Справа № 183/712/15
№ 1-кп/183/64/17
В И Р О К
іменем України
16 січня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 22.10.2014 року за № 0004159, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гришівка Сахновщанського району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, працюючої вчителем Хащівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, заміжньої, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що на підставі наказу «Про призначення» відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації № 201-К від 10 вересня 2007 року, перебуваючи на посаді вчителя української мови та літератури Хащівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (надалі Хащівська ЗОШ), на яку відповідно до п. 4.6.1 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 563 від 01 серпня 2001 року, покладена відповідальність за збереження життя і здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу.

Відповідно до посадової інструкції № 4 вчителя Хащівської ЗОШ від 02 вересня 2014 року, на вчителя ОСОБА_6 покладено наступні завдання та обов`язки:

- забезпечення режиму дотримання норм і правил техніки безпеки у навчальному процесі (п. 2.3);

- дотримується правил і норм з охорони праці, техніки безпеки, протипожежного захисту, забезпечує охорону життя і здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу (п. 2.8);

- проводить інструктаж учнів з охорони праці та безпеки життєдіяльності під час навчальних занять з обов`язковою реєстрацією у класному журналі і Журналі реєстрації інструктажів з охорони праці учнів (п. 2.11);

- організовує вивчення учнями правил з охорони праці та стосовно дисципліни, яку викладає, здійснює контроль за дотриманням правил (інструкцій) з охорони праці кожним учнем. Проводить профілактичну роботу щодо запобігання травматизму серед учнів під час навчально-виховного процесу, а також щодо вимог особистої безпеки у побуті (п. 2.12);

- несе відповідальність за життя і здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу (п. 4.1.а).

15 жовтня 2014 року в приміщенні Хащівської ЗОШ, розташованої за адресою: вул. Калініченка, 1, с. Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області, вчитель української мови та літератури ОСОБА_6 звернулася до директора із письмовою заявою, в якій просить дозволу на проведення уроку української мови 16 жовтня 2014 року в 6 класі з виходом за межі школи на природу з метою підготовки до написання твору-опису на основі особистих спостережень у художньому стилі згідно календарно-тематичного планування.

На підставі вказаної заяви, 15 жовтня 2014 року директор Хащівської ЗОШ ОСОБА_7 видав наказ № 86 «Про організацію навчально-тематичної екскурсії на природу», яким дозволив ОСОБА_6 16 жовтня 2014 року на п`ятому уроці вихід на природу з учнями для проведення уроку за темою: «Написання твору-опису за власними спостереженнями» у складі семи учнів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . На підставі п. 2 вказаного наказу вчителю ОСОБА_6 вказано про необхідність попередити батьків учнів про вихід під час уроку української мови на природу. Також, вказаним наказом відповідальність за збереження життя і здоров`я учнів покладено на вчителя ОСОБА_6 .

Проте, в порушення п. 2 вказаного наказу ОСОБА_6 не повідомила батьків потерпілої ОСОБА_15 . Більше того, в порушення п. 2.1.1 Інструкції №13 з безпеки для учнів під час навчальних екскурсій, походів, туристично-краєзнавчих заходів, організованого відпочинку в лісі (надалі Інструкція №13), ОСОБА_6 заздалегідь не попередила та не визначила час повернення, місце у якому батьки повинні зустріти учасників екскурсії.

Крім того, відповідно до п. 2.4.2 Інструкції №13 та п. 2.2.2 Інструкції №5 з безпеки для учнів під час групових поїздок, пішохідних екскурсій, пішохідного та дорожньо-транспортного руху учнів (надалі Інструкція №5), учасники екскурсії мають право знати мету, район, термін, маршрут руху, категорію, ступінь складності екскурсії та брати участь у виборі і розробці маршруту. Однак, в порушення вказаних норм ОСОБА_6 не ознайомила учасників екскурсії з планом та затвердженим маршрутом її проведення, історичними та географічними особливостями території, де мала проходити екскурсія; не провела інформування учасників екскурсії, про фактори ризику в запланованій екскурсії, і про відповідні заходи щодо запобігання травматизму; не вжила заходів, спрямованих на забезпечення безпеки учасників екскурсії, зокрема щодо зміни маршруту, припинення екскурсії, у зв`язку з виникненням небезпечних природних явищ та з інших обставин, що становлять загрозу безпеці учасників.

