Справа № 314/479/17
Провадження № 1-в/314/298/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника колонії ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня-технічна, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Раніше судимий:
1) 23.06.2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 289, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 17.05.2012 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
По даній справі засуджений: 29.11.2013 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.05.2012 року і остаточно призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
07.12.2016 року Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області не відбуту частину покарання 7 місяців 27 днів замінено на обмеження волі, на підставі ст. 72 УК України зараховано в строк знаходження під вартою з дня винесення ухвали до дня прибуття у ВЦ із розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі.
Початок строку: 03.02.2014 року Кінець строку: 10.07.2017 року
Про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -
До Вільнянського районного суду від засудженого державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)», ОСОБА_4 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.
Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
З поданих до суду матеріалів особової справи, а також наданої адміністрацією установи характеристики, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 30.12.2016 року по теперішній відбуває покарання у державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)».
Працевлаштований електриком дільниці (№3). До праці ставиться задовільно, зауважень з боку виробничого персоналу відносно свого ставлення до праці не має, стягнень та заохочень не має.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
З матеріалів справи встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з 30.12.2016 року по теперішній час відбуває покарання у державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)», працевлаштований електриком дільниці (№3) з січня 2017 року. Стягнень та заохочень не має.
Ухвалою Запорізького суду Запорізької області 12.07.2016 року засудженому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання, у зв`язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення.
За таких обставин на теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання засудженого державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

28.02.2017