Справа № 689/695/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2017 р. смт. Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярмолинці Хмельницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, із незакінченою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, суд
11.02.2017 р. близько 03:00 год. перебуваючи в приміщенні коридору бару «Лідер» в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 втрутився у суперечку, що відбувалась там же між ОСОБА_7 та дядьком ОСОБА_6 - ОСОБА_8 .. Коли ОСОБА_9 , який проходив поруч, запитав про причину конфлікту, ОСОБА_6 безпричинно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи, що за його поведінкою спостерігають його знайомі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також інші особи, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи нормами громадської моралі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс два удари кулаками рук в область обличчя ОСОБА_4 , зруйнувавши тим самим на 2/3 коронок 1 зуб справа та 1 зуб зліва на верхній щелепі, а також заподіявши інші тілесні ушкодження, що відносяться до легких: як такі що мають незначні скороминущі наслідки, так і такі, які потягнули короткочасний розлад здоров`я. Ці дії в коридорі бару «Лідер» були припинені внаслідок втручання інших присутніх там осіб, однак, ОСОБА_6 викликав ОСОБА_7 на двір для продовження з`ясування стосунків, де між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у присутності інших сторонніх осіб продовжилась сварка.
Такими умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений не визнав себе винним у скоєнні інкримінованого злочину, але визнав свою вину у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткочасний розлад здоров`я. Оскільки із потерпілим він примирився, відшкодував завдану шкоду грошима 17.03.2017 р. та 26.03.2017 р., просив закрити провадження.
Будучи допитаним в судових засіданнях ОСОБА_6 показав, що 10.02.2017 р. разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 близько 23:00 год. він прийшов у бар «Лідер», розташований в смт. Ярмолинці, пл. 600-річчя Ярмолинець, 2, для того, щоб пограти у більярд. Алкогольних напоїв він не вживав. У нічну пору 11.02.2017 р., виходячи з приміщення бару «Лідер» ОСОБА_6 побачив у невеликому коридорі сварку, яка виникла між його дядьком ОСОБА_8 та невідомою на той час йому особою ОСОБА_7 .. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишились у коридорі по заду, а ОСОБА_6 втрутився у сварку для того, щоб забрати ОСОБА_8 , однак, ОСОБА_7 нецензурно висловився у його адресу та штовхнув. На цю поведінку ОСОБА_6 не відреагував і хотів відійти. Однак, через короткий проміжок часу у коридорчик увійшов на той час незнайомий ОСОБА_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та нетвердою ходою, похитуючись рушив на ОСОБА_6 .. Не знаючи, з якими намірами до нього іде ОСОБА_4 , ОСОБА_6 рефлекторно наніс йому серію із двох ударів кулаками рук в область обличчя. Від ударів ОСОБА_4 зігнувся, а ОСОБА_6 , маючи можливість продовжити нанесення побоїв, цього не зробив, а розвернувся і разом із друзями вийшов на вулицю. Слідом за ними вийшов ОСОБА_7 , який кричав на них за те, що ОСОБА_6 побив ОСОБА_4 , однак, вони на це не реагували, сіли в автомобіль та поїхали.
Однак, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується дослідженими у судових засіданнях доказами.
Так, допитаний в судових засіданнях потерпілий ОСОБА_4 показав, що у вечірньо-нічний час з 10.02.2017 р. на 11.02.2017 р. він разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вживали алкогольні напої у відповідних закладах, згодом завітавши у бар «Лідер». ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 вийшов у коридор, а ОСОБА_4 почув, що там відбувається сварка. Хто її розпочав ОСОБА_4 не чув, але вийшов у коридор, де побачив, що сварка відбувається між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .. У цей час у коридорі були присутні інші люди, періодично хтось проходив повз них. ОСОБА_4 запитав, з якого приводу відбувається сварка, однак, у відповідь ОСОБА_6 безпричинно наніс йому два удари кулаками в лице, від чого у ОСОБА_4 вилетіли зуби (на одному з яких стояла коронка). Від наступного удару ОСОБА_4 ухилився, після чого бійку розборонили сторонні особи: ОСОБА_6 забрав невідомий потерпілому молодий чоловік, а до потерпілого підійшла ОСОБА_12 .. Саме це перешкодило ОСОБА_6 нанести потерпілому інші побої, однак, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 вийти на двір з`ясувати стосунки. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 вийшли на вулицю слідом за ОСОБА_6 та особами, які прийшли разом із останнім. На вулиці ще деякий час продовжувалась сварка у присутності сторонніх осіб.
Допитаний в судових засіданнях ОСОБА_7 показав, що дійсно, у нічну пору доби 11.02.2017 р. у коридорі бару «Лідер», відкритому для доступу сторонніх осіб, він розпочав сварку із працівником військового комісаріату ОСОБА_8 з приводу неналежного виконання останнім своїх обов`язків. До них підійшов ОСОБА_6 разом із двома особами та почав з`ясовувати, з якого приводу конфлікт. ОСОБА_7 пояснив, що це не стосується ОСОБА_6 , однак, ОСОБА_6 втрутився у сварку на стороні ОСОБА_8 .. Через декілька хвилин до них підійшов ОСОБА_4 , який теж
запитав про причину сварки. ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_4 про те, що нічого не відбулось, однак, у цей час ОСОБА_6 безпричинно наніс ОСОБА_4 два удари кулаками рук в лице. У цей час у коридорі знаходились й інші особи. Після цього, одразу присутні у коридорі особи стали між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та розборонили їх. За те, що ОСОБА_7 захистив ОСОБА_4 , ОСОБА_6 почав викликати ОСОБА_7 на вулицю для з`ясування стосунків, де сварка продовжилась у присутності сторонніх осіб.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_12 показала, що самої бійки вона не бачила, оскільки знаходилась у середині приміщення бару «Лідер», однак, вийшовши у коридор та побачивши тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , вона викликала поліцію. Підтвердила тривання суперечки за участю ОСОБА_6 на вулиці.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_6 є сином його сестри. 11.02.2017 р. близько 01:00 год. ОСОБА_8 зайшов у приміщення бару «Лідер», де його помітив ОСОБА_7 , який почав висловлювати невдоволення його роботою у військовому комісаріаті. Сварка продовжилась у невеликому коридорчику. Туди підійшов ОСОБА_6 із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а згодом ОСОБА_4 .. Те, що підійшов ОСОБА_4 . ОСОБА_6 розцінив як потенційний напад та вдарив ОСОБА_4 на випередження. Після цього всі вийшли на вулицю, а ОСОБА_8 підійшов до барної стійки, розрахувався за придбані напої. Коли він вийшов на вулицю, там вже нікого не було.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 визнали, що у вказаний час та у вказаному місці вони разом із ОСОБА_6 виходили через вузький коридор з приміщення бару «Лідер» після гри у більярд. ОСОБА_6 алкогольних напоїв не вживав. У коридорі ОСОБА_6 помітив суперечку, яка відбувалась між його знайомим та ОСОБА_7 .. ОСОБА_6 втрутився у сварку, однак, ОСОБА_7 його відштовхнув. У цей час із піднятою рукою у коридор увійшов ОСОБА_4 .. З метою самозахисту ОСОБА_6 наніс два удари ОСОБА_4 .. У цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_10 стояли позаду, спостерігаючи, але не втручаючись у конфлікт, а після того, як ОСОБА_6 побив ОСОБА_4 , вони забрали ОСОБА_6 на вулицю. За ними слідом вийшов ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які продовжували сваритись, однак, ОСОБА_6 не реагував.
Висновком експерта №26 від 15.02.2017 р. (а.к.п. 22 - 23) виявлено у ОСОБА_4 руйнування на 2/3 коронок 1 зуб справа та 1 зуб зліва на верхній щелепі, що не приймалось до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень; а також забійну рану на каймі та слизовій оболонці верхньої губи дещо справа від серединної лінії розміром 1,5 х 1 см, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи дещо справа від серединної лінії, що належать до легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткочасний розлад здоров`я; а також 1 садно на слизовій оболонці нижньої губи справа розміром 0,7 х 0,4 см, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ці тілесні ушкодження мають давність утворення в межах 3-4 діб до моменту огляду та могли утворитись у термін та за обставин, на які вказує підекспертний.
