Справа № 183/3250/16
№ 1-кп/183/617/16
В И Р О К
іменем України
21 грудня 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №№ 00001232, 0003008, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, що має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.02.2013 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

-14.03.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 20.02.2013 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

-14.05.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання, призначеного вироком суду від 14.03.2014 року, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України, -

в с т а н о в и в:
01 квітня 2016 року приблизно о 22. 00 годині ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, того ж дня, тобто 01 квітня 2016 року приблизно о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_4 приїхав на своєму велосипеді марки «Україна» до домоволодіння за АДРЕСА_3 , через хвіртку проник на територію домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за допомогою знайденої металевої арматури, зірвав навісний замок на дверях будинку, відкрив двері та в такий спосіб проник всередину будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав:

-Один рулон сітки-рабиця вартістю 150 грн.;

-Металевий лом 2 шт вартістю 100 грн.;

-Молоток з дерев`яною ручкою вартістю 60 грн.,

-Металевий куток довжиною 335 см вартістю 160 грн.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 470 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 всередині липня місяця 2016 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, проходив через цвинтар, що розташований в АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення предметів, які знаходяться в місцях поховання, на території цвинтаря.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою пилки по металу, зрізав три частини огорожі, а одну частину огорожі разом зі стовпчиком витягнув з землі. Зазначені предмети були встановлені на могилі ОСОБА_7 на цвинтарі, розташованому в АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів з могили ОСОБА_7 металевою конструкцією з металевих труб та кілець вагою 96 грн. вартістю 278,40 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 278,40, грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме реалізував викрадені предмети з могили раніше не знайомому ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України визнав частково. Обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 не оспорював, надав показання про те, що дійсно 01 квітня 2016 року пізно ввечері через хвіртку він проник на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , де за допомогою металевої арматури зірвав навісний замок з дверей будинку, звідки викрав металеві вироби, зазначені в обвинувальному акті. Викрадене майно здав на металоприйомний пункт. Всередині липня 2016 року на велосипеді він дійсно проїжджав по цвинтарю, що розташований в АДРЕСА_5 , де біля однієї з могил він побачив зрізане огородження, та подумав, що воно нікому не потрібне, тому склав огорожу на велосипед та продав, як метал на металоприйомному пункті. У скоєному обвинувачений кається.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в суді, судом були досліджені наступні докази:

по епізоду від 01.04.2016 року:

-показання потерпілого ОСОБА_6 про те, що вранці 02.04.2016 року він прибув на територію свого домоволодіння за АДРЕСА_3 , де виявив пошкодження навісного замку на дверях будинку. Всередині будинку він виявив відсутність рулону сітки рабиці, двох металевих ломів, які також використовувалися ним, як гвоздодери, молотка з дерев`яною ручкою та металевого кутка. Через деякий час йому стало відомо, що ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції один з металевих ломів, а інше майно ним було продане ОСОБА_9 ;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , датоване 02.04.2016 року, в ході якого останній просив притягти до відповідальності не встановлених осіб, які в ніч на 02.04.2016 року таємно проникли на територію його домоволодіння за АДРЕСА_3 , звідки викрали належне йому майно;

-протокол огляду місця події від 02.04.2016 року території домоволодіння за АДРЕСА_3 , в ході якого зафіксовано загальний вид території домоволодіння, виявлено пошкодження навісного замку на дверях будинку, зафіксовано загальний вид будинку;

-протокол огляду предметів від 24.04.2016 року, а саме металевого лому довжиною 49 см, металевого лому довжиною 49 см, молотка з дерев`яною ручкою, добровільно виданих ОСОБА_4 , визнаних речовими доказами, переданих під розписку потерпілому;

-протокол огляду предметів від 06.04.2016 року, а саме рулону сітки-рабиця та металевого кутка, добровільно виданих ОСОБА_10 , визнаних речовими доказами, переданих під розписку потерпілому;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 2379-16 від 19.05.2016 року, у відповідності до якого вартість металевого лому становить 100 грн., молотка з дерев`яною ручкою 60 грн., вартість гвоздодера 100 грн, металевого швелера 70 грн., металевого кутика 335 см -160 грн.;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_10 опізнав ОСОБА_4 , як особу, яка в квітні 2016 року продала йому рулон сітки-рабиці та металевий кутик;

-протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2016 року, в ході якого ОСОБА_4 показав яким чином він проник на територію домоволодіння за АДРЕСА_3 , яким чином проник всередину будинку, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_6 ;

по епізоду за ч.3 ст. 297 КК України:

-показання в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 про те, що на початку липня 2016 року вона приходила на могилу свого сина ОСОБА_7 , на якій було встановлене металеве огородження. Через декілька днів вона разом зі своїм чоловіком знову прийшли на могилу до сина та виявили відсутність металевої огорожі. При цьому огорожа була встановлена на п`яти стовпчиках, чотири з який були викопані, а один залишився не викопаний, однак було помітно, що від нього шляхом зрізання були від`єднанні металеві конструкції. Вони одразу викликали працівників поліції, які тривалий час не виїжджали на місце злочину, тому вона сама поїхала відшукувати огородження з могили сина на металоприйомні пункти, що розташовані неподалік від кладовища. На одному з металоприйомних пунктів, біля двору, вона виявила огородження з могили сина, яке було порізане на частини, від`єднане від стовпчиків, а стовпчики мали на собі ознаки викопування, оскільки на їх кінцях залишився бетон та ґрунт. Господар метало прийомного пункту - ОСОБА_8 одразу опізнав ОСОБА_11 , як особу, яка продала йому металеву конструкцію огорожі, встановленої на могилі їх сина;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 , датоване 22.07.2016 року, в ході якого остання просила притягти до відповідальності не встановлених осіб, які здійснили крадіжку металевої огорожі, встановленої на могилі її сина на цвинтарі в АДРЕСА_5 ;

-протокол огляду місця події від 22.07.2016 року земельної ділянки, на якій розташована могила ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Могила розташована на цвинтарі в АДРЕСА_5 , біля пам`ятника по периметру містяться чотири викопані ями;

-протокол огляду предметів від 02.07.2016 року, а саме металевої огорожі вагою 96 кг, розрізаної на чотири частини, всі частини огорожі мають пошкодження у вигляді розпилювання. Зазначену металеву огорожу добровільно видав ОСОБА_8 , металева огорожа визнана речовим доказом, передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 ;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 4231-16 від 22.08.2016 року, у відповідності до якого вартість металевої конструкції з металевих труб та металевих кілець вагою 96 кг, як металобрухту, становить 278, 40 грн.;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_8 опізнав ОСОБА_4 , як особу, у якої він в кінці липня 2016 року придбав металеву конструкцію вагою 96 кг;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 31.08.2016 року, в ході якого останній на місці вчинення злочину показав, яким чином ним було здійснено демонтаж огорожі, що була встановлена на могилі ОСОБА_7 .

Таким чином, оцінивши кожний доказ, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати:

По епізоду від 01.04.2016 року - за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло;

По епізоду від липня 2016 року за ч.3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він не розпилював металеву огорожу на могилі ОСОБА_7 та не мав умислу на викрадення цього майна, вважаючи його безхозним. Такі показання обвинуваченого в цій частині суд розцінює, як обрану позицію захисту, яка нічим не обґрунтована та надумана ним, з метою уникнення від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення, яким суд, з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку надав оцінку вище.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений скоїв два умисних, корисливих злочини, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимим, злочин ним вчинено в період встановленого судом адміністративного нагляду, після відбуття покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання квартальним комітетом ОСОБА_4 характеризується з посередньої сторони.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації не ґрунтується на беззаперечному визнанні своєї вини, таке каяття висловлене обвинуваченим під тиском зібраних доказів, однак обвинувачений розуміючи наслідки скоєного кримінального правопорушення, готовий підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на певний термін буде достатнім для його виправлення і не потребує покарання в межах найбільшої санкції, передбаченої ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинувачених, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21 вересня 2016 року.

Зарахувати в строк відбування покарання строк утримання ОСОБА_4 під вартою в період з 21 вересня 2016 року по 21 грудня 2016 року включно, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили строк, обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - продовжити

Речові докази по кримінальному провадженню: металевий лому довжиною 49 см, металевий лом довжиною 49 см, молоток з дерев`яною ручкою, рулон сітки-рабиця та металевий кутник, - залишити потерпілому ОСОБА_6 , металеву огорожу вагою 96 кг залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 352 грн. 40 коп.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1