АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/125/17 Справа № 205/7771/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року м. Дніпро

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року подання КВІ в Ленінському районі задоволено, ОСОБА_8 скасований іспитовий строк та направлено його для відбування покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року.

Мотивуючи прийняте рішення суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що оскільки засуджений протягом іспитового строку систематично порушує порядок реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції, тричі не з`явившись для реєстрації без поважних причин, а отже не виконує покладені на нього обов`язки, не став на шлях виправлення та не виправдав надану йому довіру, подання є таким, що підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2016 року.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що не оспорюючи самих фактів його неявки до інспекції для реєстрації в призначені дати, вважає, що суд та інспекція помилково зробили висновок, що він не став на шлях виправлення і що причини його неявки не були поважними. Судом допущена неповнота судового розгляду, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Вказує, всі випадки неявки для реєстрації до КВІ обумовлені виключно його поганим станом здоров`я внаслідок трофічної виразки лівої гомілки, яка є наслідком ДТП, що сталася у 2015 році. Зазначає, що через хворобу не може працювати, але ставши на шлях виправлення, постійно мешкає за своєю адресою, не вживає алкоголю і наркотиків, ніяких протиправних вчинків не здійснює, має позитивні характеристики, має прекрасні стосунки з родиною та сусідами.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги засудженого, прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав, що ухвалу суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи ухвалу суду першої інстанції на виконання зазначених вимог, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.3 ст.166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, який було покладено на нього судом.

З положень п.5.3 Розділу IV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року №270/1560, вбачається, що, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження, а також, коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, що повинно бути підтверджено матеріалами, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до п.5.4 Розділу IV зазначеної інструкції, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

Вимоги нормативних актів про те, що неповажність причин неявки до інспекції повинна бути підтверджена відповідними матеріалами кримінально-виконавчої інспекції Ленінського району, а також, строки подання відповідного клопотання, судом належним чином не перевірені.

Так, до подання інспекції додані листок реєстрації (а.с.14), відповідно до якого, ОСОБА_8 не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції 18 лютого, 03 березня, 21 квітня, 19 травня, 01 вересня та 15 вересня 2016 року, письмові попередження про можливі наслідки неявки (а.с.22, 30, 35, 42, 67) та пояснення ОСОБА_8 , де він вказував на причини неявки (а.с.21, 29, 34, 41, 58, 66).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд пославшись, як на підставу для задоволення подання КВІ, на те, що засуджений тричі не з`явився для реєстрації без поважних причин, не зазначив, які саме з вищенаведених неявок він бере до уваги, чи були вони допущені підряд та, з яких причин.

Наведені ОСОБА_8 доводи про те, що 21 квітня, 19 травня та 01 вересня 2016 року не зміг з`явитися до інспекції через поганий стан здоров`я, не спростовані, а підтверджені, наявними у матеріалах даними медичного закладу (а.с.36, 46, 62), що не може бути визнано не поважною причиною.

Судом не звернута увага на те, що пояснення ОСОБА_8 надавалися інспектору 24 лютого, 04 березня, 05 травня, 20 травня, 07 вересня і 06 жовтня 2013 року, тобто, або у наступні дні після тих, коли ОСОБА_8 повинен був з`явитися на реєстрацію, або одразу ж, як тільки дозволяв стан здоров`я.

Дана обставина, на думку колегії, свідчить про добровільність явки ОСОБА_8 до інспекції для дачі пояснень з приводу неявки на реєстрацію та про те, що він умисно не ухилявся від обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Також, на підтвердження доводів апеляційної скарги засудженого про захворювання ніг, у зв`язку з чим, не міг являтися до КВІ, ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційної інстанції надав копії медичних документів, згідно яких останній неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом ПТФБ н/кінцівок. ХВН ІІ ст. Набряково-виразкова форма. Трофічна виразка лівої голені.

Ці пояснення ОСОБА_8 , де він зазначав про поважність причин неявки до КВІ, не були взяті до уваги інспекцією та судом не перевірені.

Зважаючи на відсутність відомостей про те, що у період після 03.03.2016 року ОСОБА_8 у будь-який спосіб ухилявся без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за вироком суду, а також, приймаючи до уваги, стан здоров`я ОСОБА_8 , те, що останній практично без порушень відбув половину іспитового строку, адміністративних правопорушень не вчинював, відповідно до характеристики, зарекомендував себе спокійним та урівноваженим, з родичами, сусідами та громадськістю знаходиться у добрих відносинах, за місцем проживання законів та морально-етичних норм не порушує та майже не покидає власного будинку через поганий стан здоров`я і захворювання ніг, колегія суддів доходить висновку про те, що проведені з ним профілактичні бесіди та попередження про можливе скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, мали достатній виховний вплив, а отже, не знаходить підстав вважати, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, бажав ухилитися від покладених на нього обов`язків та повинен бути направлений для відбуття покарання у місця позбавлення волі.

Крім того, в порушення вищезазначених вимог закону, кримінально-виконавча інспекція 18 жовтня 2016 року звернулася до суду з поданням про скасування іспитового строку ОСОБА_8 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_8 не виконав обов`язок, покладений на нього судом, систематично не з`являвся для реєстрації до Ленінського відділу КВІ без поважної причини. Однак, кримінально-виконавчій інспекції, виходячи з вищезазначеного, встановивши факт двох неявок ОСОБА_8 до КВІ підряд у березні та лютому місяцях без поважних причин, слід було своєчасно реагувати і вирішити це питання відповідно до ст.78 КК України.

У зв`язку з викладеним, ухвалу суду законною та обґрунтованою визнати не можна, а тому вона підлягає скасуванню, а у задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції слід відмовити.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Ленінського РВ м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: