Ухвала іменем україни 14 грудня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі з участю прокурора захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні касаційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в силу ст.89 КК України, такого, що не має судимості

визнано винуватим та засуджено за:
- ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Постановлено стягнути із ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експерта у сумі 245,52 грн.

Постановлено стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 181,09 грн та моральну шкоду у розмірі 1500 грн, всього на загальну суму: 1681,09 грн.

Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано.

Ухвалено свій вирок, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

В решті вирок суду залишено без зміни.

Як визнав встановленим суд, о 15 год 30 хв 12 лютого 2016 року, ОСОБА_7 , незаконно, безпричинно, всупереч волі власника, переслідуючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість володіння особи, передбаченого ст.30 Конституції України проник на огороджену територію двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , після чого продовжуючи свої дії, порушивши недоторканість житла ОСОБА_8 , умисно, незаконно проник до її будинку та перебуваючи у приміщенні вказаного житлового будинку з пістолету А-111 № НОМЕР_1 виробництва фірми «АNICS», зарядженого металевими кульками, який згідно висновку судової балістичної експертизи є пневматичним газобалонним пістолетом, калібру 4,5 мм, здійснив близько 5 пострілів в сторону ОСОБА_8 , внаслідок чого двічі влучив у останню, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування наведеного зазначає, що вирок суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статей 374, 420 КПК України, оскільки не містить мотивів ухваленого рішення, зокрема щодо призначеного покарання.

Скасовуючи вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, суд апеляційної інстанції не вказав у чому саме полягає неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та неправильне звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Вважає, що мало місце порушення вимог ст.419 КПК України.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок суду апеляційної інстанцій скасувати та залишити в силі вирок суду першої інстанції, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування наведеного зазначає, що судом апеляційної інстанції при призначенні покарання не враховано те, що він працював трактористом і водієм; має виключно позитивні характеристики з місця роботи і проживання; наявність медичних документів, якими підтверджується отримання ним травми, нанесеної потерпілою; відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди потерпілій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційні скарги, пояснення захисника засудженого, які підтримав касаційну скаргу засудженого та просив її задовольнити, частково підтримав касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а касаційна скарга засудженого - частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Разом з тим, всупереч вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України формулювання обвинувачення, яке було доведено вирок апеляційного суду не містить.

Крім того, у відповідності із ст.419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою і положення закону, якими керувався суд.

Як вбачається з вироку суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг прокурора та потерпілої не були дотримані вказані вище вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не дано належну оцінку викладеним доводам заперечень засудженогона подані апеляційні скарги.
Так, судом належним чином не дано оцінку у вироку тому, що ОСОБА_7 займається індивідуальним сільськогосподарським виробництвом, весь час працював і трактористом, і водієм, медичним документам, якими підтверджується отримання ним травми, нанесеної потерпілою, виключно позитивним характеристикам на нього як з місця колишньої роботи СП «Рубанівське» ТОВ, так і за місцем проживання з Рубанівської сільської ради та від сусідів, відшкодуванню заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, мотивувальна частина вироку містить вказівку про застосування місцевим судом при призначенні покарання засудженому положень ст.69 КК України, хоча фактично засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

Наведені обставини свідчать про формальний підхід до розгляду справи, що призвело до порушення вимог статей 374, 412 КПК України, у зв`язку із чим вирок суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені у касаційній скарзі засудженого, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу, в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами ст.419 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3