В И Р О К
Іменем України

14.07.2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кінєшма Іванівської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 28.03.2016 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 20.02.2017 року, та за ст.395 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 12.06.2017 року
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2017 року близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в с.Стодульці, Жмеринського району, в будинку по вул.Гагаріна, 42, під час спільного вживання алкогольних напоїв, з метою умисного викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку картки «Ощад Банку» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , на рахунку якої знаходились кошти в сумі 1238 гривень. Після цього переслідуючи умисел на викрадення даних грошей, ОСОБА_6 поїхав до банкомату «ОщадБанку», що розташований на привокзальній площі ст.Жмеринка, за адресою м.Жмеринка, проспект Б.Олійника 1, використовуючи вказану картку та знаючи пін-код до неї, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зняв кошти в сумі 1200 гривень, тобто викрав їх, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на вище вказану суму.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 починаючи з 21.05.2017 року по 31.05.2017 року самовільно, без поважних на те причин, без дозволу керівництва Жмеринського ВПГУМП України у Вінницькій області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, який був встановлений 16.02.2017 року ухвалою Жмеринського міськрайонного суду, що полягає в забороні залишати будинок по АДРЕСА_1 за місцем свого проживання в період з 22 год. до 05.00 год. ранку наступної доби, окрім робочих днів, залишив своє постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , переховувався від працівників поліції, перебуваючи у м. Жмеринка у знайомого на протязі десяти днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні цих злочинів визнав повністю. Показав, що злочини вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся. Щодо вартості викраденого не заперечував.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України,так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена повторно; ст.395 КК України, так як він самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, який є злочинами середньої тяжкості та невеликої тяжкості, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога Жмеринської центральної районної лікарні не значиться, проживає в цивільному шлюбі з жінкою, має на утримані неповнолітню дитину, відшкодував шкоду потерпілій, відповідно до поданої заяви претензій потерпіла матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується, як особа схильна до вживання алкогольних напоїв, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 28.03.2016 року згідно ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном три роки в період якого знову вчинив злочини. Це не забезпечило його перевиховання та усвідомлення ним необхідності вести належний спосіб життя та утриматися від вчинення злочинів.
Наведене свідчить про підвищену суспільну небезпечність та неможливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без призначення покарання , яке слід відбувати у місцях позбавлення волі, оскільки в іншому випадку мета покарання не може бути досягнута.
З урахуванням наведеного та особи винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе в умовах ізоляції його від суспільства.
Процесуальні витрати та речові докази по справ відсутні.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки два місяці.
Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого за ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.
За ч.1 ст.70, ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на три роки два місяці.
За ч. 1 ст. 71, ч.3 ст. 78 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 28.03.2016 року призначивши остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_3 для виконання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя