overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.12.2016 Справа №607/15010/16-к

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0004060 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
29 грудня 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Керуючись ч.1 ст.314 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
призначити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0004060 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України на 16 год. 30 хв. 24 січня 2017 року в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

У підготовче судове засідання викликати прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та інших учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1
465/1267/16-к
1-кп/465/371/16
У Х В А Л А
про здійснення приводу
07.12.2016 Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань- ОСОБА_2

при проведенні у судовому засіданні в залі суду в м. Львові підготовчого провадження по кримінальному внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003361 від 11.11.2015 відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4

потерпілої- ОСОБА_5 , суд,-

в с т а н о в и в:
в підготовче судове засідання без поважних причин в черговий раз не з`явився обвинувачений ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 про час та місце його проведення був повідомлений відповідно до ст. 135 КПК України шляхом вручення повісти.

Прокурором заявлено клопотання про привід обвинуваченого у наступне судове засідання для проведення підготовчого провадження.

Відповідно до ст.139 КПК України, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до обвинуваченого може бути застосовано привід.

Відповідно до ст.140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відсутність в судовому засіданні обвинуваченого без поважних причин є перепоною для проведення підготовчого провадження, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого привід для забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 323, 371, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 привід для забезпечення його явки у підготовче судове засідання, призначене на 24 січня 2017 року на 15:00 год.

Привід здійснити через Залізничний відділ поліції ГУНП у Львівській області (м.Львів, вул. Чернівецька,2). Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Франківського району м.Львова.

Про виконання приводу або неможливості виконання із вказанням причин інформувати головуючого до засідання письмово.
Одночасно попереджаю, в разі невиконання законної вимоги суду, судом будуть застосовані окремі заходи реагування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/411/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.345 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6
із застосуванням технічного комплексу «Оберіг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003319 від 24 вересня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Тернопільської регіональної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2016 року стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, жителя АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,-

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003319 від 24 вересня 2016 року, змінити.

Вважати правильним повернення обвинувального акту прокурору Тернопільської регіональної прокуратури.

Виключити з ухвали суду відомості про наявність в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення, викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації злочину положень, які суперечать одне одному.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали будене проголошено 30.12.2016 року об 10 год.00 хв.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2
№ 207/4682/15-к
№ 1-в/207/7/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

інспектора Баглійського РВ КВІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку щодо ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.11.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі, відповідно до ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

По закінченню іспитового строку заступник начальника Баглійського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Дніпродзержинська УДПтС України в Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, посилаючись на те, що умови іспитового строку засуджений виконав, до кримінальної відповідальності не притягувався.

В судовому засіданні інспектор Баглійського РВ КВІ м.Дніпродзержинська УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 подання підтримав, посилаючись на доводи, викладені за текстом подання.

Прокурор також вважав, що подання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

З матеріалів подання та особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_5 за час іспитового строку нового злочину не вчинив, виконував покладені на нього судом обов`язки.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку щодо наявності достатніх підстав для задоволення подання та звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.75, 76, 78 КК України ст.537, 539 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , від призначеного за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.11.2015 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1
Справа № 175/3654/16-к
Провадження № 1-кп/175/163/16
Ухвала

Іменем України

03 січня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001938 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви у зв`язку з неявкою свідка ОСОБА_6 (до 18 січня 2017 року за погодженням із захисником), головуючим поставлено на розгляд учасників судового провадження питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу, строк якого спливає 05 січня 2017 року.

Прокурор вважав необхідним продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою, вказуючи на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник і обвинувачений покладалися на розсуд суду.

Обсудивши у нарадчій кімнаті зазначене питання, суд приходить до висновку про необхідність продовження ще на 60 днів дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу цього строку, а наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які є реальними та не зменшилися.

При прийнятті такого рішення суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Летельє проти Франції» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим… коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод…

Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У даному випадку, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення через незначний час після звільнення з кримінально-виправної установи (11 березня 2016 року), а також вручення підозри за вчинення іншого злочину, - суспільний інтерес переважає над принципом поваги до його особистої свободи і не дозволяє застосувати альтернативні види запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд -
ухвалив:

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжити на час судового розгляду кримінального провадження на 60 днів, тобто до 02 березня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і прокурору, направити начальнику Дніпропетровської УВП № 4 УДПС України у Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1
Справа № 203/5930/13-к
Провадження № 1-кс/0203/1407/2013
УХВАЛА

13.09.2013 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Довбиш С.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0001985,

у с т а н о в и в:

10 вересня 2013 року заявник звернувся до суду із заявою про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0001985. Вимоги заявник обґрунтував тим, що у провадженні слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 перебуває вказане кримінальне провадження. Заявник обґрунтовано сумнівається в обєктивності слідчого, оскільки нею допущено низку порушень процесуального закону, а саме: внесено неповні відомості про вчинене відносно заявника правопорушення; не розглянуто клопотання заявника; ухвалено постанову про закриття кримінального провадження, яка згодом була скасована прокурором; невірно відображено обставини справи у скасованій постанові про закриття кримінального провадження (а.с.а.с. 1, 2).

У судовому засіданні заявник, його представник підтримали подану заяву.

Слідчий у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, суд дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сімї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтями 75 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобовязані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Між тим, заява, на думку суду, не містить беззаперечних та достатніх доказів наявності обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості слідчого при проведенні досудового розслідування.

Відтак, суд вважає за необхідне заявлений слідчому відвід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 77, 80, 81 Кримінально-процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0001985 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя М.О. Католікян
Справа № 204/4805/16-к
Провадження № 1-в/204/1406/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
19 серпня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_6 , 1970 року народження, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2013 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягався за ч. 1 ст. 115 КК України.

В заяві лікаря-психіатра, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 802 від 15 липня 2016 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає шизофренією параноїдної форми і за своїм психічним станом потребує подальшого застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Вислухавши учасників процесу і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2013 року, відносно ОСОБА_6 , 1970 року народження, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1
Справа № 204/6052/16-к
Провадження № 1-в/204/1708/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
03 жовтня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_6 , 1959 року народження, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягався за ч. 1 ст. 115 КК України.

В заяві лікаря-психіатра, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1026 від 16 вересня 2016 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає шизофренією параноїдної форми і за своїм психічним станом потребує подальшого застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Вислухавши учасників процесу і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року, відносно ОСОБА_6 , 1959 року народження, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1
Справа № 204/6924/16-к
Провадження № 1-в/204/1926/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
10 листопада 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_6 , 1987 року народження, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 14 червня 2013 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягався за ч. 2 ст. 121 КК України.

В заяві лікаря-психіатра, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1163 від 18 жовтня 2016 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає олігофренією спадково зумовленою і за своїм психічним станом потребує подальшого застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Вислухавши учасників процесу і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 14 червня 2013 року, відносно ОСОБА_6 , 1987 року народження, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1
Справа № 204/4929/16-к
Провадження № 1-в/204/1453/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
19 серпня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_6 , 1968 року народження, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 травня 2011 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягався за ч. 2 ст. 121 КК України.

В заяві лікаря-психіатра, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 838 від 22 липня 2016 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає шизофренією параноїдної форми, безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдним синдромом, ремісією «В-С», вираженим змішаним типом дефекту та за своїм психічним станом у теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує та може бути переведений у відділення із посиленим наглядом.

Вислухавши учасників процесу і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки з висновку лікарів-психіатрів вбачається, що покращення психічного стану ОСОБА_7 почалося у лютому 2016 року. Однак при цьому, на переконання суду, тривалість проміжку часу, на протязі якого спостерігається позитивна динаміка у психічному стані ОСОБА_7 є недостатньою для встановлення того, що ОСОБА_7 перестав уявляти собою особливу небезпеку для себе та оточуючих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд -
У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , 1968 року народження, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1