АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/731/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 641/2156/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.ч.1,2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, з базовою загально-середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, -

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання 2 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтС України в Харківській області до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Термін відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту його взяття під варту, тобто з 11 листопада 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення з 11 листопада 2016 року по 06 грудня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Як встановив суд, 31 грудня 2011 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в приміщені супермаркету «Класс» по пр. Героїв Сталінграду, 136/8 в м. Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, скориставшись неуважністю раніше не знайомого йому чоловіка ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, дістав з кишені його куртки, мобільний телефон «Самсунг С-5212», вартістю 537 гривень. Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене на власну користь, завдавши тим самим ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16 березня 2012 року в денний час, ОСОБА_8 , повторно, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Одеська» в м. Харкові, сівши в маршрутне таксі, побачив раніше не знайомого йому чоловіка ОСОБА_10 , котрий стояв попереду і у якого з кишені джинсів сторчав мобільний телефон, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, скориставшись неуважністю даного чоловіка, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, дістав з передньої кишені його джинсів, мобільний телефон «Нокиа», вартістю 841 грн.. Після чого ОСОБА_8 на зупинці громадського транспорту «кінотеатр Салют» по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові вийшов, покинувши місце скоєння кримінального правопорушення, обернувши викрадене на власну користь, завдавши тим самим ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок та призначити йому більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Зазначає, що відповідно до ст.89 КК України він є особою не судимою, а тому суд безпідставно врахував у вироку те, що він раніше судимий. Також обвинувачений зазначає, що суд у вироку дійшов висновку, що він ухилявся від лікування захворювання на туберкульоз, однак це не відповідає дійсності, оскільки, як зазначив обвинувачений, він у березні 2015 року був виписаний з лікувального закладу та щодо прогресування свого захворювання не знав. Також вважає необґрунтованим висновок у вироку про те, що він ухилявся від суду, у зв`язку з чим знаходився у розшуку, оскільки суд не повідомляв його належним чином про призначені судові засідання. Крім того, просить врахувати, що він є інвалідом, а тому соціальної небезпеки для суспільства не являє в силу своєї безпорадності.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який вважав вирок суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), а також у вчиненні викрадення чужого майна (крадіжки) повторно, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і докази щодо яких не досліджувалися, апеляційним судом, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, не переглядаються.
За встановлених судом обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.ч.1,2 ст.185 КК України є правильною.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, суд врахував, що скоєні обвинуваченим злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості, а також врахував дані про особу ОСОБА_8 , який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з липня 2012 року з діагнозом: синдром алкогольної залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Також судом враховане і те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово був засуджений з іспитовим строком, і хоча вказані судимості погашені, належних висновків для себе не зробив, а крім того, він хворіє на відкриту форму туберкульозу, від лікування ухиляється, веде бродячий образ життя, порушував умови запобіжного заходу, у зв`язку з чим більше року перебував у розшуку.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Колегія суддів вважає, що суд надав правильну оцінку викладеним обставинам та призначив ОСОБА_8 покарання, яке відповідає вимогам ст.65 КК України. В той же час, доводи обвинуваченого, викладені в його апеляційній скарзі, щодо необхідності призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, не є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, обвинувачений вказує на те, що суд безпідставно врахував те, що він раніше судимий. Однак такі ствердження обвинуваченого суперечать змісту мотивувальної частини вироку. Суд вказав, що ОСОБА_8 є особою в силу ст.89 КК України не судимою. Разом з тим, матеріали кримінального провадження містять дані про те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та йому призначалось покарання зі звільненням від його відбування з іспитовим строком, однак застосування ст.75 КК України не сприяло виправленню ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, про що обґрунтовано зазначив суд при вирішенні питання про можливість призначення ОСОБА_8 покарання без ізоляції його від суспільства. По справі також відсутні документальні дані про відшкодування обвинуваченим спричинених збитків.

Крім того, матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_8 був обізнаний, про те що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження у відношенні нього, однак, порушивши застосований щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, від суду ухилявся, у зв`язку з чим оголошений у розшук.

Враховуючи викладене, призначене ОСОБА_8 покарання в межах санкції закону за злочини, у вчиненні яких його визнано винуватим, за видом і розміром в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і даним про його особу, є обґрунтованим та справедливим, а тому підстав для його пом`якшення колегія суддів не вбачає. При цьому колегія суддів враховує, що остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Підстави для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання відсутні, оскільки виключних даних про особу обвинуваченого та обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості скоєних злочинів, не встановлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення або суттєво вплинути на його суть, апеляційним судом не встановлено, а тому підстави для скасування вироку відсутні.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої обвинуваченим апеляційної скарги, оскільки вона не містить в собі доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання.
Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання попереднє ув`язнення з 07 грудня 2016 по 9 березня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5