Провадження № 1-кс/761/7576/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю слідчого ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2016 року, по кримінальному провадженню № 0000386 від 28.11.2016 виділеного з кримінального провадження № 0000802 від 05.08.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2016 року, по кримінальному провадженню № 0000386 від 28.11.2016 виділеного з кримінального провадження № 0000802 від 05.08.2014 року.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що 24.02.2016 року слідчим суддею Приморського районного суду по справі № 522/1894/16-к було накладено арешт на вилучене 22.02.2016 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, зазначене у протоколі обшуку від 22.02.2016 року, обґрунтовуючись проведенням оперативно-розшукових дій в межах кримінального провадження № 0000802 від 05.08.2014.
Згідно постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області від 28.11.2016 року документи щодо застосування оперативно-розшукових заходів до ТОВ «ТЕОДОРА», були передані у виділене цією постановою окреме кримінальне провадження за №0000386 від 28.11.2016 року.
На теперішній час жодній особі про підозру не повідомлено.
На далі, постановою першого заступника Генерального прокурора України від 30.12.2016 року було змінено підслідність кримінального провадження № 0000386 від 28.11.2016 за Головним слідчим управлінням Служби безпеки України.
Заявник вказує, що арешт майна заявника не відповідає принципам, передбаченим ч. 3 ст. 170 КПК України. Тобто, відсутня наявність достатніх підстав вважати, що вказане мано відповідає критеріям, що притаманні речовим доказам. Так, майно товариства не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, воно не містить слідів злочину, тому не має доказового значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні № 0000386.
Враховуючи викладене заявник просить слідчого суддю клопотання задовольнити та скасувати арешт з майна.
Заявник у судове засідання двічі не з*явився, що, у відповідності до вимог ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання по суті на підставі наведених у ньому доводів.
Слідчий попередньо у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.
Слідчий судждя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/1894/16-к було накладено арешт на вилучене 22.02.2016 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, зазначене у протоколі обшуку від 22.02.2016 року, обґрунтовуючись проведенням оперативно-розшукових дій в межах кримінального провадження № 0000802 від 05.08.2014.
Згідно постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області від 28.11.2016 року документи щодо застосування оперативно-розшукових заходів до ТОВ «ТЕОДОРА», були передані у виділене цією постановою окреме кримінальне провадження за №0000386 від 28.11.2016 року.
Постановою першого заступника Генерального прокурора України від 30.12.2016 року було змінено підслідність кримінального провадження № 0000386 від 28.11.2016 за Головним слідчим управлінням Служби безпеки України.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання ОСОБА_4 подано до належного суду.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зі змісту спірної ухвали вбачається, що заявник не був присутнім при її постановленні, отже був позбавлений можливості надати доводи, а тому наділений правом на звернення з клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна.
При цьому підставою для скасування арешту є необґрунтованість ухвали або відсутність потреби в подальшому застосуванні цього засобу.
Заявник не наводить доводів, які б суттєво вплинули на висновки суду при постановленні ухвали про накладення арешту на майно.
Слідчим надано доводи на обґрунтування тривалих строків проведення досудового розслідування.
Отже сукупність зазначених обставин вказує на відсутність підстав для задоволення клопотання.
Зважаючи на відсутність вагомих доводів, які могли б бути підставою для висновку про необґрунтованість ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси на підставі якої накладено арешт на майно, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування арешту.
З огляду на зазначене, клопотання ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.110, 170-174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2016 року, по кримінальному провадженню № 0000386 від 28.11.2016 виділеного з кримінального провадження № 0000802 від 05.08.2014 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1