Провадження № 1-кп/369/78/17
УХВАЛА
Іменем України
13.01.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000705 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Головного територіального управління юстиції в Київській області, раніше не судимого,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:
20.12.2016 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000705, затверджений прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 19.12.2016 року.

Відповідно до фактичних обставин та сформульованого обвинувачення, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, перебуваючи згідно з наказом в.о. начальника Головного територіального управління юстиції в Київській області ОСОБА_7 № 253/3 від 27.02.2015 року на посаді державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, якому присвоєно 15 (п`ятнадцятий) ранг державного службовця відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну службу», та, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України будучи службовою особою, 13.09.2016 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди для себе, повідомив ОСОБА_8 умови для зняття обтяження (арешту) з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , який ОСОБА_8 мав намір придбати, у зв`язку з чим уклав попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 08.12.2015 року з ОСОБА_9 . Зокрема, ОСОБА_6 , у присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було повідомлено про необхідність сплати грошових коштів у сумі 2500 доларів США в якості неправомірної вигоди, окремо повідомивши, що в разі несплати даних коштів питання щодо зняття арешту з будинку ОСОБА_9 вирішено не буде, і, відповідно, ОСОБА_8 не зможе укласти основний договір купівлі-продажу вказаного будинку.

У подальшому, 14.09.2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 з метою подальшого отримання для себе неправомірної вигоди, у службовому кабінеті № 10 ВДВС Києво-Святошинського РУЮ зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , під час спілкування з якими повідомив, що вартість вирішення питання зняття арешту з будинку, який ОСОБА_8 має намір придбати, становить вже 2000 доларів США, а ОСОБА_8 тепер необхідно передати ОСОБА_6 лише 500 доларів США за зняття арешту з майна ОСОБА_9 , в тому числі з вказаного вище будинку, на що ОСОБА_8 повідомив, що зараз в нього відсутні такі кошти. ОСОБА_6 повідомив, що у ОСОБА_8 є час знайти вказані кошти, після чого знов зустрітися та закрити дане питання, на що ОСОБА_8 був вимушений погодитись.

Коли ОСОБА_8 пішов з кабінету ОСОБА_6 , ОСОБА_11 на прохання ОСОБА_6 прослідувала з ним до автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та під керуванням ОСОБА_6 проїхала з ним до гіпермаркету «Novus» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 28а, де в даному автомобілі на прохання ОСОБА_6 передала йому 39000 грн., які поклала за вказівкою ОСОБА_6 в бардачок автомобіля, про що в подальшому повідомила ОСОБА_8 з роз`ясненням того, що тепер йому необхідно передати ОСОБА_6 лише 500 доларів США в обмін на документ про зняття арешту з майна ОСОБА_9 .

15.09.2016 року ОСОБА_8 звернувся до органів національної поліції з заявою про вимагання неправомірної вигоди державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_6 в розмірі 500 доларів США за зняття арешту з майна ОСОБА_9 , в тому числі з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , щодо якого між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладений попередній договір купівлі-продажу. Відомості, викладені в заяві ОСОБА_8 , були внесені до ЄРДР та розпочато дане кримінальне провадження.

21.09.2016 року ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 про те, що знайшов 500 доларів США, на що ОСОБА_6 відповів, що готовий зустрітись з ОСОБА_8 22.09.2016 року близько 14.00. Під час розмови ОСОБА_8 уточнив у ОСОБА_6 , чи передали йому першу половину в розмірі 1500 доларів США від загальної обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США, що останній підтвердив.

Після цього, 22.09.2016 року, приблизно о 13.50, перебуваючи на парковці біля супермаркету «Novus», розташованому за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 28а, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне збагачення, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США, що на момент скоєння злочину в національній валюті складало 12987,31 грн., згідно офіційного курсу НБУ, перед тим пред`явивши та зачитавши вголос останньому завідомо підроблений документ рішення за підписом судді Слав`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_12 від 15.01.2016 року № 248/5437/16-ц по справі № 7/238/2233/16, яким задоволено скаргу ОСОБА_9 до Києво-Святошинської районної виконавчої служби, скасовано постанову старшого державного виконавця Києво-Святошинської районної виконавчої служби ВП № 33673983 від 28.11.2014 року про відкриття виконавчого провадження, знято арешт з всього майна боржника та заборону на його відчуження, отримавши таким чином неправомірну вигоду на загальну суму в розмірі 51987,31 грн. згідно офіційного курсу НБУ на дату скоєння злочину. Завдяки подальшому використанню даного завідомо підробленого рішення суду ОСОБА_6 планував зняти арешт з майна ОСОБА_9 , але враховуючи, що був затриманий безпосередньо після отримання другої половини грошових коштів в сумі 500 доларів США від загально обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США, виконати в повному обсязі свій злочинній намір щодо використання даного завідомо підробленого документу шляхом його передачі у встановлений діючим законодавством порядок до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ГТУЮ в Київській області не зміг по незалежним від нього причинам.

