Провадження № 11-кп/792/644/16
Справа № 675/1299/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.2016 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника ЗВК № 58 ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного від 15 липня 2016 року,

у с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою про неправомірні дії працівників адміністрації ЗВК №58, пов`язані з поставленням його на профілактичний облік як особу, схильну до вчинення втечі та застосування кайданків. Уважав, що такі спеціальні засоби застосовуються до нього безпідставно, оскільки його офіційно не повідомили про поставлення на такий профілактичний облік, чим порушили його право на гідне поводження.
Ухвалою Ізяславського районного суду від 15 липня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_8 просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою направити його заяву на новий судовий розгляд.

Посилався на неповноту та однобічність судового розгляду, яка полягала в порушенні вимог КПК України про безпосереднє дослідження документів.

Уважав, що суд надав оцінку літерним справам, які безпосередньо не досліджував, а тому його висновок про обґрунтованість постановлення його на профілактичний облік як особи, схильної до втечі є необґрунтованим і не підтверджений жодними доказами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; думку прокурора та представника ЗВК №58, які заперечили проти апеляційної скарги і просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без зміни; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_8 , суд виходив з того, що той перебуває на профілактичному обліку як особа, засуджена до довічного позбавлення волі, що схильна до втечі, а тому відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку в установах виконання покарань при виведенні з камер або конвоюванні на території установи виконання покарань до нього можуть застосовуватись наручники.

Такий висновок суду є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.
Так, судом установлено, що вироком судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року ОСОБА_8 засуджений за ст.ст.193 ч.1, 142 ч.3, 93 п.п.а, г, е, і, 42, 43 КК України в редакції 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 27 листопада 2001 року вирок щодо ОСОБА_8 залишено без змін, приведено у відповідність з чинним КК України: дії ОСОБА_8 перекваліфіковані зі ст.193 ч.1 КК України в редакції 1960 року на ст.357 ч.1 КК України 2001 року, остаточне покарання згідно ст.43 КК України 1960 року залишено без змін.

Відповідно до наказів Замкової виправної колонії № 58 (далі ЗВК №58) № 205 від 05 травня 2011 року «Про постановку на профілактичний облік схильних до втечі, нападу на представників адміністрації та захоплення заручників», № 31 від 06 січня 2012 року «Про постановку на профілактичний облік схильних до втечі, нападу на представників адміністрації та закріплення за ними співробітників установи», № 39 від 09 січня 2013 року «Про постановку на профілактичний облік схильних до втечі, нападу на представників адміністрації та закріплення за ними співробітників установи», № 17 від 06 січня 2014 року «Про постановку на профілактичний облік схильних до втечі, нападу на представників адміністрації та закріплення за ними співробітників установи», протоколу № 57 оперативної наради при тимчасово виконуючому обов`язки начальника ЗВК № 58 від 25 червня 2015 року, протоколу № 90 оперативної наради при начальнику ЗВК № 58 від 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_8 з 2010 року перебуває на профілактичному обліку як особа, схильна до втечі.
Вказані обставини підтвердили в суді свідки ОСОБА_11 начальник оперативного відділу ЗВК № 58 та ОСОБА_12 , оперуповноважений оперативного відділу. Вказали, що питання доцільності перебування ОСОБА_8 на профілактичному обліку розглядалось на оперативній нараді двічі протягом 2015 року, однак підстав для зняття засудженого з профілактичного обліку встановлено не було. Повідомили про наявність оперативних даних, джерело яких вони розкривати не мають права, що дають підстави обгрунтовано вважати, що ОСОБА_8 продовжує виношувати наміри про втечу, а тому не підлягає зняттю з профілактичного обліку, про що і повідомляли на відповідних оперативних нарадах.

Відповідно до положень Кримінально-виконавчого Кодексу України, розділу ХХХІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 29 грудня 2014 року №2186/51, при виведенні з камер або конвоюванні на території установи виконання покарань засуджених до довічного позбавлення волі, які схильні до втечі, захоплення заручників, нападу на адміністрацію, до них застосовуються наручники з урахуванням фізичних вад та стану їхнього здоров`я. З огляду на викладене до ОСОБА_8 обґрунтовано застосовуються спеціальні заходу у виді наручників.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що судом не було безпосередньо досліджено докази, зокрема літерні справи з контролю за веденням оперативно-профілактичного обліку, є голослівними та спростовуються наведеними вище доказами та іншими матеріалами провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини провадження, дана їм належна оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про відсутність законних підстав для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Ізяславського районного від 15 липня 2016 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_8 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сиди з моменту її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2