА_13 акти про його звільнення і він ( ОСОБА_13 ) почав вести себе агресивно, в зв`язку з чим вона ( ОСОБА_12 ) пересіла до ОСОБА_9 за стіл. ОСОБА_9 в цей час встала коло свого столу та попросила ОСОБА_14 заспокоїтися, відстань між ними в цей час була 0,5 -1 метр, на що ОСОБА_15 не відреагував та схопив ОСОБА_9 за верхню частину плеча і почав трясти. Вона ( ОСОБА_12 ) пробувала їх розняти. Після цього ОСОБА_9 попросила її викликати поліцію. Також ОСОБА_9 зателефонувала своїм рідним і до них в офіс приїхали сестра ОСОБА_9 з чоловіком і племінником. По приїзду працівників поліції ОСОБА_9 показувала їм синці на передпліччі, при цьому був присутній ОСОБА_5 , який працівникам поліції пояснив, що ОСОБА_9 сама спровокувала його на такі дії. Синці були зеленкуватого кольору, всього синців було два чи три, можливо чотири, точно вона вже не пам`ятає, але відразу після події вона ( ОСОБА_12 ) фотографувала синці на телефон. Знає, що ОСОБА_9 їздила цього ж дня до травмпункту з племінником, проте її не прийняли, посилаючись на те, що у неї немає постанови слідчого про направлення на освідування. Вказувала, що після смерті чоловіка ОСОБА_16 змінив своє відношення до працівників, став агресивним, перестав ходити на роботу. Вказувала, що він ( ОСОБА_5 ) і раніше міг собі дозволити прояв агресії по відношенню до клієнтів. До неї ( ОСОБА_12 ) ОСОБА_5 проявляв симпатію, проте вона не відповідала взаємністю і тому у них з ОСОБА_5 склалися неприязні відносини. Після цієї події до неї ( ОСОБА_12 ) кілька разів телефонували незнайомі їй люди, представлялися працівниками СБУ і погрожували їй та її близьким.

Також вина обвинуваченого підтверджується:

= витягом з кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001515 від 02.04.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України, внесені за зверненням ОСОБА_7 від 31.03.2016 року про те, що 31.03.2016 року о 11.00 годині в приміщенні ТОВ ММТ «Супутник», що по вул. Небесної сотні, 58 в м. Біла Церква ОСОБА_5 , в ході сварки, штовхав ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забитих гематом середньої третини правого плеча та має намір проходити СМЕ (а.с. 112);

= заявою ОСОБА_7 на ім`я т.в.о. начальника Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 31.03.2016 року, відповідно до якої остання просить прийняти міри до ОСОБА_5 , який 31.03.2016 року близько 11 години в офісному приміщенні ТОВ ММТ «Супутник» вчинив з нею сварку, в ході якої силою хотів виштовхати її з приміщення і в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на правій руці та зазначила, що має намір проходити СМЕ (а.с. 113);

= рапортом помічника чергового Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ст. сержанта поліції Сміян, зареєстрованим 01.04.2016 року за № 8476, відповідно до якого 01.04.2016 року о 13 годині 13 хвилин до них по телефону надійшло повідомлення від лікаря ШМД ОСОБА_17 про те, що 01.04.2016 року о 13 годині надано медичну допомогу ОСОБА_7 . Діагноз: забиті гематоми середньої третини правого плеча (а.с. 114);

= постановою про призначення судово-медичної експертизи від 02.04.2016 року, винесеної слідчим СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_18 , в якій зазначається, що 31.03.2016 року в ч/ч Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області надійшло звернення ОСОБА_7 про те, що 31.03.2016 року о 11 годині в приміщенні ТОВ ММТ «Супутник», що по вул. Гординського, 58 в м. Біла Церква ОСОБА_5 штовхав її, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забитих гематом середньої третини правого плеча (а.с. 115);

= висновком експерта № 82 від 05.04.2016 року, відповідно до підсумків якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 знайдені наступні ушкодження: чотири синці на правому плечі. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та за обставин, указаних обстежуваною та в строк, указаний у постанові. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 116);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2016 року з потерпілою ОСОБА_7 та додатком до ньго оптичним диском (відеозаписом даної слідчої дії). В ході слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_19 продемонстрували розвиток сутички між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Під час проведення даної слідчої дії було зафіксовано механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій за допомогою статиста (а.с. 117-119);

