Справа № 301/617/16-к

про повернення обвинувального акту прокурору
"23" січня 2017 р. м. Іршава

в с т а н о в и в :
Під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що підстав для повернення обвинувального акту на дооформлення не має, він відповідає вимогам закону, просив призначити справу до судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просить провести підготовче засідання без її участі ( а.с.144).
Захисник ОСОБА_5 вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, оскільки такий не містить дати та місця його складення. Крім того, на думку захисника, дворічна малолітня дитина, в присутності якої відбувався злочин, не могла усвідомлювати вчинення злочину, умисел обвинуваченого був направлений саме на таємне викрадення майна, тому кваліфікація дій обвинуваченого як «відкрите викрадення майна» є неправильною. Просив повернути обвинувальний акт прокурору для належного оформлення.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора, клопотання захисника та обвинуваченого, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.
Зі змісту ч.2 ст.291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити, у тому числі, анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, розмір заподіяної шкоди, дату та місце його складання та затвердження.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном вартістю 500 грн., в якому знаходилася сім картка вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходилося 10 грн., та мобільним телефоном вартістю 349,50 грн., в якому знаходилися дві сім картки вартістю по 30 грн. кожна, на рахунку кожної з них знаходилося по 10 грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 968,50 грн.
Вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки загальний розмір шкоди становить 969,50 грн. Про вказану не відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України зазначено і в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2016 року.
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 був раніше судимим, зазначено про вид та міру покарання, однак, не зазначено за вчинення якого злочину обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності.
Отже, обвинувальний акт не містить конкретних відомостей про попередню судимість обвинуваченого, що має значення для кваліфікації дій обвинуваченого, зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні грабежу повторно.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , прийшовши у гості до ОСОБА_6 , скориставшись її відсутністю, в присутності малолітнього сина потерпілої ОСОБА_8 , не реагуючи на зауваження малолітнього не брати майно його матері, відкрито заволодів майном потерпілої.
Однак, обвинувальний акт не містить повних відомостей про малолітню особу, в присутності якої відбувалося вчинення злочину (не зазначено імені та по батькові, а також дату народження).
Враховуючи, що особа, в присутності якої вчинено злочин - ОСОБА_8 - є малолітнім, встановлення його віку є обставиною, яка може суттєво вплинути на можливість особиусвідомлювати характер вчинюваних винною особою дій, а отже, і для правильної юридичної кваліфікації (п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»).
Не містить обвинувальний акт і точних відомостей про місце вчинення злочину (приміщення, з якого вчинено відкрите заволодіння майном).
Отже, в обвинувальному акті не конкретизовано, в чому саме полягає вина обвинуваченого, такий не містить формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженню, а також відомостей, що характеризують об`єктивну сторону злочину, а це, в свою чергу, порушує право обвинуваченого знати в чому його обвинувачують.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Керуючись ст. ст. 314, 395 КПК України,
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення, а потерпілою у той же строк з дня отримання її копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1