1-кп/381/154/17
381/1120/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №00000118 від 04.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, без місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.02.2015 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 , повторно, після засудження за грабіж, вчинив інший грабіж за таких обставин.

04.02.2017 року, близько 08 год. 46 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в салоні першого вагону з голови електропоїзда сполученням «Київ - Миронівка», помітив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на протилежній стороні салону вищевказаного вагона біля тамбуру №1 та тримала в руках стільниковий телефон марки «Lenovo А - 328» ІМЕН: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 чорного кольору з кольоровим чохлом з полімерного матеріалу, в якому знаходилася СІМ-картка оператора стільникового зв`язку ПРаТ «МТС Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 , і в цей час у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 під час здійснення висадки та посадки пасажирів електропоїзда по зупинці Паляниченці Регіональної Філії «ПІВДЕННО-ЗАХІДНА ЗАЛІЗНИЦЯ» ПАТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», що розташована на території с. Паляниченці Фастівського району Київської області, підійшовши до ОСОБА_8 , діючи повторно, умисно та відкрито для потерпілої та оточуючих, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, шляхом ривка відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме стільниковим телефоном марки «Lenovo А - 328» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 чорного кольору, вартістю 1900 грн., з кольоровим чохлом з полімерного матеріалу, вартістю 200 грн., в якому знаходилася СІМ-картка оператора стільникового зв`язку ПРаТ «МТС Україна», вартістю 25 грн. з абонентським номером НОМЕР_3 , після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2125 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, повідомив, що шкодує про вчинене, показання в судовому засіданні давати відмовився користуючись правом гарантованим ст. 63 Конституції України.

Вина ОСОБА_4 за викладених вище обставин підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.

Так, допитана у присутності законного представника у якості потерпілої, ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона дійсно з обвинуваченим ОСОБА_4 раніше знайома не була і ніколи раніше не бачила. В один з днів, взимку (точної дати вона не пам`ятає, але пам`ятає, що це точно була субота) близько 08 год. 50 хв. вона їхала в електропотязі Київ - Миронівка в 08 год. 50 хв. на навчання з м. Фастова до м. Біла Церка. Перебуваючи в електропотязі, під час того як вона сиділа та слухала музику до неї підбіг ОСОБА_4 та різко вихватив її телефон марки «Леново А 328» і вискочив з електропотягу, який зупинився в цей час на станції Паляниченці. При цьому вона також бачила як за ОСОБА_4 побіг інший чоловік. Надалі вона підійшла до машиністів які і повідомили поліцію про даний інцидент. Повідомила, що претензій будь якого характеру до ОСОБА_4 не має.

Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_7 показала, що десь приблизно на початку лютого (точної дати вона не пам`ятає) після 09 год. ранку до неї з незнайомого номеру подзвонила її донька і повідомила, що у неї вкрали телефон, при цьому в цей час вона була вже у м. Біла Церква і біля неї була поліція. Коли вона це почула, то взяла домашній телефон і набрала номер доньки, трубку взяв чоловік і повідомив, що хоче повернути телефон і запитав де можна для цього зустрітися. Чоловік повідомив, що був в електропотязі коли у її доньки вкрали телефон і він побіг за особами які це зробили і забрав у них телефон. В той же день, ближче до вечора, вона прийшла на залізничний вокзал де вже були працівники поліції разом з обвинуваченим, який був ще з одним хлопцем. Повідомила, що в цей момент телефону у нього не було. Надалі приїхав чоловік, як пізніше їй стало відомо, що то був ОСОБА_9 , який саме і повернув їй телефон доньки.

Із дослідженої в судовому засіданні заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 04.02.2017 року встановлено, що законний представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 вказала, про те, що 04.02.2017 року слідуючи в електропотязі № 6005 6234 сполученням Київ Миронівка у її доньки ОСОБА_6 відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Lenovo А - 328» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а даний факт мав місце на станції «Паляниченці» (а.с. 50).

Із дослідженого в судовому засіданні витягу з кримінального провадження №00000118 від 04.02.2017 рокувстановлено, що до чергової частини Фастівського ВП на станції Фастів Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області надійшов рапорт від оперуповноваженого ОСОБА_10 про те, що 04.02.2017 року в електропотязі сполученням «Київ Миронівка» на станції «Паляниченці» невідомий чоловік відкрито заволодів мобільним телефоном марки Леново. Отримавши прикмети працівниками СКП відділення поліції на ст. Фастів був зупинений громадянин ОСОБА_11 який пояснив, що даним мобільним телефоном відкрито заволодів для власних потреб. (а.с. 49).

При цьому, мобільний телефон марки «Lenovo А - 328» чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «МТС» та кольоровий чохол з полімерного матеріалу якими заволодів ОСОБА_4 , були оглянуті в службовому приміщенні ВП на станції Фастів Васильківського ВП ГУ НП в Київській області (протокол огляду предметів від 05.02.2017 року) та визнані речовими доказами (а.с. 55-56, 57-60).