Незважаючи на це, 16 жовтня 2014 року о 12 годині 15 хвилин на початку п`ятого за розкладом уроку Хащівської ЗОШ разом з групою у складі семи учнів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 віком 12 років, які в силу свого віку та життєвих навиків не є підготовленими до самозбереження, зокрема під час падіння дерев, вирушила з учасниками екскурсії з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 та спрямувала учасників екскурсії у вітряну погоду в напрямку лісу з висотою стволів дерев понад 15 метрів та віком понад 80 років, який відноситься до лісового фонду ДП «Новомосковський лісгосп», де, неналежно виконуючи свої посадові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не передбачила можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своєї бездіяльності у вигляді падіння стволів дерев та їх частин, що мають значну вагу та несуть цим небезпеку, хоча повинна була і могла їх передбачити, не вжила достатніх та необхідних заходів безпеки під час екскурсії при виникненні загрози для життя та здоров`я дітей.

Так, 16 жовтня 2014 року близько 12 години 25 хвилин, перебуваючи у лісі, не переконавшись у безпечності маршруту під час проходження учасниками ґрунтовою дорогою на ділянці 7 кварталу 8 виділу 65 гектару ДП «Новомосковський лісгосп» Новомосковського району Дніпропетровської області, на дорогу, якою проходили учасники екскурсії, впали два дерева, при цьому ОСОБА_6 не змогла забезпечити безпеку всіх учасників екскурсії, фізичного відсторонення від траєкторії падіння дерева, внаслідок чого одне з дерев впало на учасницю екскурсії ученицю 6-го класу Хащівської ЗОШ ОСОБА_17 , чим останній було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми голови, грудної клітини, хребта, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Більше того, згідно п. 2.1.3 Інструкції №13 аптечка першої допомоги протягом екскурсії повинна знаходитись у вчителя, проте, в порушення вказаної норми аптечка першої допомоги була відсутня як під час проходження вищевказаної екскурсії, так і після падіння дерев.

Тобто ОСОБА_6 , неналежно виконуючи обов`язки щодо охорони життя та здоров`я дітей, не забезпечила дотримання правил безпеки життєдіяльності, Інструкцій з безпеки для учнів під час навчальних екскурсій, пішохідних екскурсій, походів, туристично-краєзнавчих заходів, організованого відпочинку в лісі під час здійснення навчального процесу, що спричинило тяжкі наслідки, які виразилися в отриманні під час навчального процесу ученицею 6 класу Хащівської ЗОШ ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 137 КК України як неналежне виконання професійних обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні не визнала та показала, що вона працює вчителем української мови та літератури Хащівської загальноосвітньої школи. Згідно учбовому плану, учні 6-го класу повинні були писати твір-опис 20 жовтня 2014 року, а на 16.10.2014 року було заплановано урок з виходом на природу, в тематично-календарному плані цей урок передбачений. Для проведення цього уроку нею була написана заява на ім`я директора школи, на підставі якої директором було видано відповідний наказ. 13.10.2014 року нею були попереджені учні про проведення уроку з виходом на природу, а 15.10.2014 року вона сказала учням записати в своїх щоденниках повідомлення для батьків про такий урок та щоб діти також особисто про це сказали своїм батькам. 16.10.2014 року вранці на уроці вона запитала дітей про те, чи повідомили вони своїх батьків про проведення уроку на природі, всі учні відповіли про те, що батькам відомо про урок та вони надали свою згоду. З учнями вона в цей же день вранці обговорила маршрут, повідомила план уроку, провела інструктаж з правил безпеки та поведінки в лісі згідно Інструкцій №№5,13, взяла із собою аптечку та воду. Погода в той день була хороша, сонячна, тиха і без вітру. Вони вийшли з дітьми на двір школи та вирушили до лісу, який знаходиться поблизу школи. Перед входом в ліс будь-яких знаків, які б попереджували про небезпеку, чи забороняли вхід до лісу, не було. Вони йшли по дорозі з твердим покриттям (напевно гравій) через ліс, всі трималися майже поряд на невеликій відстані. Вони пройшли дорогою лісом приблизно 40 метрів як вона почула тріск та побачила, що на дорогу падає велике дерево. Вона відразу позвала до себе дітей крикнувши «Всі до мене», троє дівчат підбігли до неї і вона їх накрила собою, хлопці були дещо попереду неї і розбіглися в різні боки. Перед падінням дерева ОСОБА_18 йшла ліворуч від неї, а після того як дерево впало, вона недалеко від себе побачила, що друге дерево впало паралельно дорозі на ОСОБА_19 та притисло її, остання була без свідомості. В неї була медична аптечка, але вона розуміла, що з такими травмами людину не можна чіпати, тим більше не медичному працівнику, тож навіть з медичною аптечкою не могла надати першу медичну допомогу ОСОБА_20 . Після цього вона зателефонувала директору школи, повідомила про те, що сталося, та викликала швидку допомогу. Коли вони з дітьми йшли по дорозі лісом вона не могла бачити перше сухе дерево, яке впало, і таким чином повалило інше не сухе дерево, яке і впало на ОСОБА_19 , оскільки те сухе дерево знаходилося приблизно в 15 метрах від дороги, а листя з дерев ще не опало. В жодній інструкції чи нормативному акті немає вказівки про те, що вона повинна погоджувати маршрут з лісгоспом, а також про те, що повинна отримувати від останнього дозвіл на відвідування лісу під час уроків. Це був саме урок на природі, а не екскурсія. Дорога, якою вони йшли в лісі, загального користування з твердим покриттям, нею люди їздять на автомобілях, мотоциклах, велосипедах, ходять пішки, вона веде до житлових будинків, баз відпочинку тощо. Маршрут та план уроку з виходом на природу ніхто не повинен затверджувати, вона сама його розробила і спланувала. Вона не могла передбачити, що дерево впаде і травмує дитину. Раніше вона неодноразово проводила подібні уроки на природі з дітьми різних класів. Вважає, що до цих трагічних наслідків призвело неналежне виконання своїх обов`язків працівниками Новомосковського лісгоспу, які не проводили своєчасно санітарну рубку сухих дерев у лісі. Вона допомагала власними коштами сім`ї ОСОБА_12 на її лікування.

Допитаний в судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_17 ОСОБА_4 показав, що є він є батьком потерпілої ОСОБА_15 , яка на даний час є інвалідом 2 групи. Чи повідомляла його дочка чи син про проведення уроку з виходом на природу він не пам`ятає, чи знала про це його дружина також не пам`ятає. ОСОБА_6 їм допомагала матеріально та морально після травмування дочки, займалася з ОСОБА_21 уроками вдома. В той день 16.10.2014 року він пам`ятає, що погода була сонячна і тиха. Претензій до ОСОБА_6 він не має та вважає, що вона не винувата у тому, що сталося з його дочкою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що є матір`ю ОСОБА_23 , про проведення уроку осені з вчителем в лісі 16.10.2014 року вона знала, дочка їй про це повідомляла. Просила не викликати і не допитувати її дочку в судовому засіданні, оскільки в останньої стрес після допитів на досудовому розслідуванні. Їй відомо, що дорога, на якій стався нещасний випадок з ОСОБА_24 , веде до житлових будинків, баз відпочинку, дитячих таборів, нею люди їздять на автомобілях, мотоциклах, велосипедах, ходять пішки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що працює директором ДП «Новомосковський держлісгосп», до нього ніхто не звертався із запитом про проведення уроку в лісі, в тому числі, ОСОБА_26 . Коли таке звернення є щодо проведення масових заходів в лісі, вони проводять перевірку місцевості на безпечність. Ліс є небезпечним для відвідування місцем. В той день 16.10.2014 року був підвищений вітер і працювати в лісі працівникам лісгоспу було не можна. Яким нормативно-правовим актом передбачено необхідність запитувати дозвіл чи погодження лісгоспу на колективне відвідування лісу не знає. Санітарна рубка дерев у лісі, в тому числі сухих, здійснюється за відповідними проектами, які розробляються та затверджуються іншими організаціями, лісгосп самостійно без відповідного дозволу не може вирубувати дерева навіть сухі. Ця ділянка, на якій стався нещасний випадок, не була включена в проект на вирубку, а дорога, на яку впало дерево, перебуває на балансі лісгоспу і з твердим покриттям. Встановлення в лісі забороняючих та попереджувальних знаків, крім знаків щодо пожежної безпеки, не передбачено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що працює майстром лісу в ДП «Новомосковський держлісгосп». Про нещасний випадок 16.10.2014 року дізнався 17.10.2014 року. В той день був вітер і в лісі заборонено працювати. Після трагедії він виїхав на місце та розпиляв дерева що впали, оскільки вони лежали на дорозі. Перше дерево було дуб, який впав на молодий бересток, який і придавив дівчинку. На тій ділянці ліс віком приблизно до 80 років, там відсутні попереджувальні та забороняючі знаки. Яким нормативно-правовим актом передбачено необхідність запитувати дозвіл чи погодження лісгоспу на колективне відвідування лісу не знає. Він самостійно не може зрізати дерево без відповідного дозволу, навіть якщо воно небезпечне.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_28 , в присутності свого законного представника матері ОСОБА_29 , показав, що про проведення уроку в лісі вчителька їх попереджала і сказала записати це в щоденник, він це записав у щоденник та повідомив своїй матері. Вони повинні були написати твір-опис про природу після походу в ліс. ОСОБА_6 вранці на 1 уроці розповідала їм про правила безпеки в лісі та на дорозі, про план проведення уроку та маршрут. Здається на 4 уроці вони зі школи вирушили до лісу. По лісу вони йшли по дорозі парами, розмовляли, роздивлялися природу, ОСОБА_30 йшла позаду нього. Погода була тиха, світило сонце, вітру не було. Потім він почув тріск, побіг вперед по дорозі, а згодом розвернувшись побачив, що на ОСОБА_31 впало дерево.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показала, що вона є бабою потерпілої ОСОБА_15 , про проведення уроку в лісі не знала, оскільки живе окремо від онуки. 16.10.2014 року їй зателефонував онук ОСОБА_33 та повідомив про нещасний випадок з Настею у лісі, що вона в лікарні. Заяву до правоохоронних органів щодо цієї події писала не проти ОСОБА_6 , а щоб лісгосп відшкодував шкоду, батьки ОСОБА_21 не могли написати цю заяву, оскільки перебували в лікарні з дочкою. Їй слідчий говорив, що на момент огляду місця події сухого дерева вже не було, воно вже було розпиляне та вивезене.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 показала, що працює фельдшером-диспетчером швидкої медичної допомоги. 16.10.2014 року у складі бригади швидкої медичної допомоги вдень виїжджала в с. Хащове на виклик, погода була хмарна, був вітер. Дитина лежала на узбіччі дороги в лісі в тяжкому стані. Чи надавалась їй медична допомога перед цим не знає, чи була у ОСОБА_6 аптечка не знає. Дорога була ґрунтова з камінням. Не спеціаліст медик не міг надати дитині допомогу з огляду на її стан, вона була у «коматозному» стані з ознаками життя. Дерево лежало поперек дороги, але дитина лежала вже не під ним. Вони забрали її до автомобіля швидкої медичної допомоги та відвезли в лікарню до м. Новомосковськ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показав, що працює водієм швидкої медичної допомоги. 16.10.2014 року у складі бригади швидкої медичної допомоги вдень виїжджав в с. Хащове на виклик, був вітер. Дитина лежала на дорозі в лісі, під`їхати безпосередньо до неї він не міг, оскільки заважало дерево, яке лежало на дорозі. Дорога була з твердим покриттям. Вони забрали її до автомобіля швидкої медичної допомоги та відвезли в лікарню до м. Новомосковськ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 показав, що працює лікарем виїзної бригади станції швидкої медичної допомоги. 16.10.2014 року у складі бригади швидкої медичної допомоги вдень виїжджав в с. Хащове на виклик, погода була хмарна, був вітер. Дитина лежала на узбіччі дороги в лісі в тяжкому стані, без свідомості, вже не під деревом. Чи була у ОСОБА_6 аптечка не знає. Не спеціаліст медик не міг надати дитині допомогу з огляду на її стан. Вони забрали її до автомобіля швидкої медичної допомоги та відвезли в лікарню до м. Новомосковськ.

Від допиту інших свідків прокурор відмовився, захисник та обвинувачена проти цього не заперечували і не наполягали на допиті інших свідків. Тому допит інших свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, не проводився.

В судовому засіданні були досліджені також інші докази на підтвердження пред`явленого обвинувачення, а саме:

- витяг з кримінального провадження № 0004159 від 22.10.2014 року про те, що 16.10.2014 року приблизно о 12.00 годині внаслідок неналежного виконання посадовими особами Хащівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів своїх службових обов`язків, ученицею 6 класу під час проведення уроку з української мови на природі, було отримано тілесні ушкодження (а.с. 69);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.10.2014 року, згідно якого ОСОБА_32 просить провести перевірку за фактом того, що 16.10.2014 року приблизно о 12.00 годині в час шкільного уроку на її онуку ОСОБА_17 впало дерево, від чого остання отримала тілесні ушкодження (а.с.71);

- копія заяви вчителя української мови та літератури ОСОБА_6 від 15.10.2014 року на ім`я директора Хащівської ЗОШ про надання дозволу на проведення уроку в 6 класі 16.10.2014 року з виходом за межі школи на природу з метою підготовки до твору-опису, запланованого на 20.10.2014 року (а.с.72);

- наказ № 86 від 15.10.2014 року директора Хащівської ЗОШ І-ІІІ ступенів про організацію навчально-тематичної екскурсії на природу, згідно якого дозволяється ОСОБА_6 на 5 уроці 16.10.2014 року вихід на природу з учнями 6 класу і учениці 10 класу для проведення уроку у складі семи учнів. Відповідальність за збереження життя та здоров`я учнів покладено на вчителя української мови і літератури, класного керівника 6 класу ОСОБА_6 (а.с.73);

- копія Інструкції № 13 з безпеки учнів під час навчальних екскурсій, походів, туристично-краєзнавчих заходів, організованого відпочинку в лісі, прибережній зоні тощо, затвердженої наказом директора школи від 29.08.2014 року № 61 (а.с.74-77);

- копія Інструкції № 5 з безпеки для учнів під час групових поїздок, пішохідних екскурсій, пішохідного та дорожньо-транспортного руху учнів, затвердженої наказом директора школи від 29.08.2014 року № 61 (а.с.78-80);

- копія журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці для учнів, вихованців, студентів, в якому зазначені прізвища учнів 6-го класу із зазначенням підписів учнів за проведений інструктаж (а.с.82);

- копія календарно-тематичного планування з української мови 5-11 класів, затвердженої наказом директора школи від 10.09.2014 року, згідно якого в 6 класі 20.10.2014 року заплановано письмовий твір-опис природи на основі особистих спостережень у художньому стилі, а 16.10.2014 року вихід на природу, спостереження осінньої природи, підготовка до твору-опису (а.с.83-84);

- протокол огляду місця події від 22.10.2014 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості, розташовану в лісі в с. Хащове, встановлено наявність пня від впалого дерева (а.с.85-89);

- протокол огляду від 10.11.2014 року щоденника учениці 6 класу ОСОБА_17 , в якому відсутній запис про проведення уроку в лісі та копія щоденника (а.с.90-100);

- протокол огляду від 10.11.2014 року щоденника ученика 6 класу ОСОБА_37 , в якому за 16.10.2014 року є запис «Вихід на природу» та копія щоденника (а.с.101-109);

- протокол огляду від 11.11.2014 року щоденника учениці 6 класу ОСОБА_38 , в якому за 16.10.2014 року є запис «Вихід на природу, підготовка до твору» та копія щоденника (а.с.110-116);

- протокол огляду від 27.11.2014 року щоденника учениці 6 класу ОСОБА_39 , в якому за 16.10.2014 року є запис «Вихід на природу, підготовка до твору» та копія щоденника (а.с.117-125);

- протокол огляду місця події від 10.12.2014 року з фототаблицею, згідно якого оглянуто ділянку місцевості в Хащівському лісі та виявлено 2 пні дерев (а.с.126-131);

- копія довідки КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» від 17.10.2014 року про те, що ОСОБА_17 знаходиться на лікуванні з 16.10.2014 року (а.с.132);

- висновок судово-медичної експертизи № 60/3 від 21.01.2015 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_17 виявлені наступні тілесні ушкодження: сполучена тупа травма голови, грудної клітини, хребта у виді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа (лобної кістки, правої тім`яної, лівої потиличної з розповсюдженням на основу черепа), субарахноїдальним (під м`які мозкові оболонки) крововиливом, правостороннім гемосинуситом, забоєм головного мозку 2-3 ступеню, саднами та синцями на лобі; закритої тупої травми грудної клітини у виді двостороннього гемотораксу (темно-червона рідка кров в обох плевральних порожнинах); хребтовоспинномозкової травми у виді переломовивиху 6-го та 7-го грудних хребців, компресійного перелому 8-го грудного хребця 1-го ступеню, перелому поперечного відростку 10-го грудного хребця справа, компресійно-осколкового перелому тіла 12-го грудного хребця зі зміщенням тіла хребця в хребтовий канал та ушкодженням спинного мозку на рівні 6-7 та 11-12 грудних хребців, яка ускладнилася порушенням рухової функції у виді нижньої переплегії з порушенням функції тазових органів за типом нетримання, лівобічного верхнього монопареза. Всі виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності по ступеню тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, виникли внаслідок дії тупого твердого предмету, можливо в результаті падіння дерева на тіло потерпілої (а.с.133-135);

- контракт з керівником державного підприємства «Новомосковське лісове господарство» від 08.04.2010 року (а.с.136-144);

- посадова інструкція майстра лісу з закріпленням майстерської дільниці ДП «Новомосковське лісове господарство» (а.с.145-149);

- проекти організації і розвитку лісового господарства Новомосковського лісництва ДП "Новомосковське лісове господарство» (а.с.150-160);

- документи державної реєстрації ДП «Новомосковське лісове господарство» (а.с.161-163);

- статут ДП «Новомосковське лісове господарство» зі змінами (а.с.164-170);

- лист від 09.12.2014 року №11.01.41-84 Метеорологічної станції Губиниха, згідно якої за спостереженням цієї метеостанції 16.10.2014 року о 09.00 годині вітер 2/4 м/с, о 12.00 годині 4/8 м/с (а.с.206).

Дослідивши всі наведені вище докази як окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 обвинувачується у неналежному виконанні своїх професійних обов`язків як вчителя Хащівської ЗОШ щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх учнів внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень учениці 6 класу ОСОБА_17 .

В розумінні ст. 137 КК України неналежне виконання професійних обов`язків можливо у випадках, коли особа виконує покладені на неї обов`язки, але не так, як цього вимагають відповідні правила, інструкції, інші приписи або обстановка, в якій знаходяться вихованці. Також, крім виконання обов`язків, які передбачені нормативними актами, або випливають з життєвих ситуацій і не регламентуються писаними правилами, така особа має реальну можливість забезпечити охорону життя і здоров`я дітей. Проте вона не виконує або виконує неналежним чином свої обов`язки внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення.

Суб`єктивна сторона цього злочину загалом характеризується прямим умислом (щодо невиконання професійних обов`язків) або злочинною недбалістю (щодо неналежного виконання професійних обов`язків) відносно діяння і необережністю (злочинна самовпевненість або злочинна недбалість) щодо наслідків цього злочину.

В даному випадку згідно обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується саме у вчиненні злочину з необережності у формі злочинної недбалості.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 КК України необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити. Тобто злочинна недбалість виражається у не передбаченні особою суспільно небезпечних наслідків своєї дії або бездіяльності, хоча за таких умов та/або в такій обстановці вона повинна була і могла їх передбачити.

При визначенні злочинної недбалості в поведінці особи необхідно встановити наявність обов`язку особи передбачати наслідки (об`єктивний критерій) та можливості їх передбачати (суб`єктивний критерій). Обов`язок бути уважним і розсудливим при вчиненні певних дій, передбачати настання їх шкідливих наслідків покладається на громадян законом, спеціальними нормами та правилами, які регулюють службову або професійну діяльність, а також виходячи із загальновизнаних норм людського спілкування. В даному випадку наказом № 86 від 15.10.2014 року директора Хащівської ЗОШ відповідальність за збереження життя та здоров`я учнів під час виходу на природу було покладено на ОСОБА_6 . Враховуючи наведене, відповідні вимоги законодавства про освіту Закону України «Про освіту», Закону України «Про загальну середню освіту» щодо обов`язків педагогічного працівника, а також загальновизнані норми про те, що педагогічний працівник, в даному випадку вчитель, повинен докладати зусиль та дбати про збереження життя та здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу, суд вважає, що ОСОБА_6 повинна була під час проведення уроку на природі докладати всіх можливих зусиль щодо охорони учнів від дії небезпечних факторів, у тому числі природного характеру.

Однак наявність одного лише обов`язку передбачати можливі суспільно небезпечні наслідки своєї дії або бездіяльності не є достатньою підставою для визнання особи винною у злочинній недбалості. Суттєве значення в даному випадку має ще й фактична можливість особи передбачити вказані наслідки з огляду на індивідуальні особливості цієї особи (рівень знань в певній галузі, життєвий та практичний досвід тощо) та ті умови і обстановку, в якій діяла, перебувала особа.

Передбачення означає, що у свідомості особи повинно було і могло скластися певне уявлення про можливі або неминучі наслідки свого діяння в майбутньому. Тобто особа повинна була і могла мати чітке або хоча б абстрактне уявлення про ті наслідки, які можуть настати від її дії чи бездіяльності.

Отже, з огляду на зазначене та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 не передбачала і не могла передбачити в тій обстановці, яка склалася, падіння дерева, а тим більше, падіння його на інше дерево, а в подальшому падіння останнього на ОСОБА_17 . Роблячи такий висновок суд враховує ту обстановку, яка склалася 16.10.2014 року під час руху дітей з вчителем дорогою лісом. Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 разом з учнями під час уроку з виходом на природу рухались лісним масивом по дорозі, яка використовується для загального користування для проїзду, проходу до житлових будинків, туристичних баз, дитячих таборів, баз відпочинку тощо, що підтверджується як показаннями обвинуваченої, так і показаннями свідків. Тобто ОСОБА_6 разом з учнями не рухались лісовими стежками чи іншою небезпечною лісовою місцевістю поза загальновідомими шляхами. Суд бере до уваги і ту відстань від цієї дороги, на якій перебувало те дерево, яке впало першим і повалило інше дерево, яке і травмувало ОСОБА_17 , - згідно протоколів огляду приблизно 15 метрів вглиб лісового масиву від дороги. Належних, допустимих, достатніх і переконливих доказів того, що в той день 16.10.2014 року був сильний вітер, що створювало загрозу падіння дерев суду не надано. Так, судом досліджено лист від 09.12.2014 року №11.01.41-84 Метеорологічної станції Губиниха, згідно якої за спостереженням цієї метеостанції 16.10.2014 року о 12.00 годині швидкість вітру 4/8 м/с, що відноситься від слабкого до помірного вітру. Судом враховується, що відстань від смт. Губиниха Новомосковського району, де знаходиться вказана метеостанція, до с. Хащове Новомосковського району складає приблизно 13 км, з огляду на що вказані дані про швидкість вітру в с. Хащове Новомосковського району 16.10.2014 року суд оцінює як інформативні, приблизні, але не достовірні і точні. Також, з показань обвинуваченої, законного представника потерпілої та свідка ОСОБА_11 в той день як перед походом в ліс, так і під час уроку в лісі вітру не було, була тиха погода. Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 дали показання про вітряну погоду в той день. За таких обставин, коли існують протиріччя в показаннях свідків, які неможливо усунути, а інших достовірних і переконливих доказів стороною обвинувачення не надано, суд вважає недоведеним той факт, що 16.10.2014 року ОСОБА_6 разом з учнями вирушила до лісу саме у вітряну погоду.

Також, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 зазначено, що остання не виконала вимоги наказу № 86 від 15.10.2014 року директора Хащівської ЗОШ про організацію навчально-тематичної екскурсії на природу, та вимоги п. 2.1.1 Інструкції №13 з безпеки для учнів під час навчальних екскурсій, походів, туристично-краєзнавчих заходів, організованого відпочинку в лісі, які виразилися в тому, що ОСОБА_6 :

- не повідомила батьків про проведення уроку з виходом на природу;

- не визначила час повернення та місце, у якому батьки повинні зустріти учасників екскурсії.

При цьому, стороною обвинувачення в обґрунтування вказаного твердження зазначено те, що саме в щоденнику ОСОБА_17 відсутній запис про проведення такого уроку. Однак, в своїх показаннях законний представник потерпілої батько ОСОБА_17 ОСОБА_4 повідомив, що не пам`ятає чи повідомляли його та дружину про такий урок чи ні, а її баба ОСОБА_32 не мешкає разом з онукою, а тому і не знала про цей урок. В той же час, протоколами огляду щоденників інших учнів 6 класу Хащівської ЗОШ ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 встановлено наявність відповідних записів про запланований на 16.10.2014 року урок з виходом на природу. Вказана обставина також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні, який показав, що про проведення уроку в лісі ОСОБА_6 їх попереджала і сказала записати це в щоденник, він це записав у свій щоденник та повідомив своїй матері. Суд враховує, що ні вищезазначеною Інструкцією, ні наказом директора школи, ні іншими нормативними документами не передбачено конкретної процедури та порядку повідомлення батьків про певні заходи в рамках навчально-виховного процесу в школі, а тому суд приходить до висновку, що доводи обвинувачення в цій частині також не знайшли свого підтвердження.

Крім того, урок з виходом до лісу проводився згідно учбового плану, на що було отримано дозвіл директора школи, зазначений в його наказі. Час проведення заходу 5-й за розкладом урок згідно розкладу, після якого повинний був бути ще урок в цьому класі. Згідно показань неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , який був допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_6 розповідала їм про те, куди вони йдуть, яка мета їх уроку, а тому суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено вини ОСОБА_6 щодо не визначення місця та часу проведення уроку з виходом на природу. Щодо не визначення місця, де батьки повинні зустріти дітей, суд вважає, що, оскільки після вказаного уроку повинен був бути ще урок, тобто навчання у школі в цей день ще не закінчувалося, стороною обвинувачення не доведено наявність вини ОСОБА_6 і у невизначені місця зустрічі дітей з батьками, а відповідно, у неналежному виконанні своїх професійних обов`язків.

Також, аналізуючи доводи обвинувачення в частині порушення ОСОБА_6 вимог п. 2.1.3 Інструкції №13 щодо відсутності у останньої аптечки першої медичної допомоги протягом екскурсії, суд враховує, що вказана обставина з боку обвинувачення не підтверджена жодними доказами. В той же час, обвинувачена вказану обставину категорично заперечує і показала про наявність у неї під час уроку на природі вказаної аптечки. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_36 дали показання про те, що вони не знають чи була у ОСОБА_6 аптечка. За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи обвинувачення в цій частині також не знайшли свого підтвердження.

Розглядаючи справу суд також звертає увагу на явну неповноту досудового розслідування. Так, стороною обвинувачення не з`ясовано причини та механізм падіння дерев, не проведено огляду цих дерев, не проведено відповідних експертних досліджень для з`ясування цих питань. Проведений огляд місцевості та пнів не усуває вказаних прогалин досудового розслідування. З наданих суду матеріалів суд вбачає, що під час досудового розслідування навіть не з`ясовано місцезнаходження тих дерев, що впали, їх подальшу долю тощо. У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, що обвинуваченням не спростовано як версію випадкового падіння дерев, так і в результаті інших факторів, у тому числі, внаслідок дій інших осіб. Вказане не відповідає вимогам щодо повноти та об`єктивності досудового розслідування, що, в свою чергу, додатково свідчить про неспроможність обвинувачення щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Однак, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження наявність в діях ОСОБА_6 необережної форми вини щодо неналежного виконання професійних обов`язків.

Статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) передбачено, що нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законодавством або міжнародним правом.

Отже, суд вважає, що в ході судового розгляду кримінального провадження не знайшло свого підтвердження наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 137 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено належними, допустимими, достатніми і переконливими доказами наявність у ОСОБА_6 реальної можливості передбачити падіння дерев і травмування потерпілої, а відповідно, і наявність в її діях необережності у формі недбалості.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 373 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинна бути виправдана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 137 КК України, та виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного злочину.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1