Ухвала іменем україни 29 червня 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року й ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2016 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:

засуджений 16 червня 2017 року звернувся до суду з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Своє клопотання ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що після проголошення Апеляційним судом м. Києва ухвали від 28 березня 2016 року, оскільки засуджений юридично неосвічений, захисник ОСОБА_5 зобов`язався звернутися в його інтересах протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження зі скаргою до суду касаційної інстанції.

З того часу в засудженого можливості поспілкуватися із захисником не було, а тому він вважає, що ОСОБА_5 свого обов`язку не виконав. Наведені обставини ОСОБА_4 вважає поважними для поновлення йому пропущеного строку.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами,

що унеможливлювали чи ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з матеріалів провадження № 5-4234ск16 за касаційною скаргою засудженого, 21 червня 2016 року (протягом строку на касаційне оскарження) захисник ОСОБА_5 звертався до суду касаційної інстанції зі скаргою в інтересах ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2016 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 04 липня 2016 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000355 щодо останнього з мотивів того, що із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Отже, посилання засудженого на неможливість подати касаційну скаргу протягом визначеного строку з вини захисника є необґрунтованим.

На думку колегії суддів, звернувшись до суду касаційної інстанції через понад 11 місяців після закінчення строку на касаційне оскарження рішень судів першої й апеляційної інстанції, ОСОБА_4 у клопотанні

не навів об`єктивних підстав, які перешкодили чи могли перешкодити йому скористатися своїм правом на касаційне оскарження в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 426 КПК, а тому підстави для поновлення цього строку відсутні.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи наведене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6

розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України

від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Святошинського районного суду

м. Києва від 29 травня 2015 року й ухвали Апеляційного суду м. Києва

від 28 березня 2016 року та повернути його касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3