Суд розцінює критично покази ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 щодо мети нанесення ударів ОСОБА_6 (як-от самозахист, на випередження), оскільки такі випливають із суб`єктивного сприйняття ситуації свідками. Аналогічні ж пояснення обвинуваченого спростовуються іншими дослідженими у справі доказами. Так, з показів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вбачається, що з моменту появи на місці події ОСОБА_4 та до моменту нанесення йому ударів ОСОБА_6 минув деякий час, протягом якого ОСОБА_4 з`ясовував, що відбувається. Відтак, його побиття ОСОБА_6 не було зумовлене раптовістю появи ОСОБА_4 , яка навіть помилково могла б сприйматись як напад. Про це ж свідчать і дії ОСОБА_6 , який не вчиняв рухів, властивих для оборони, а власне бив ОСОБА_4 , при тому, що за твердженням самого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 не міг становити йому жодної загрози, оскільки не
лише перебував у стані алкогольного сп`яніння та ледве тримався на ногах, а й явно поступався ОСОБА_6 за фізичними даними.
Окрім того, показами ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спростовуються твердження ОСОБА_6 про те, що він самостійно припинив бійку, переконавшись у відсутності для нього загрози. Так, усі зазначені особи визнали, що бійка була припинена завдяки втручанню інших присутніх осіб, зокрема, ОСОБА_10 визнав, що саме він із ОСОБА_11 забрали ОСОБА_6 , після того, як він вдарив ОСОБА_4 ..
Встановлені в судових засіданнях фактичні обставини справи та критерії розмежування хуліганства від суміжних злочинів, зазначені в п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство» не надають підстав для перекваліфікації інкримінованого обвинуваченому діяння з ч. 1 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України та, відповідно, вирішення питання про закриття кримінального провадження.
Так, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не було обумовлено неприязними відносинами між ним та ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_6 визнав, що раніше він ОСОБА_4 не знав, а ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_6 він знав лише візуально. Об`єктом посягання був власне громадський порядок, оскільки ОСОБА_6 не був безпосереднім учасником конфлікту, як і ОСОБА_4 , безпричинно, знаючи, що за його поведінкою спостерігають його товариші та інші сторонні особи, наніс побої ОСОБА_4 .. Невдовольнившись досягнутим та будучи позбавленим можливості продовжувати протиправні дії внаслідок втручання оточуючих, ОСОБА_6 протиправні дії не припинив, а переніс конфлікт на вулицю, де продовжувалась сварка.
Таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось насильством із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень, характеризується особливою зухвалістю. Такі дії, вчинені відносно особи, завідомо значно слабшої та, окрім того, перебуваючої у такому стані алкогольного сп`яніння, що супроводжувався втратою координації рухів, у присутності товаришів останньої, а також інших осіб, свідчать про винятковий цинізм, яким супроводжувалось хуліганство.
Покликання сторони захисту на описки при складання деяких документів у матеріалах кримінального провадження, не впливає на допустимість чи належність доказів.
Обираючи міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення. Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості.
Пом`якшуючою обставиною слід визнати відшкодування потерпілому завданої шкоди. На зазначений висновок суду не впливає визнана ОСОБА_6 відсутність розкаяння й усвідомлення протиправності своїх дій та виплата потерпілому коштів не стільки з метою компенсації завданої шкоди, скільки з метою спонукання останнього відмовитись від обвинувачення.
Обтяжуючих обставин немає.
Приймається до уваги й особа винного, який притягується до кримінальної відповідальності вперше (обвинувачення, пред`явлене 30.09.2016 р. за ч. 1 ст. 125 КК України закрите у зв`язку із відмовою від обвинувачення (а.к.п. 54)), є особою молодого віку. Він характеризується нейтрально за місцем проживання (а.к.п. 51), навчається у ВНЗ, не працює.
Враховуючи, що обвинувачений не працевлаштований, продовжує навчання, суд не вбачає можливості призначити йому покарання у виді штрафу або арешту, тобто покарань, м`якших за обмеження волі.
У той же час, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, поведінку після вчинення злочину, спрямовану на зменшення негативних наслідків від скоєного, приймаючи до уваги думку потерпілого, з яким примирився обвинувачений, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.75 КК України слід звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього передбачені у ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у справі відсутні. Судових витрат по даній справі немає. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя Ярмолинецького

районного суду ОСОБА_1