Провадження № 1-кс/369/2570/16
У Х В А Л А
іменем України
27.12.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000865 від 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор у кримінальному провадженні прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури юрист 2 класу ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000865, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у провадженні Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000865 від 22.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Зі змісту заяви вбачається, що на початку 2013 року ОСОБА_4 сільно з ОСОБА_5 зустрілися з ОСОБА_6 на автозаправочній станції у м. Вишневе Києво-Святошинського району, де шляхом зловживання довірою переконали ОСОБА_6 за кошти останнього придбати нерухоме майно на ім`я ОСОБА_7 тимчасово та в подальшому повернути його ОСОБА_6

29.11.2016у допитаний як потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_4 шляхом обману, діючи як недобросовісний представник, разом зі своїм спільником ОСОБА_5 незаконно заволоділи його нерухомим майном, у т.ч. шістьма земельними ділянками, що розташовані в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, на яких розташований об`єкт незавершеного будівництва та двома квартирами в м. Черкаси. А саме: земельною ділянкою площею 0,0593 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0016; земельною ділянкою площею 0,1524 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0439; земельною ділянкою площею 0,727 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0017; земельною ділянкою площею 0,1328 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0440; земельною ділянкою площею 0,0712 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0018; земельною ділянкою площею 0,131 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0441; квартирою АДРЕСА_2 загальною площею 38,9 кв.м; блоком кімнат АДРЕСА_3 загальною площею 92,3 кв.м.

Як повідомив потерпілий, 27.06.2013 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу вказаних земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Повний розрахунок за придбане нерухоме майно він здійснив особисто за рахунок власних грошових коштів, жодних грошових коштів ОСОБА_4 за вказаними договорами не вносилось. Більше того, спочатку між ним та ОСОБА_8 з цього питання був укладений нотаріально посвідчений попередній договір, згідно умов якого він особисто сплатив ОСОБА_8 суму еквівалентну 20 тис. дол..США, що підтверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_8 про одержання грошових коштів від нього на примірнику цього попереднього договору. Але незважаючи на отримання грошових коштів саме від нього, всупереч умовам попереднього договору, ОСОБА_8 був укладений основний договір купівлі-продажу зазначених земельних ділянок не з ним, а з ОСОБА_4 , як з покупцем, що призвело до оформлення права власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_4 , а не за потерпілим. В цьому плані ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_4 дізналася про укладення попереднього договору саме від нього. ОСОБА_4 з самого початку через ріелтора дізналася про продаж вказаних земельних ділянок. Після цього, вона сказала ОСОБА_6 , що є відповідні варіанти придбання ділянок. Далі, ОСОБА_6 сказав їй, що хоче придбати саме ці ділянки під будівництво житлового будинку. Визначившись з конкретними об`єктами нерухомого майна, він, ріелтор на ім`я ОСОБА_9 та ще один ріелтор, імені якого він не знає, та ОСОБА_4 зустрілися з ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_6 сказав, що подумає з приводу їх придбання, при цьому, обмінявся номерами телефону з ОСОБА_8 . Через деякий час, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 та сказав, що його влаштовують умови придбання зазначених земельних ділянок. Через деякий час ОСОБА_6 з ОСОБА_8 уклали попередній договір про купівлю-продаж вказаних земельних ділянок. Після укладення даного попереднього договору, ОСОБА_7 запропонувала йому укласти договори купівлі-продажу на вказані земельні ділянки на її ім`я. Як вона пояснила ОСОБА_6 , що так буле простіше у подальшому отримати дозволи на будівництво будинку, підключення електроенергії тощо. Як сказала ОСОБА_6 ОСОБА_4 , вона мала повернути йому майно на першу його вимогу. ОСОБА_6 повірив їй та погодився. Потім у його присутності з ОСОБА_8 , як продавцем, та ОСОБА_4 , як покупцем, були укладені основні договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок. За купівлю цих ділянок розраховувався ОСОБА_6 особисто при посвідченні правочинів у нотаріуса, він доплатив ОСОБА_8 155 тис. доларів США. Після цього, вкінці серпня-на початку вересня 2014 року ОСОБА_6 поставив вимогу ОСОБА_4 про повернення його земельних ділянок, які перелічені вище. На що вона фактично відповіла відмовою. При цьому вона говорила, що для переоформлення цих земельних ділянок на її ім`я він має віддати їй 330 000 доларів США. Так йому вона і не повернула ці земельні ділянки. Крім того, 30.10.2013 між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , як продавцями, та ОСОБА_4 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 на суму 208 845 грн. Сума за договором була сплачена в повному обсязі за рахунок власних грошових коштів ОСОБА_6 . Також, 21.03.2014 між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як продавцями, та ОСОБА_4 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу блоку кімнат АДРЕСА_3 на суму 440 000 грн. Сума за договором була сплачена в повному обсязі за рахунок власних грошових коштів ОСОБА_6 . Як повідомив ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , діючи як недобросовісний представник, шляхом обману, зареєструвала на себе, а не за мною, право власності на вказане нерухоме майно. В подальшому, з метою уникнення відповідальності та недопущення звернення стягнення на нерухоме майно довірителя, ОСОБА_4 здійснила відчуження нерухомого майна третій особі за договорами купівлі-продажу, укладеними внаслідок зловмисної домовленості представників сторін, для чого звернулась за допомогою до кримінальних структур і за домовленістю з ними здійснила таке відчуження та реєстрацію права власності на нерухоме майна на одного з «делегованих» ними представників, а саме: на ОСОБА_5 . Шляхом погроз та шантажу вони разом з ОСОБА_14 за повернення майна у власність ОСОБА_6 , нерухомого майна, вимагають від нього 300 000 тисяч доларів США.

Як встановлено слідством, згідно з попереднім договором купівлі-продажу земельних ділянок від 18.06.2013 року, укладеним між ОСОБА_8 , що діяв від імені ОСОБА_15 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець), сторони зобов`язуються у строк не пізніше 20.07.2013 року одночасно укласти договори купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок.

Натомість 27.06.2016 року між ОСОБА_8 , який діяв від імені ОСОБА_15 , та ОСОБА_4 (покупець) укладено договори купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок.

30.10.2013 року між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (продавці) та ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 площею 38,9 кв.м.

21.03.2014 року між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (продавці) та ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу блоку кімнат №№ 1,1а,2,3,4 в будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 92,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 04.06.2015 року вищевказані об`єкти нерухомого майна ОСОБА_4 відчужила ОСОБА_5 на підставі договір купівлі-продажу.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:

1) земельна ділянка площею 0, 0593 га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0016, належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням; 2) земельна ділянка площею 0, 1524 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0439, належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням; 3) земельна ділянка площею 0, 0727 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0017, належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням; 4) земельна ділянка площею 0, 1328 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0440, належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням; 5) земельна ділянка площею 0, 0712 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0018, належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням; 6) земельна ділянка площею 0, 131 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0441, належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням; 7) квартира АДРЕСА_2 площею 38,9 кв.м, належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням; 8) блок кімнат АДРЕСА_3 загальною площею 92,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), який належить ОСОБА_5 та на даний час перебуває під обтяженням.

У даному випадку на вказане нерухоме майно, слід накласти арешт на майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного нерухомого майна як речових доказів у даному кримінальному провадженні.
З викладеного вбачається, що вказані нерухомі речі є предметом шахрайства, були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом, тобто є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
20.12.2016 року постановою слідчого вказане нерухоме майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Необхідність у арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже нерухоме майно, яке шахрайським шляхом вибуло із власності потерпілого, має бути повернуто його законному власнику.
Крім того, як встановлено, вказане нерухоме майно було безперешкодно відчужене особою, яка перевіряється на причетність до вчинення злочину ОСОБА_4 , що створює ризик подальшого продажу зазначених об`єктів нерухомого майна третім особам.
У даному випадку слід накласти арешт на майно із забороною розпоряджанням майном (проте без заборони використання майна) так як існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до подальшої передачі майна.
Прокурор просив суд накласти арешт на наступне нерухоме майно: 1) земельна ділянка площею 0, 0593 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0016, належить ОСОБА_5 ; 2) земельна ділянка площею 0, 1524 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0439, належить ОСОБА_5 ; 3) земельна ділянка площею 0, 0727 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0017, належить ОСОБА_5 ; 4) земельна ділянка площею 0, 1328 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0440, належить ОСОБА_5 ; 5) земельна ділянка площею 0, 0712 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0018, належить ОСОБА_5 ; 6) земельна ділянка площею 0, 131 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:002:0441, належить ОСОБА_5 ; 7) квартира АДРЕСА_2 площею 38,9 кв.м, належить ОСОБА_5 ; 8) блок кімнат № АДРЕСА_3 загальною площею 92,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), який належить ОСОБА_5 та заборонити розпоряджатися вказаним майном.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

В судове засідання прокурор не з`явився, причина неявки суду не відома.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна слідчий суддя розглядає клопотання без власника майна ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки існують розбіжності між майном, на яке прокурор просить накласти арешт та майном зазначеним у постанові слідчого про визнання речовим доказом від 25.12.2016 року, яка додана в якості доказу до клопотання, а наявні розбіжності не аргументовані прокурором, що подав клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000865 від 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

СуСлідчий суддя: ОСОБА_1