Справа №127/5550/17
Провадження №1-кс/127/2179/17
16 березня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кирнасівка, Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, працюючого інспектором Томашпільського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань пробації кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, раніше не судимого, -
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 займає посаду інспектора Томашпільського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань пробації кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
Таким чином, ОСОБА_6 постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, яка відповідно до пп. «Д» п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.
Так, 14.03.2017 близько 09 год. 50 хв. ОСОБА_6 , займаючи посаду інспектора Томашпільського районного сектору з питань пробації, тобто являючись службовою особою, знаходячись поблизу приміщення Томашпільського районного сектору з питань пробації по вул. І.Франка, 36 в смт. Томашпіль Вінницької області, з корисливих мотивів, умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, висунув незаконну вимогу про надання йому особою, яка звільнена від відбування покарання та перебуває на обліку в вищезазначеній установі, а саме ОСОБА_7 , неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США за невжиття ОСОБА_6 заходів передбачених Кримінально-виконавчим кодексом України щодо припинення порушення останнім обов`язку періодично з`являтись до Томашпільського районного сектору з питань пробації.
У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 будучи службовою, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_8 в сумі 200 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, тобто в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
14.03.2017 о 16 год. 15 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Однак ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, хоча його вина підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: заявою та допитом ОСОБА_9 , протоколами проведення огляду місця події 14.03.2017.
В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 368 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке, законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Згідно примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 відноситься до корупційного злочину, а тому відносно нього при призначенні покарання судом не може бути призначено більш м`яке покарання ніж передбачене законом або прийнято рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням. Таким чином, у разі визнання судом ОСОБА_6 винним у вчиненні вказаного корупційного злочину йому буде призначено покарання виключно у вигляді позбавлення волі.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке, законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що може свідчити тільки про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі та розуміючи правові наслідки вчиненого кримінального правопорушення, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню,що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, слідчий просив задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат та підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Статтею 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке, законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання слідчий вказує наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню.
Однак, прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на вихованні трьох малолітніх дітей, тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Відмовити в задоволенні клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_4 в період часу з 21.00 год. по 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала про застосування домашнього арешту діє шістдесят днів, починаючи з 16.03.2017 року.

Копію ухвали направити начальнику Томашпiльського вiддiлення полiцiї Могилів-Подільського вiддiлу полiцiї ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя