Номер провадження: 11-кп/785/574/17
Номер справи місцевого суду: 501/263/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 16.02.2017 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0001553 від 29.11.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, має середню освіту, не працюючий, який має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 24.07.2002 Іллічівським міським судом Одеської області за ст.ст.15-185 ч.2, 185 ч.2, 15-185 ч.3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 08.10.2005 по відбуттю строку покарання;
- 25.07.2006 Іллічівським міським судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 05.01.2009 умовнодостроково на 1 рік 2 місяці 9 днів;
- 06.10.2010 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.2, ст.185 ч.3, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 18.09.2014 року умовно достроково на 2 міс. 11 днів.
засуджений

- за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Іллічівська, Одеської області, громадянин України, який має неповну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;
засуджений

- за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підстав ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_9 засуджені за те, що 28 листопада 2015 року, о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , шляхом підбору ключа, проник до приміщення гаража № НОМЕР_1 , гаражного товариства «Іскра», по вул.Карла Маркса (нині В.Шума), в м.Іллічівську (нині Чорноморськ), Одеської області. Знаходячись у приміщенні гаража, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 , повідомивши останньому про необхідність прибути до зазначеного гаража з метою крадіжки майна. Після чого, у той же день, приблизно о 22 годині 50 хвилин, ОСОБА_9 підійшов до гаража № НОМЕР_1 , за вищевказаною адресою, та шляхом вільного доступу, через відкриті двері, проник до його приміщення, звідки спільно з ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 11900 гривень.

Крім того, повторно, 28 листопада 2015 року, о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні гаража № НОМЕР_1 , гаражного товариства «Іскра», по вул. Карла Маркса (нині В.Шума), в м. Іллічівську (нині Чорноморськ), Одеської області, під час скоєння таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 , побачили автомобіль марки «HYUNDAI Accent», в результаті чого у них виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 умисно, із корисливих мотивів, незаконно заволоділи, із вищезазначеного гаражу, транспортним засобом автомобілем марки «HYUNDAI Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , потерпілому ОСОБА_10 , на якому вони виїхали за межі міста Іллічівська та в подальшому автомобіль залишили у гаражі, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки він був вилучений співробітниками Іллічівського ВП.

В апеляційній скарзізахисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій у вироку суду, просить змінити вирок суду в частині призначення покарання, яке є надмірно суровим, призначити ОСОБА_11 покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, посилаючись на те, що суд не врахував усіх даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, що він має на утриманні малолітню доньку, має цивільну дружину, у якої є двоє неповнолітніх дітей, тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, а також не дав належної оцінки при призначенні покарання всім обставинам, що пом`якшують покарання, які впливають на розмір покарання.
Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржувався.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення; як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник не оспорює доведеність вини і кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 у вироку суду, просить пом`якшити покарання та застосувати ст. 69 КК України, з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з врахуванням особи обвинуваченого.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З вироку вбачається, що при визначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного, а також, відповідно до вимог ст.66 КК України, визнав обставинами, що пом`якшують покарання, з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину.

Суд не встановив обставин, передбачених ст.67 КК України, такими, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65- 67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при визначенні строку покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, не дав належної оцінки встановленим обставинам,що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також даним про особи винного ОСОБА_7 .

Зокрема, апеляційний суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 добровільно з`явився із зізнання, активно сприяв у розкритті злочину та щиро розкаєвся. В теперішній час обвинувачених знаходиться у важкому стані здоров`я після операції за тяжким захворюванням.

Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений критично оцінив свою злочинну поведінку, несе кримінальну відповідальність не оспорюючи кваліфікацію дій. Своїми активними діями, у вигляді зізнавальних показань, визнаних достовірними судом, сприяв органам досудового слідства у з`ясуванні обставин вчинення злочину.

Таким чином, на підставі вимог ст.ст. 65, 69 КК України, з врахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 , зокрема, з урахуванням з`явлення із зізнанням, щирого каяття та активного сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, в зв`язку з відсутністю обставин, що обтяжують покарання, а також з урахуванням особи винного, який має цивільну дружину, має на утриманні неповнолітню дитину, тяжкий стан здоров`я, з урахуванням відсутності шкідливих наслідків злочину, апеляційний суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 289 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, у вигляді 4 років позбавлення волі, без конфіскації майна, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та переховування.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст.408 ч.1 п.1 КПК України, апеляційний суд вважає необхідним вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання та пом`якшити покарання, оскільки приходить до висновку, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, в решті вирок суду залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 16.02.2017 року по 03.08.2017 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376 ч.3, 404, 405, 408, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,- задовольнити частково.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 16.02.2017 року змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 4 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
В решті вирок міського суду Одеської області від 16.02.2017 року залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 16.02.2017 року по 03.08.2017 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали буде оголошений 09.08.2017 року о 15:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2