АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002787 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка, Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, такого, що не має судимостей,-

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

за апеляційною скаргою заступника прокурора на вирок Соломянського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_5 , 03.04.2014 року приблизно о 07:30 год., знаходячись біля станції метрополітену «Вокзальна» в м. Києві вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою, направлену на таємне викрадення чужого майна з магазину «Мегамаркет ТОВ ДЖАЯ» за адресою: м. Київ вул. Сурікова, 3-а, розподіливши між собою злочинні ролі.
Після чого, невстановлена слідством особа, згідно відведеної злочинної ролі, приблизно о 09.30 год., зайшла в магазин «Мегамаркет» ТОВ «ДЖАЯ» пройшла до торгового прилавку з кавою, взяла шість упаковок кави «Cart Noire Instinet» вагою 200 грам кожна, які належать ТОВ «ДЖАЯ», вартістю 108,29 гривень кожна та поклала їх до рюкзаку, який знаходився при ній.
Після чого, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено з невстановленою слідством особою, згідно відведеної злочинної ролі, о 09.45 годин, зайшов до приміщення торгового залу магазину «Мегамаркет» ТОВ «ДЖАЯ», за адресою: м. Київ вул. Сурікова 3-а, де невстановлена слідством особа, віддала ОСОБА_5 рюкзак з кавою, після чого останній направився до касової зони магазину, не розрахувавшись за майно, пройшовши касову зону магазину з викраденим вищевказаним майном, направився до виходу з приміщення магазину, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як на виході з приміщення магазину був затриманий працівниками охорони.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, але злочин ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, хоча ним були виконані всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого просить скасувати вирок суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити ухвалу, якою призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В іншій частині вирок залишити без змін.
В якості обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та визначаючи обов`язки відповідно до ст. 76 КК України грубо порушив вимоги вказаної статті, оскільки зобов`язав ОСОБА_5 , узгоджувати з неіснуючим органом кримінально-виконавчої системи будь-який виїзд за межі України.
Вважає, що таким чином районним судом порушено права обвинуваченого, оскільки не застосував положення п.2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки не враховані зміни внесені до ст. 76 КК України, відповідно до ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України щодо діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України» від 1404.2009 року, згідно якого в Україні існує кримінально-виконавча інспекція, а не орган кримінально-виконавчої системи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості замаху на вчинення ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України, такий що не має судимості, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Також при призначенні покарання обвинуваченому судом враховано обставину, яка пом`якшує його покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
В даному випадку, суд призначив покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України із врахуванням положень ст.75 КК України звільнивши обвинуваченого від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання та є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Апеляційні твердження прокурора, з приводу погіршення становища обвинуваченого при призначенні покарання, в зв`язку з порушенням вимог ст. 76 КК України, так як звільнивши від відбування покарання, зобов`язав обвинуваченого узгоджувати з неіснуючим органом кримінально-виконавчої системи, в той час як в Україні діє кримінально-виконавча інспекція, є безпідставними та спростовуються.
Колегія суддів зауважує, на те, що питання неправильності зазначення органу, який виконує вирок, - може бути вирішено в порядку ст. 539 КПК України під час вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку.
Більш того, на даний час, згідно із внесеними змінами до ст. 76 КК України, на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.2 ст.76 КК України, та відповідно нагляд за такими особами, здійснюється - уповноваженим органом з питань пробації, та кримінально-виконавчої інспекції не існує.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_5 , колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін, апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва без задоволення.
Ухвала апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

___________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/488/2017
Категорія КК: ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1