справа №619/1311/17
провадження №1-кп/619/234/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі

кримінальне провадження у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженку м. Харків, громадянки України, українки, розлученої, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, працює продавцем «ЧП ОСОБА_7 », зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України , суд

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, реалізуючи свій умисел, 03.02.2017 звернулася до працівників Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про вчинення крадіжки в період часу з вересня 2016 року до 23 січня 2017 року з її домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим навмисно неправдиво повідомила органу досудового розслідування відомості, які не відповідають дійсності про скоєння відносно її майна кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на завідомо неправдиве показання під час провадження досудового розслідування, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, реалізуючи свій умисел, 04.02.2017 під час її допиту в якості потерпілої оперуповноваженим СКП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_8 та 20.02.2017 під час її допиту в якості потерпілої старшим слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000157 від 02.02.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, надала зазначеним працівникам органу досудового розслідування під час провадження досудового розслідування завідомо неправдиві показання, які не відповідають дійсності, про скоєння відносно її майна кримінального правопорушення, в саме факту крадіжки ювелірних прикрас з будинку АДРЕСА_1 , яка відповідно до зазначених свідчень ОСОБА_5 відбулась в період часу з вересня 2016 року до 23 січня 2017 року, тим самим навмисно дала оперуповноваженому та слідчому завідомо неправдиві показання під час провадження досудового розслідування.

До суду надійшла угода від 21 квітня 2017 року, укладена між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості, згідно якої:

1. Старшим слідчим СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 28 лютого 2017 року була висунута підозра ОСОБА_5 та кваліфіковані її дії, як завідомо неправдиві показання потерпілого під час досудового розслідування - за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, та завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину - за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.

2.Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у скоєнні зазначених діянь і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні;

б) сприяти досудовому слідству.

3.Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком.

4.Підозрювана ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. З ст. 424 КПК України, мені роз`яснено і є зрозумілими.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого мені кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів мені роз`яснено і є зрозумілими.

5.Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

6.Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання нею угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389і КК України.

При вирішенні питання відносно можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, та/або закону, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлена неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, маються фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , обвинувачений повністю визнає свою вину, кається в скоєному, дані про його особу, а тому вважає, що наявність вище встановлених даних дає можливість суду застосувати ст.ст. 75,76 КК України.

Таким чином, суд вбачає, що досягнута угода про визнання винуватості має бути затвердженою.

Керуючись ст.ст. 374, 394,468, 474, 475 КПК України , суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 квітня 2017 року, укладену між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000278, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України та призначити їй покарання у вигляді двох років обмеження волі,

Її ж визнати винуватою за ч.1 ст. 384 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік,
Враховуючи положення ч.1 ст. 70 КК України призначити їй покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточно вибрати покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком в один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.»

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1