Відповідно до дослідженої в судовому засідання довідки вартості від 06.02.2017 року, вартість мобільного телефону марки «Lenovo А - 328» станом на 04.02.2017 року складає 199 грн., вартість сім картки мобільного оператора ПрАТ «МТС» станом на 04.02.2017 року складає 35 грн. а кольорового чохла з полімерного матеріалу станом на 04.02.2017 року 200 грн. (а.с.62).

Згідно дослідженого в судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання, потерпіла ОСОБА_6 серед інших та в присутності понятих упізнала ОСОБА_4 як особу, яка 04.02.2017 року близько 09 год. 00 хв. в електропотязі сполученням Київ Миронівка на станції Паляниченці відкрито заволодів її мобільним телефоном марки Lenovo А - 328» з силіконовим кольоровим чохлом. (а.с.51-54).

До того ж, згідно дослідженого в судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання, свідок ОСОБА_9 серед інших та в присутності понятих упізнав ОСОБА_4 як особу, яка 04.02.2017 року в електропотязі сполученням Київ Миронівка відкрито викрав мобільний телефон мари «Леново у дівчини віком 14 років (а.с. 65-68).

Крім того, як встановлено із дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення з участю підозрюваного ОСОБА_4 слідчого експерименту від 20.02.2017 року, ОСОБА_4 в присутності понятих детально розповів про обставини відкритого викрадення майна, а саме повідомив, що 04.02.2017 року близько 08 год. 36 хв. разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 їхали у електропотязі сполученням «Київ Миронівка». На станції Фастів 1 вони помітили, як у вагон електропотяга зайшла невідома йому дівчина, яка присіла на сидіння біля виходу. Помітивши у неї телефон ОСОБА_4 вирішив ним заволодіти. Саме у такий спосіб ОСОБА_4 скоїв даний злочин (а.с. 69-71).

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення з участю потерпілої ОСОБА_6 слідчого експерименту від 24.02.2017 року, ОСОБА_6 в присутності понятих детально розповіла про обставини відкритого викрадення її майна, а саме повідомила, що 04.02.2017 року близько 08 год. 36 хв. на станції Фастів - 1 зайшла у електропотяг сполученням «Київ Миронівка» змитоїю доїхати до міста Біла Церква де вона навчається. Перебуваючи по станції Паляниченці вона тримала в руках мобільний телефон та в цей час до неї підбіг один громадянин віком близько 19 років та описала його прикмети і шляхом ривка вирвав у неї з рук телефон, а інший громадянин якого ОСОБА_6 не може впізнати тримав двері до тамбуру вагону, після чого ОСОБА_4 вискочив з потяга (а.с. 73-77).

До того ж, із дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення з участю свідка ОСОБА_13 слідчого експерименту від 20.03.2017 року, ОСОБА_13 повідомляв, яким чином ОСОБА_4 відкрито викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон (а.с. 78-82).

Відеозаписи зазначених вище слідчих експериментів в судовому засіданні не переглядалися, за згодою всіх учасників судового розгляду такий перегляд було визнано не доцільним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що 04.02.2017 року на електропотязі сполученням «Київ Миронівка» він приїхав по роботі до станції Паляниченці. Вийшовши з електропотяга він помітив, як з іншого тамбуру вибіг незнайомий йому тоді чоловік. Надалі дівчина, яка теж їхала в електропотязі, повідомила, що той чоловік вкрав у неї телефон. Після чого, він побіг за ним, але згодом втратив його з поля зору. В подальшому він зайшов у лісонасадження і пішов по стежці. Пройшовши деяку відстань він помітив за гіллям ОСОБА_4 , який і віддав йому телефон. Помітивши, що електричка ще стоїть він думав що встигне віддати телефон потерпілій, але не встиг оскільки електропотяг поїхав далі. Через приблизно пів години на цей телефон зателефонувала мати потерпілої і вони домовились про зустріч. Приїхавши вже у місто Фастів його зустріла потерпіла з матір`ю та працівники поліції. В подальшому, вже у відділку поліції він передав телефон.

Детальним аналізом всіх показань потерпілої ОСОБА_6 встановлено, що вони є логічними та послідовними, такими що узгоджуються з фактичними даними зафіксованими протоколами впізнання, показами свідка ОСОБА_9 та іншими доказами, а тому суд також визнає всі його показання, а також ці протоколи належними і допустимими доказами сторони обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким та умисним корисливим (ч. 2 ст. 186 КК України), дані про особу винного, який: судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, а навпаки став на стійкий шлях незаконного заволодіння чужим майном, що являє собою істотну суспільну небезпеку, новий злочин вчинив в період іспитового строку, у побуті за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений та непрацюючий.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин після постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням в порядку ст. 75 КК України - невідбута частина покарання становить чотири роки позбавлення волі.
Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 100, 368, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 місяці.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з дня затримання 07.02.2017 року по 20.06.2017 року включно, а з 21.06.2017 року і до дня набрання даним вироком законної сили із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 07.02.2017 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін та утримувати його у Київському СІЗО.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
-мобільний телефон марки «Леново А 328» чорного кольору, в якому знаходиться сім картка мобільного оператора ПрАТ «МТС», які передані на відповідальне зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_7 залишити у її власності;
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_14