Справа № 636 / 2037 / 17
1-кп / 636 / 325 / 2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В судовому засіданні встановлено, що 28.10.2013 між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 , укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №247 від 28.10.2013, солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 1 гранатометного відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, в подальшому призначений на посаду кулеметника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2,4 Закону України «Про Національну гвардію України» солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 23 березня 2017 року, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 , розташовану за адресою:
АДРЕСА_3 , та був незаконно відсутній на військовій службі до 16 травня 2017 року.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладенні вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4
ст. 407 України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинено військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проходження служби харктеризуєтьтся посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини скоєння злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого та приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді - 3 (три) роки позбавлення волі.
В силу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, та зобов`язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважені органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за виконанням вище вказаних обов`язків, до закінчення терміну військової служби ОСОБА_4 , покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя