Справа № 161/2402/17 Провадження №11-кп/773/386/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора з доповненнями та захисника ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне, Млинівського району, Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

1. 29.09.2006 року вироком Луцького районного суду Волинської області за ст. 186 ч. 2, ст. 189 ч. 2, ст. ст. 69, 70 КК України до 3 років обмеження волі;

2. 09.01.2008 року вироком Луцького районного суду Волинської області за ст. 190 ч. 2, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі. Вироком апеляційного суду Волинської області від 18.03.2008 року вирок від 09.01.2008 змінено та призначено покарання 3 роки 2 місці обмеження волі. Звільнений 09.06.2008 року по відбуттю строку покарання;

3. 07.05.2009 року вироком Луцького районного суду Волинської області за ст.185 ч. 2 КК України до 3-ох місяців арешту.

4. 12.08.2009 року вироком Луцького районного суду Волинської області за ст.187 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 08.08.2014 року по відбуттю строку покарання,

засуджено:

- за ч.3 ст.185 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 23:10 год. 09.12.2016 року.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 в користь потерпілої ОСОБА_11 матеріальні збитки в сумі 24 583 грн., в користь потерпілої ОСОБА_12 матеріальні збитки в сумі 9 500 гривень та в користь потерпілої ОСОБА_13 матеріальні збитки в сумі 589 гривень

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 09 грудня 2016 року, близько 20.00 год., умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна кухні проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав: із шафи для одягу, що у спальній кімнаті, грошові кошти в сумі 900 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 09.12.2016 року становить 5598 гривень, 100 євро, що згідно курсу НБУ станом на 09.12.2016 року становить 2733 гривні та 200 гривень, пошкоджений золотий ланцюжок, вагою 4 г, вартістю 1500 гривень, золотий кулон у вигляді знаку долара, вагою 0,44 г, золотий кулон у вигляді підкови, вагою 0,38 г, срібний хрестик без зображень, вагою 1,1 г, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 45 від 07.02.2017 року становить відповідно 264 та 228 та 14 гривень 30 копійок, золотий кулон у вигляді черепашки, вагою 2 г, вартістю 850 гривень, а також золотий хрестик з вирізами, вагою 1,5 г, вартістю 950 гривень, належні потерпілій ОСОБА_13 , чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 12 337 гривень 30 копійок; із полиць шафи для одягу, яка знаходиться у тій же спальній кімнаті грошові кошти в сумі 2000 гривень, 100 євро, що згідно курсу НБУ станом на 09.12.2016 року становить 2733 гривні, пару золотих сережок у вигляді трикутника, вагою 2 г, вартістю 2000 гривень, пару золотих сережок у вигляді листочків, вагою 2 г, вартістю 2000 гривень, золотий ланцюжок, вагою 1 г, вартістю 500 гривень, срібний ланцюжок, вагою 1 г, вартістю 500 гривень, цифровий фотоапарат марки «Panasonic DMC-FZ50», вартістю 5000 гривень, намисто із перлів в п`ять ланцюжків, вартістю 500 гривень, два браслети із перлів, вартістю 300 гривень кожен, брошка із перлів, вартістю 200 гривень, намисто з бурштину, вартістю 2000 гривень, належні потерпілій ОСОБА_11 , чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 18 033 гривні; з шафи, що в іншій спальній кімнаті золоту підвіску із зображенням «Божої матері», вагою 1,5 г, вартістю 1500 гривень, золоту каблучку з сіткою і рубіном, вагою 4,5 г, вартістю 4500 гривень, і золотий ланцюжок, вагою 3,5 г, вартістю 3500 гривень, належні потерпілій ОСОБА_12 , чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 9 500 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 . Просить вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вважає, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував реальне покарання, однак належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічний злочин, збитки завдані потерпілим в повній мірі не відшкодував, крім того, потерпілі наполягали на призначенні ОСОБА_7 максимально суворого покарання.

В доповненнях до апеляційної скарги заступник прокурора Волинської області просить вирок Луцького міськрайонного суду від 31.05.2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Внести у вирок рішення щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про відшкодування шкоди завданої злочином та вказати про їх задоволення та часткове задоволення, відповідно. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення. В решті вирок суду залишити без змін.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити, застосувати до останнього положення ст.69 КК України. Вважає, що повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування збитків, наявність на утриманні малолітньої дитини в сукупності є підставою для застосування положень ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу подану захисником просили задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора з доповненнями відхилити, прокурора та представника потерпілих, які апеляційну скаргу обвинуваченого просили відхилити, а апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджуються зібраними в провадженні доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону при призначенні ОСОБА_7 покарання судом дотримані, враховані обставини, на які зроблено посилання в апеляційних скаргах прокурора та захисника.

Зокрема, враховано, що вчинено злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких, наслідки злочину, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, завдані збитки потерпілим добровільно не відшкодував, останні настоюють на суворій мірі покарання, а тому підставно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник хоча і є такими, що пом`якшують покарання однак на думку апеляційного суд не можуть бути такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину.

Висновок суду щодо призначеного ОСОБА_7 покарання належним чином у вироку вмотивований і підстав сумніватися у його правильності у колегії суддів не виникає.

Покарання ОСОБА_7 призначено в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України і є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, покликання прокурора на не зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування призначеного покарання строк попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України та не зазначення у резолютивній частині вироку рішення про задоволення та часткове задоволення, відповідно цивільних позовів потерпілих є слушним.
Частиною 4 ст.374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині вироку зазначаються в тому числі і рішення про цивільний позов.
Враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України у строк відбування призначеного покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , у період з 09.12.2016 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд частково задовольняє скаргу прокурора з доповненнями.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задовольнити частково, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Резолютивну частину вироку доповнити рішенням наступного змісту «Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задовольнити повністю, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задовольнити частково».
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 09 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: