Справа № 443/1100/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/72/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000547 від 01.06.2016р. за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09.09.2016р. щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 09.09.2016р. ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 274 грн. 02 коп. завданої матеріальної шкоди та 1500 грн. завданої моральної шкоди.
За вироком суду ОСОБА_6 31 травня 2016 року приблизно о 20 год. у с. Лівчиці Жидачівського району Львівської області на присадибній ділянці неподалік місця проживання, під час конфлікту із ОСОБА_9 , з якою тривалий час перебуває у неприязних стосунках, нанесла останній декілька ударів упряжжю від коня по голові та обличчі, що мало наслідком спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді синців та рани на обличчі, садна на правій руці, садна та синця на лівій руці, садна на спині, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись із вироком суду обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю у її діях складу кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що оскаржуваний вирок ухвалено із порушенням вимог ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості такого, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що ні на досудовому слідстві, ні при розгляді справи в суді вона не мала захисника, оскільки у неї не було на це коштів, проте їй не було роз`яснено право скористатись безоплатною правовою допомогою захисника. Вказує, що не було враховано та досліджено ті фактичні обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме те, що потерпіла та її мати тривалий час мали неприязні стосунки з ОСОБА_6 , що дає підстави для їхнього обмовляння обвинуваченої. Вважає, що дії потерпілої, яка незаконно не давала ОСОБА_6 пройти через кладку, стали причиною даної події. Покликається, що сама є потерпілою, з огляду на те, що ОСОБА_9 напала на неї, била гілками троянди, схопила за волосся та повалила на землю, а згодом до неї приєдналась і мати ОСОБА_9 ОСОБА_10 , яка, на думку апелянта, не може бути свідком у даній справі. Суд безпідставно відкинув та не дослідив версію ОСОБА_6 щодо обставин події.
У запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченої, потерпіла ОСОБА_9 просить вирок суду залишити без змін, оскільки такий є законним та обґрунтованим, а подану апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати вирок суду та закрити провадження у справі, думку потерпілої та прокурора про законність оскаржуваного вироку та безпідставність поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за наведених у вироку суду обставинах, ґрунтується на належних і допустимих доказах, здобутих у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом, і є правильним.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 підтверджується зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка у суді першої інстанції пояснила, що 31.05.2016 року приблизно о 20 год. вона несла із земельної ділянки, яка знаходиться у с. Лівчиці, і на якій у цей час знаходилась іі мати ОСОБА_10 , поблизу будинку, обрізані гілки кущів троянди на берег р. Бережниця для укріплення берегу. У той час коли вона була біля кладки до неї підійшла сусідка ОСОБА_6 , яка у руці тримала упряж від коня. При цьому ОСОБА_6 сказала до неї, щоб вона забиралась та почала обзивати її нецензурними словами. Вона на це їй відповіла, що дану кладку встановив її батько і щоб вона через неї не ходила, так, як вона постійно робить їй шкоду, знищуючи саджанці. Вказане призвело до сварки між ними, при цьому ОСОБА_6 накинулась на неї і почала наносити удари частиною упряжі від коня по голові, плечах та обличчі. Вона стала захищатись, прикриваючись від ударів руками, а також кричати та кликати на допомогу. Внаслідок одного із ударів, які їй нанесла ОСОБА_6 , вона відчула, що на обличчі із лівої сторони стала текти кров. Прибігла її мати, яка стала її захищати, а саме відтягувати ОСОБА_6 від неї та не давати останній зіштовхнути її у річку, оскільки ОСОБА_11 намагалась це зробити. Вона жодних ударів ОСОБА_6 не наносила. По закінченні конфлікту, коли йшла додому, зустріла сусідку ОСОБА_12 , яка нічого про конфлікт у неї не запитувала, однак могла бачити, що її обличчя та одежа у крові. Прийшовши додому вона викликати швидку медичну допомогу та після цього її було доставлено у Жидачівську ЦРЛ, де рану на обличчі було оброблено, накладено пов"язку та вона повернулась додому. В результаті нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою їй було завдано тілесні ушкодження та спричинено моральну та матеріальну шкоду.
Дані пояснення потерпіла ОСОБА_9 підтримала і у суді апеляційної інстанції.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги такі показання потерпілої, поклавши їх в основу обвинувального вироку, оскільки такі показання у повній мірі узгоджуються із іншими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які судом першої інстанції досліджено повно та об`єктивно, а саме:
-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у суді першої інстанції пояснила, що була очевидцем конфлікту, який відбувся 31.05.2016р. між ОСОБА_9 , яка є її дочкою, та ОСОБА_6 . Ствердила, що бачила як ОСОБА_6 першою нанесла її дочці удар частиною упряжі для коня по тілу та нанесла ще декілька ударів цією ж упряжжю, при цьому дочка захищалась від цих ударів, прикриваючи обличчя руками. Бачила, що на обличчі у дочки була кров;
-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у суді першої інстанції пояснила, що не бачила бійки між обвинуваченою та потерпілою, чула крики та бачила після закінчення конфлікту, що у потерпілої була кров на обличчі;
- даними, що містяться у заяві потерпілої ОСОБА_9 від 31.05.2016р.;
- даними, що містяться у довідці про прийняття та реєстрацію заяви від потерпілої ОСОБА_9 від 01.06.2016р.;
- даними, що містяться у висновку експерта № 56/16 від 06.06.2016р., згідно якого у ОСОБА_9 на момент огляду було виявлено синці та рану на обличчі, садно на правій руці, садно та синець на лівій руці, садно на спині, котрі утворились від дії тупих предметів, дотичної дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 31.05.2016р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Покликання обвинуваченої на те, що мати ОСОБА_9 ОСОБА_10 , не може бути свідком у даній справі є безпідставними, з огляду на те, що чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено обмежень щодо дачі ОСОБА_10 пояснень як свідка у даному кримінальному провадження.
Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи обвинуваченої про те, що суд першої інстанції безпідставно відкинув та не дослідив її версію щодо обставин події, оскільки суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, прийшов до обґрунтовано висновку, що версія обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що потерпіла сама провокувала сварку, не давала пройти через кладку, першою почала наносити удари гілками від кущів троянди, при чому вона не била потерпілу умисно, а лише захищаючись, могла вдарити упряжжю для коня, не доведена належними та неспростовними доказами.
Отже, апеляційні доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про відсутність у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду справи.
Покликання обвинуваченої на допущені порушення її права на захист як на досудовому слідстві, так і у суді першої інстанції, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Так, на досудовому слідстві ОСОБА_6 , як підозрюваною, було отримано пам`ятку про її права та обов`язки, де зазначено про право скористатись безоплатною правовою допомогою. Окрім цього, згідно протоколу про роз`яснення права на захист від 29.06.2016р. ОСОБА_6 особисто зазначила, що свої права буде захищати самостійно. Відповідно до звукозапису судового засідання, під час судового провадження ОСОБА_6 також було вручено пам`ятку про її права та обов`язки, а тому колегія суддів вважає, що обвинувачена як на досудовому слідстві так і у судовому засіданні була обізнана із правом скористатись безоплатною правовою допомогою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом першої інстанції не допущено.

За наведених обставин, колегія суддів визнає подану апеляційну скаргу безпідставною, та вважає вирок суду щодо обвинуваченої ОСОБА_6 законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09.09.2016р. щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4