За вищевказаних обставин ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, та у використанні завідомо підробленого документу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України на підставі обвинувального акту.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили спільне клопотання про повернення обвинувального акту прокурору прокуратури Київської області як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить сформульованого обвинувачення, а має виклад лише обставин, які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація, яка не відповідає встановленим фактичним обставинам, з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, яка теж є помилковою. Також уточнили, що прохання повернути обвинувальний акт прокурору прокуратури Київської області є технічною помилкою, та просили обвинувальний акт повернути тому прокурору, який його затверджував.

Клопотання захисників було повністю підтримане обвинуваченим ОСОБА_6 .

Крім того, 05.01.2016 року за вх. № 333 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_8 про скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 28.11.2014 року у виконавчому провадженні № 3367398 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За таких обставин суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000705 та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000705 від 15.09.2016 року встановлено, що обвинувальний акт від 19.12.2016 року не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки сформульоване обвинувачення не відповідає правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , та за своїм змістом є неконкретним.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

При цьому, ні з фактичних обставин, ні з сформульованого прокурором обвинувачення не зрозуміло, за вчинення яких дій, які ОСОБА_6 міг або повинен був виконати з використанням наданого йому службового становища, або таких, які він не уповноважений був вчиняти, але до вчинення яких іншими службовими особами міг вжити заходів завдяки своєму службовому становищу, він одержав неправомірну вигоду.

Також в обвинувального акті не знайшло свого відображення, якими діями та в який спосіб ОСОБА_6 вимагав неправомірну вигоду.

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа.

При цьому, як у фактичних обставинах, так і у сформульованому обвинуваченні прокурором дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КК України обмежені зазначення, що ОСОБА_6 пред`явив ОСОБА_8 та зачитав завідомо підроблений документ рішення за підписом судді Слов`янського районного суду Донецької області від 15.01.2016 року та, в подальшому, виконати свій злочинний намір щодо використання даного завідомо підробленого документа шляхом його передачі у встановлений діючим законодавством порядок до ВДВС Києво-Святошинского РУЮ ГТУЮ в Київській області не зміг по незалежним від нього причинам.

Необхідно зазначити, що використання завідомо підробленого документа є закінченим злочином з моменту, коли документ пред`явлено або подано винним незалежно від того, чи вдалося йому досягти поставленої мети.

Тому, враховуючи зазначені фактичні обставини, дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КК України повинні бути кваліфіковані із посилання на ст. 15 КК України, при цьому необхідно зазначити ознаки, за якими слідчий та прокурор прийшли до висновку про те, що вказане рішення суду є підробленим.

Відсутність сформульованого обвинувачення порушує право обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачене п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Отже, за таких обставин суд прийшов до висновку, що прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_6 не сформульоване конкретне обвинувачення, правова кваліфікація правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України не відповідає фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Клопотання ОСОБА_8 від 05.01.2017 року про скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 28.11.2014 року у виконавчому провадженні № 3367398 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження залишити без розгляду, підлягає залишенню без розгляду, оскільки такого роду клопотання розглядуються в порядку, передбаченому ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, та не є предметом розгляду під час судового провадження у кримінальному провадженні № 0000705.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, п. 3 ч. 2 ст. 314, ст. ст. 371, 372, 376 КПК України, суд
ухвалив:
У клопотанні прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про призначення судового розгляду кримінального провадження № 0000705 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі обвинувального акту від 19.12.2016 року відмовити.

Клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000705 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України, повернути прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Клопотання ОСОБА_8 від 05.01.2017 року про скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 28.11.2014 року у виконавчому провадженні № 3367398 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження залишити без розгляду, роз`яснивши ОСОБА_8 , що питання зняття арешту з майна вирішується в порядку, передбаченому ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) діб з моменту її оголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1