ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2013 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

з участю прокурора Романюка В.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.3 ст. 358, ст.32 ч. 4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що за період з грудня 2009 року по лютий 2011 року в загальному привласнив грошові кошти ВАТ «Чернівцігаз»виділені йому та ОСОБА_3 на відрядження в сумі 107100 грн., чим спричинив істотну шкоду інтересам товариства, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 191 ч. 3 КК України, - привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 3 та ст. 32 ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, підробка вчинена повторно та використання завідомо підробленого документа, вчинена повторно.

В ході судового засідання, захисник підсудного ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовим клопотанням про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти і неправильності досудового слідства, що не може бути усунута в ході судового розгляду справи. Своє клопотання обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування кримінальної справи сума шкоди при обвинуваченні підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 3 КК України не є доведеною і під судового слідства не знайшла підтвердження належними доказами, не дивлячись на вчинення судом всіх необхідних процесуальних дій, в тому числі і надання доручення органу розслідування в порядку ст. 315-1 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, представника цивільного позивача, які заперечили щодо задоволення даного клопотання, підсудного, який підтримав письмове клопотання і просить направити кримінальну справу на додаткове розслідування, суд прийшов до висновку, що кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч. 3 ст. 358 та ст. 32 ч. 4 ст. 358 КК України, підлягає поверненню на додаткове розслідування з таких підстав.

Згідно ст. 22 КПК України, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 281 КПК України, справа повертається на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини злочину); винність обвинуваченого та мотиви злочину; характер та розмір шкоди, завданої злочинами, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину.

В ході досудового слідства органом розслідування не було з достовірністю вияснено всі обставини, що підтверджують обвинувачення в зазначеному злочині.

Зокрема, підсудному ставиться в провину розтрата коштів, які передавались підсудному та ОСОБА_3 для проживання в м. Києві в період 2009 - 2011 р.р., з урахуванням їх безкоштовного проживання в м. Києві.

З цього приводу, відповідно до Постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.10.2012 року, в порядку ст. 315-1 КПК України, органу розслідування було доручено шляхом проведення необхідних слідчих дій перевірити дані, одержані в ході судового слідства щодо перевірки фактичного безкоштовного проживання в м. Києві в період 2009 - 2011 р.р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зокрема, встановлення адреси безкоштовного проживання та осіб, які надавали безкоштовне житло. Однак, на виконання зазначеної постанови факт безкоштовного проживання в м. Києві в період 2009 - 2011 р.р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не був підтверджений.

Крім того, у відповідності до наявного в матеріалах кримінальної справи висновку судово-економічної експертизи, сума в розмірі 107100 гривень визначена виходячи з показів свідка ОСОБА_4 та наданих для проведення експертизи матеріалів кримінальної справи.

При цьому, експертом зазначено, що для дослідження експерту не надано журнали-ордери № 7 по рахунку 372 «розрахунки з підзвітними особами»за період з 01 грудня 2009 року по 30 вересня 2010 року, тому достовірно підтвердити повноту нарахування та погашення в бухгалтерському обліку понесених витрат на відрядження та господарські витрати працівниками ПАТ «Чернівцігаз»ОСОБА_3М, згідно авансових звітів, що містяться в кримінальній справі, не представляється можливим.

При цьому в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 при розясненні проведеного ним дослідження вказав, що висновок та розрахунок по проведеному дослідженню ним здійснено на підставі наданих матеріалів справи з урахуванням безкоштовного проживання в м. Києві ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому зазначив, що термін «збитки», в резолютивній частині його висновку тлумачиться як витрати підприємства з приводу відряджень зазначених осіб, так як підтверджуючі документи відсутні.

Разом з тим, з наданих в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_4, вбачається, що квартиру яка здавалась в найм, могла бути оформлена через посередників, які пропонували вказану квартиру біля залізничного вокзалу Київ-пасажирський. Вказані свідчення повністю відповідають показанням підсудного, який також зазначає де і при яких обставинах він дізнався про вільне житло в м. Київ. Вказані особи-посередники органом досудового слідства встановлені та допитані не були. Відповідно до показів останніх можливо встановити суму реальних збитків (шкоди), яка має бути визначена виходячи із різниці між сумою, яку ОСОБА_2 віддав посередникам, і сумою на яку він відзвітував в бухгалтерії ПАТ «Чернівцігаз», що впливає на об'єм обвинувачення та дає можливість встановити дійсну суму збитків завданих підсудним.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1989 р. №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна»визначено, якщо у стадії віддання обвинуваченого до суду або в судовому засіданні виявиться, що визначити розмір шкоди неможливо, а він впливає на кваліфікацію злочину, на призначення винному міри покарання і на вирішення інших питань, зазначених у ст.324 КПК України, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Неможливість встановити розмір шкоди, завданої злочином унеможливлює суд прийняти по справі законне, та обєктивне рішення по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 3 КК України і ця неповнота та неправильність не може бути усунута в судовому засіданні, оскільки для її усунення потрібні слідчі та інші процесуальні дії (в тому числі і оперативно-розшукові), спрямовані на збирання нових доказів, а їх обсяг неможливий з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду.

Суд позбавлений можливості в межах судового засідання усунути неправильність та неповноту досудового слідства, а тому це дає підстави повернути справу на додаткове розслідування.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 3 та ст. 32 ч. 4 ст. 358 КК України.

Оскільки епізоди обвинувачення охоплювались єдиними умислом підсудного та є тісно повязаними між собою, в такому випадку виділення з даної кримінальної справи епізоду привласнення грошових коштів може негативно відобразитись на всебічності, обєктивності і повноті дослідження і вирішення справи за обвинуваченням в підробці документа вчиненої повторно та використання завідомо підробленого документа, вчинена повторно, суд не вважає за можливе виділити із даної кримінальної справи в окреме провадження епізод привласнення грошових коштів та закінчити розгляд справи по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 3 та ст. 32 ч. 4 ст. 358 КК України.

Керуючись ст. 281 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.3 ст. 358, ст.32 ч. 4 ст.358 КК України повернути прокурору м. Чернівці для організації проведення додаткового розслідування, в ході якого усунути недоліки досудового слідства, зазначені в описовій частині цієї постанови.

Запобіжний захід залишити попередній - підписку про невиїзд.

На постанову може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми діб з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_6