= постановою про призначення судово-медичної експертизи, винесеної слідчим СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_18 від 04.06.2016 року, в якій зазначається, що 05.04.2016 року в ході проведення судово-медичної експертизи було встановлено наявність в ОСОБА_7 , легких тілесних ушкоджень у вигляді чотирьох синців на правому плечі. 03.06.2016 року було проведено слідчий експеримент, в якому відтворено механізм отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .Слідчий експеримент зафіксовано за допомогою відеозйомки (а.с. 120);

= висновком експерта № 262/д від 21.06.2016 року, відповідно до підсумків якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_7 дають можливість вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних на електронному носії (DVD+R диску) (а.с. 121);

= відповіддю Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 14.04.2017 року за № 03-05/662 про те, що громадянка ОСОБА_7 дійсно зверталася за медичною допомогою до травматологічного пункту 01.04.2016 року о 12 годині 56 хвилин. За результатами проведеного обстеження встановлено діагноз: забійні гематоми середньої третини правого плеча (а.с. 140).

Всі вищевказані матеріали приймаються судом як допустимі та належні докази.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Білоцерківського відділення КОБ СМЕ ОСОБА_20 свої висновки підтримав та зазначив, що 05.04.2016 року оглядав потерпілу ОСОБА_9 , в якої було чотири синці синьо-коричневого кольору, які могли утворитися в строк та за обставин, указаних обстежуваною та в строк, указаний у постанові слідчого. Зазначив, що локалізація утворення це місце, де розташовані синці. В даному випадку вони були на плечі потерпілої.

Копії рішень господарських судів та інших документів, які підтверджують наявність спору між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , надані захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , не спростовують твердження сторони обвинувачення щодо події, яка мала місце 31.03.2016 року, а саме факту нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . Крім того, рішення винесені господарськими судами значно пізніше, ніж сталася дана події, тобто після 31.03.2016 року. Про наявність спору з приводу господарських відносин ствердили в суді як обвинувачений ОСОБА_5 , так і потерпіла ОСОБА_7 .

Тобто, судом беззаперечно встановлено, що 31.03.2016 року о 11-00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ ММТ «Супутник» за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 58 оф. 1 в ході сварки з ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно схопив та тримав її обома руками за плечі після чого поштовхом обох рук відштовхнув від себе. Внаслідок зазначених вище умисних протиправних дій ОСОБА_5 . ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців на правому плечі, які згідно висновку судово-медичної експертизи віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень.

Посилання в судовому засіданні обвинуваченого про те, що він не хапав потерпілу ОСОБА_7 за плечі та не штовхав її, суд вважає надуманими та не приймає до уваги і розцінюються як спосіб захисту обвинуваченого, оскільки вказане спростовується показами самої потерпілої, а також свідка ОСОБА_12 , яка 31.03.2016 року була безпосередньо свідком даної події та категорично ствердила, що ОСОБА_13 в приміщенні ТОВ ММП «Супутник» хапав ОСОБА_7 за плечі та штовхав останню. Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_7 могла отримати дані тілесні ушкодження до цієї події, спростовуються показами експерта ОСОБА_20 , який в суді вказав, що у висновку експерта № 82 від 05.04.2016 року вказав, що тілесні ушкодження: чотири синці на правому плечі заподіяні тупими предметами можливо в строк та за обставин, указаних обстежуваною та в строк, указаний у постанові. Також посилання обвинуваченого про те, що він не наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 спростовуються висновком експерта № 262/д від 21.06.2016 року, відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_7 дають можливість вважати, що вони могли виникнути при обставинах, які зазначила потерпіла під час слідчого експерименту від 03.06.2016 року.

Суд вважає, що органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини справи.

Обставинами, які характеризують особу обвинуваченого є те, що особа вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують та бтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових злочинів обвинуваченим є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_7 під час досудового слідства по справі заявила цивільний позов, просила стягнути із ОСОБА_5 на її користь 15000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

В суді потерпіла свої позовні вимоги підтримав. Обвинувачений позов не визнав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд відповідно до ст. 23 ЦК України враховує тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань та інше.

Щодо вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково. Суд вважає доведеним, що внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 завдано моральну шкоду, яка виразилась в нервовому стресі та моральних стражданнях. Також потерпіла вказала, що і досі перебуває у стані сильного хвилювання та побоювання через те, що працює з ОСОБА_5 в одному товаристві і хоч ОСОБА_5 на роботі останнім часом не з`являється, проте при нагоді завжди з нею конфліктує. Тому сума в 3000 (три тисячі) гривень для відшкодування завданої моральної шкоди є розумною, справедливою та розмірною.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 374 та 376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралася.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,