Справа № 703/4234/16-к

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
законного представника
малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника ССД Смілянської
райдержадміністрації ОСОБА_8 ,
представника ювенальної провенції
Смілянського ВП ГУНП в Черкаській
області ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 7 класу ЗОШ І-ІІІ ступенів с. В. Яблунівка, несудимого;
що вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України,
З`Я С У В А В :
ОСОБА_10 18 квітня 2016 року близько 10 год., перебуваючи в роздягальні ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Данильченка, 1 в с. В.Яблунівка Смілянського району, шляхом вільного доступу, таємно викрав звідти кросівки вартістю 280 грн., чим завдав ОСОБА_7 шкоду на зазначену суму.
Швендик, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні винним себе визнав повністю і пояснив, що 18 квітня 2016 року близько 10 год. він зайшов у приміщення роздягальні ЗОШ по вул. Данильченка, 1 с. В. Яблунівка Смілянського району, звідки викрав кросівки чорного кольору.
Вчинення ОСОБА_10 суспільно - небезпечного діяння повністю доведено доказами у справі:
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що 22 квітня 2016 року їй зателефонувала донька ОСОБА_11 і повідомила про зникнення із роздягальні школи її кросівок;
- даними протоколів огляду місця події від 9 листопада 2016 року, зафіксувавшим місце вчинення суспільно-небезпечного діяння і обставини виявлення і вилучення викрадених кросівок.(а.п.19 т.1) ;
- даними протоколу впізнання від 10 листопада 2016 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , яка впізнала викрадені у неї кросівки.(а.п. 36 т.1);
- даними товарного чеку від 29 квітня 2016 року про вартість кросівок 280 грн. (а.п 14 т.1).
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного розгляду їх в судовому засіданні, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (крадіжка).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №436 від 18 листопада 2016 року ОСОБА_5 , в період часу з 17 по 25 квітня 2016 року, до якого відноситься вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, будь-яким хронічним психічним розладом не страждав і не страждає на теперішній час. І хоча він виявляв і виявляє ознаки змішаних розладів поведінки та емоцій в стані компенсації особистості з акцентуацією характеру емоційно-нестійкого типу, що враховуючи непсихотичний рівень розладів, помірну вираженість та компенсованість, емоційно-вольових порушень, задовільний рівень розвитку інтелектуально-мнестичних функцій не позбавляло його здатності правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, утримувати їх у пам`яті та довільно відтворювати в процесі досудового слідства і суду.
У відповідності зі ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років.
Згідно свідоцтва про народження, виданого 5 квітня 2005 року відділом РАГС (а.п.48,т.1), Швендик народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З чого слідує, що на день вчинення суспільно-небезпечного діяння 18 квітня 2016 року, неповнолітній не досяг віку кримінальної відповідальності, оскільки йому виповнилося лише 12 років.
До осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння до виповнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, на підставі ч. 2 ст. 97 КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру.
Враховуючи, що неповнолітній вчинив суспільно-небезпечне діяння, що має ознаки злочину середньої тяжкості, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, і, хоча ОСОБА_10 характеризуються негативно, але у вчиненому щиро розкаялася, суд вважає, що клопотання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, з яким згідні всі учасники судового розгляду, підлягає задоволенню.
При цьому суд враховує також і ті обставини, що неповнолітній вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, що його мати не судима і згідна з думкою прокурора, що вона як до, так і після вчинення вказаного діяння, взмозі була належно виховувати сина, а тому суд вважає, що в застосуванні до неповнолітнього більш суворішого примусового заходу виховного характеру, ніж передача під нагляд матері, потреби не виникає.
На підставі викладеного, ст.ст. 22, 97, 105 КК України та керуючись ст.ст. ст. 498-502 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.
Речовий доказ кросівки, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Смілянського ВП, повернути власнику за належністю.
Апеляція на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1