ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/4426/17
Провадження № 1-кс/201/3066/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000599, -
встановив:
Заявник звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати вищенаведену постанову.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження було прийняте без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. У скарзі заявником вказується на порушенням вимог закону при здійсненні досудового розслідування у цьому провадженні. Зазначається на порушення наказу Генеральної прокуратури України «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудове слідство» від 19 вересня 2005 року № 4 гп. Крім того заявник звертає увагу на умисне ненадання органом досудового розслідування понад одного року копії постанови.
Заявник до суду подав письмову заяву, в якій просить розгляд скарги здійснити за його відсутністю.
Уповноважена особа прокуратури Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги за її відсутністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.

Суд, вивчивши доводи скарги та дослідивши матеріали за скаргою, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження № 0000599, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги виходячи з наступного.
Доводи скарги про невмотивованість постанови про закриття кримінального провадження суд вважає обґрунтованими.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінальної справи.
Зі змісту ст. 110 КПК України слідує, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в постанові має бути викладено зміст обставин, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обґрунтовування висновків, які виключають наявність складу в діянні кримінального правопорушення і обумовлюють закриття кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Наявними матеріалами підтверджено, що постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 вересня 20174 року було закрито кримінальне провадження № 0000599 від 23 жовтня 2014 року за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України відносно старшого слідчого прокуратури Солонянського району ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
З цієї постанови слідує, що під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правом, інтересам ОСОБА_3 , не встановлений.
Однак з досліджених наявних матеріалів слідує, що орган досудового розслідування залишив поза увагою обставини, неупереджене вивчення яких має істотне значення для прийняття об`єктивного рішення у цьому провадженні.
Так, основним доводом заявник у скарзі слугує порушення органом досудового розслідування наказу Генеральної прокуратури України «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудове слідство» від 19 вересня 2005 року № 4 гп.
Суд дослідивши матеріали кримінального провадження встановив, що місцевим судом було доручено проведення перевірки фактів в ході досудового слідства слідчим прокуратури недозволених методів ведення слідства щодо ОСОБА_3 .
Заявником зазначається, що в порушення вимог закону слідчий Солонянської прокуратури ОСОБА_5 проводив перевірку, в результаті якої виніс 12 травня 2011 року постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, чим за твердженням ОСОБА_3 перевищив свої службові повноваження згідно вищенаведеного наказу Генеральної прокуратури України (а.с. 5 матеріалів кримінального провадження).
Протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 07 серпня 2015 року містить пояснення аналогічного змісту з наведеним (а.с. 11 матеріалів кримінального провадження).
У заяві ОСОБА_3 на адресу слідчого ОСОБА_4 заявник вказує на те, що упереджене, проведене з порушенням наказу прокуратури, досудове розслідування потягло за собою постановлення обвинувального вироку щодо нього (а.с. 14).
Із оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_3 показав, що з 2010 року слідчий прокуратури Солонянського району ОСОБА_6 проводив досудове розслідування у кримінальній справі № 16069014. Під час проведення досудового розслідування у вказаній кримінальній справі до нього було застосовано заходи фізичного та морального впливу слідчим прокуратури Солонянського району ОСОБА_7 . До нього застосовувались засоби фізичного впливу, а саме незаконно застосовано спецзасіб (наручники), а також слідчий ОСОБА_7 не давав йому можливості справити природню потребу протягом 10 годин. Крім того слідчий ОСОБА_7 морально тиснув на ОСОБА_8 , почав шантажувати його дітьми, обіцяючи фізично з ними розправитися. Після вказаних дій його моральних дух було зламано та він був вимушений написати явки з повинною нібито він вимагав хабаря від ОСОБА_9 . Вказані засоби морального впливу на нього також застосовував і прокурор Солонянської прокуратури ОСОБА_10 , тобто погрожував фізичною розправою його дітям з метою спонукання його до написання явки з повинною за злочин, який він не вчиняв. Під час судового провадження за кримінальною справою № 16069014 ним було зроблено заяву про те, що під час проведення досудового розслідування він, під фізичним впливом оперативних працівників МВС України в Дніпропетровській області, а також слідчого прокуратури Солонянського району ОСОБА_7 та прокурора прокуратури Солоняського району ОСОБА_10 був змушений написати явку з повинною а також надав визнавальні показання, які не відповідали дійсності, тобто він себе обмовив. За його заявою суддею ОСОБА_11 було надано судове доручення прокурору Солонянського району провести перевірку зазначених фактів в порядку ст. 97 КПК України. ОСОБА_10 проведення вказаної перевірки було доручено слідчому прокуратури Солонянського району ОСОБА_12 . Слідчий ОСОБА_6 в порушення наказу ГПУ № 4гн проводив перевірку відносно свого колишнього колеги ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , який взагалі на той час був керівником ОСОБА_13 . За результатами проведеної перевірки слідчим ОСОБА_14 було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.05.2011 року. Прийнявши зазначене рішення слідчий ОСОБА_5 перевищив свої повноваження, оскільки не був наділений правом перевіряти факти порушення слідчими районної прокуратури. Такими повноваженнями на той час були наділені лише слідчі прокуратури області.
Слідчий суддя приходить до висновку, що з початку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до винесення постанови про закриття заявник ОСОБА_3 як на підставу, яка б свідчила про вчинення кримінального правопорушення вказує на порушення вимог наказу Генеральної прокуратури України «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудове слідство» від 19 вересня 2005 року № 4 гп.
Разом з цим в ході перевірки доводів заявника слідчий суддя встановив, що дані посилання заявника не перевірені, стосовно них в оскаржуваній постанові будь-яких вказівок не міститься, яких-небудь спростувань цим твердженням органом досудового розслідування надано не було.
Також органу досудового розслідування необхідно перевірити чи було оскаржено або скасовано процесуальне рішення про відмову в порушенні кримінальної справи від 12 травня 2011 року (а.с. 45 матеріалів кримінального провадження), винесене ОСОБА_5 та яке процесуальне рішення було прийнято судом за наслідками розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_8 .
Отже слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на необхідність дослідження та аналізу наведених обставин, з наданням об`єктивної оцінки, яка повинна узгоджуватись із вимогами закону.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що орган прокуратури постановляючи рішення про закриття провадження не дотримався вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені без належної перевірки обставин викладених в заяві про вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу тягне за собою скасування постанови слідчого прокуратури.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 вересня 2015 року, якою було закрито кримінальне провадження № 0000599 за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України щодо старшого слідчого прокуратури Солонянського району ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000599 направити до прокуратури Дніпропетровської області для відновлення досудового розслідування у цьому провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1