УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 29 червня 2017 року надійшла заява ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні 10000153 від 8 червня 2016 року, у якій ОСОБА_2 просить зобов`язати повернути вилучені блокноти, чернетки, виписки та довідки по його рахунку в банку, копію його облікової справи, копії договорів, актів виконаних робіт його клієнтів, два ноутбуки, два планшети,що були вилучені в житловому приміщенні за адресою : АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 27 червня 2017 року.

Вивчивши матеріали заяви, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ст.303 КПК України оскарження бездіяльності слідчого здійснюється на підставі п.1 ч.1 вказаної статті.

Інші пункти ч.1 ст.303 КПК України передбачають можливість оскарження рішень та дій слідчого, за винятком пункту шостого, який передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого при застосуванні заходів безпеки.

Таким чином, ОСОБА_2 , відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, як володілець тимчасово вилученого майна, мав можливість оскаржити до слідчого судді бездіяльність слідчого,прокурора,яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, виходячи зі змісту заяви ОСОБА_2 не вбачається,що він порушує питання щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна; не зазначено бездіяльність слідчого чи прокурора ним оскаржується.

Крім того, скаргу ОСОБА_2 сформульовано у формі заяві, що суперечить вимогам ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною заявою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження зазаявою ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1