Справа № 375/1636/16-к
Провадження № 1-кп/375/120/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, судимої Рокитнянським районним судом Київської області: 09.12.2009 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі із звільненням від покарання з іспитовим строком 1 рік; 16.03.2011 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі та звільненої 18.04.2013 року від такого призначеного покарання умовно-достроково з не відбутим строком два місяці шість днів; 25.02.2014 року за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі строком позбавлення волі із звільненням від покарання з іспитовим строком 1 рік та звільненої 21.05.2014 року остаточно від покарання на підставі пункту «е ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», з непогашеною судимістю,
за ч. 2 ст. 186 КК України,
Будучи раніше неодноразово судимою, останній раз 25.02.2014 Рокитнянським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненою від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та, будучи звільненою остаточно 21.05.2014 від покарання на підставі пункту «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та, маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, повторно вчинила корисливий злочин.
Так, 24.11.2016 року близько 13:00 години ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпивали алкогольні напої разом з ОСОБА_7 та за місцем проживання останньої, що по АДРЕСА_2 .
Приблизно о 15:20 годині між ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 - ОСОБА_4 відбулася телефонна розмова по мобільному телефону, під час якої останній попросив її зайти до нього в кімнату та забрати на підлозі під килимом належні йому грошові кошти в сумі 1000.00 грн. та зберігати їх в себе до його приїзду. Вказану розмову між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почула ОСОБА_5 , яка знаходилася поруч біля ОСОБА_6 ..
Розмовляючи по мобільному телефону з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вийшла з кухні та попрямувала до його кімнати. Вслід за нею до кімнати зайшла також обвинувачена ОСОБА_5 і вони разом сіли на ліжко. ОСОБА_6 , продовжуючи розмову по телефону з ОСОБА_4 , підняла край килиму і дістала звідти одну грошову купюру номіналом 500 гривень, про що повідомила ОСОБА_4 ..
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаними грошовими коштами. Діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 наказала ОСОБА_6 віддати їй дані грошові кошти та різко штовхнула останню кулаком правої руки в область грудної клітки, внаслідок чого вона впала на ліжко. Продовжуючи свої дії, спрямовані на виконання злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 обома руками із застосуванням фізичної сили розтиснула кулак правої руки ОСОБА_6 , в якому остання тримала одну грошову купюру номіналом 500 гривень, вихватила її із рук ОСОБА_6 та відразу вийшла з будинку, маючи реальну можливість розпорядитися викраденими коштами.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 500.00 грн..
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена та потерпілий ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують особу винної.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні визнала себе винною повністю у інкримінованому їй злочині та суду показала, що 24.11.2016 року близько 13:00 години вона йшла до ОСОБА_7 та зустріла по дорозі ОСОБА_6 .. Разом вони пішли до ОСОБА_7 в гості, де всі разом вживали алкогольні напої. Потім на телефон ОСОБА_7 зателефонував її син і та повідомила, що в гості прийшла ОСОБА_8 . Пізніше, а саме приблизно о 15:20 годині, він зателефонував на телефон ОСОБА_6 та попросив її забрати під килимом у нього в кімнаті гроші і притримати їх у себе. Вона почула цю розмову. Потім ОСОБА_9 пішла у кімнату ОСОБА_10 і вона пішла за нею. В кімнаті вони обидві сіли на ліжко і ОСОБА_9 , нахилившись, підняла рукою килим та дістала з-під нього одну грошову купюру номіналом 500 гривень та повідомила про це по телефону ОСОБА_10 . В той момент у неї виник умисел на заволодіннями цими грошима, оскільки їй потрібні були кошти. Вона сказала ОСОБА_9 , щоб та віддала гроші їй, а вона у свою чергу віддасть їх ОСОБА_11 , але ОСОБА_9 не послухала її і тоді вона штовхнула останню рукою, від чого остання впала на ліжко, а вона вирвала з її рук гроші. Після цього вона залишила будинок і пішла на АЗС, де потратила частину грошей.
На другий день вона була затримана працівниками поліції і в неї вилучили 200.00 грн., які залишилися від викрадених.
Зазначила, що щиро розкаялася, більше не повторить таких вчинків та просить не позбавляти волі.
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій міри покарання за вчинений злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючу покарання обвинуваченої обставини, особу винної, її відношення до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч. 2 ст. 186 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченою злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання винної суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд відповідно до ст.67 КК України визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевказане, а саме помякшуючу покарання обвинуваченої ОСОБА_5 обставину, обтяжуючу її покарання обставину, тяжкість скоєного винною злочину (відноситься до тяжких злочинів), соціальну небезпечність особи обвинуваченої (є соціально-небезпечною, зважаючи, що неодноразово вчиняла умисні корисливі злочини, за які була засуджена, але на шлях виправлення не стала та знову вчинила новий умисний корисливий злочин), відношення обвинуваченої до вчиненого (визнала вину, зрозуміла протиправність свого вчинку), дані про її особу, яка на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання, обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинений злочин слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Визначене таким чином обвинуваченій ОСОБА_5 покарання на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого нею злочину, обставинам кримінального провадження, але й особі винної, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Разом з тим, з огляду на дані про особу винної, її відношення до скоєного, відсутність істотних негативних наслідків вчиненого нею протиправного діяння, думку потерпілого, який не має жодних претензій до обвинуваченої та просить не позбавляти її волі реально, що у своїй сукупності на переконання суду істотно зменшує суспільну небезпечність особи винної, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та у відповідності до ст.75 КК України приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти останні про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без їх дозволу на постійне проживання за межі України.
Речовий доказ грошову купюру номіналом 200 гривень серії ВВ № 7274985, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити у володінні останнього.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний особисте зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винною за ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти останні про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без їх дозволу на постійне проживання за межі України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний особисте зобов`язання.
Речовий доказ грошову купюру номіналом 200 гривень серії ВВ № 7274985, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити у володінні останнього.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___»_____________20___ року