Номер провадження: 11-сс/785/1842/16
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

підозрювана ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0005007 від 14.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 229 КК України.
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0005007 від 14.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 229 КК України.

Накладено арешт на майно: - шість квитанцій від платника ОСОБА_7 ; - виписка з кредитного договору на ім`я ОСОБА_7 на п`яти аркушах; - грошові кошти у сумі 1000 доларів США, купюрами по 100 доларів США: LL61997719F; LL61997722F; LF93860574А; LК82910583D; LL74568660F; LЕ66003672А; LF078003432G; LB07803432G; LВ41234782R; LFЗ1314994Н; - футболка чорного кольору с логотипом Nке»; - ноутбук «Lenovo» WB №43 3466476, зарядний пристрій та мишка «Логітек»; - флеш-накопичувач «Кінг-стон», виявлені та вилучені під час проведення обшуку будинку 02.12.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає підозрювана ОСОБА_7 ..

В апеляції адвокат просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

На його думку справа розглянута в порушення строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, 08.12.2016 року слідчій Малиновського ВП в м. Одесі ГУПН в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення за ч. З ст. 229 КК України, яке внесено до ЄРДР за №0005007 від 14.11.2016 року.

При цьому, жодних клопотань про поновлення пропущеного строку до суду не подавалось, процесуального рішення відповідно до положень ст. 117 КПК України щодо поновлення строку не приймалося.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, адвоката ОСОБА_6 і підозрювану ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції та просили про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали суду, що СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення за ч. З ст. 229 КК України, яке внесено до ЄРДР за № 0005007 від 14.11.2016 року.

2.12.2016 року у слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді від 28.11.2016 року був проведений обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено певне майно /документи, грошові кошти, речі та технічні пристрої/.

Вказане вилучене майно є речовими доказами по провадженню, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В зв`язку з викладеними обставинами, слідчий просить накласти арешт на зазначене вилучене майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вказані вилучені документи, предмети та речі є частково речовими доказами, а частково можуть бути використані для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (за цивільним позовом).

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки вважав, що підстав для накладення арешту не має. Окрім того, частина майна яка вилучена не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

Підозрювана ОСОБА_7 підтримала думку свого захисника.

Вирішуючи питання щодо строку звернення слідчого та прокурора з відповідним клопотання про арешт майна, слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що первинно клопотання про арешт майна подано вчасно.

05.12.2016року. Після повернення клопотання слідчому для усунення недоліків, клопотання про арешт майна у встановлені в ухвалі строки було подано до Малиновського районного суду м. Одеси, а саме 08.12.2016 року.

Таким чином, строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України слідчим та прокурором не пропущений.

Щодо суті клопотання, слідчим суддею встановлені наступні фактичні обставини.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Частина 3 статті 170 КПК України також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як встановлено під час розгляду клопотання, слідчий відділ Малиновського ВП проводить досудове розслідування кримінального провадження за фактом незаконного використання знаку для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару. Підозрюваною у вказаному провадженні є гр. ОСОБА_7 . Речі та предмети, які були вилучені 02.12.2016 року на підставі ухвали слідчого судді в будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 , належать підозрюваній.

Належних та допустимих доказів щодо права власності на будь-які вилучені предмети та речі іншій особі, стороною захисту не надано. Покази будь-якого свідка у даному випадку не можуть об`єктивно підтвердити право власності на річ.

Тобто у вказаний час слідчим всебічно і повно встановлюються обставини кримінального правопорушення, в тому числі встановлюється факт приналежності спірних предметів, речей і матеріальних цінностей іншим особам.

Речовими доказами, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально противоправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені документи - квитанції, виписки з договору, грошові кошти, футболка з логотипом Nіке, ноутбук, флеш-накопичував - об`єктивно є речовими доказом у вказаному провадженні, оскільки вони виявлені безпосередньо органом досудового розслідування за місцем мешкання підозрюваної і щонайменше містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки власник майна оспорює фактичні обставини по провадженню, усунення протиріч та з`ясування дійсних обставин, можливо лише під час досудового розслідування та після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, в тому числі судових експертиз.

Слідчий суддя також вважає, що оскільки сума завданої шкоди компанії "Nіке складає 279 215 гривень, частково вилучені предмети та речі можуть бути використанні в подальшому, для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов компанією Niке заявлений і знаходиться в матеріалах кримінального провадження).

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є як правова природа вказаних вилучених предметів, речей і їх відношення до матеріалів кримінального провадження так і сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучені документи, речі, предмети та матеріальні цінності є доказом у кримінальному провадженні. Значення тієї або іншої речі, її відношення до матеріалів кримінального провадження може бути оцінено лише особою в провадженні якої перебувають матеріали досудового розслідування, а тому висновок про безпідставність накладення арешту на зазначено майно, на думку слідчого судді є передчасним. На вказаному етапі досудового розслідування є всі законні підстави вважати, що вказане вилучене майно є необхідним для з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає за необхідне заборонити користуватись та розпоряджатись вказаним вилученим майном, оскільки обставини злочину, свідчать про те, що їх не застосування може призвести до зникнення та знищення вказаного майна.

Потреби досудового розслідування на думку слідчого судді, виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту прав та законних інтересів особи потерпілої від злочину.

Як вбачається з постанови суду, слідчий суддя, перевіривши наявність достатніх підстав про необхідність арешту майна, яке вилучено у ході проведення обшуку і від яких особи намагалися позбутися, обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб: розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У ухвалі слідчий суддя вказав, що вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити, оскільки надані матеріали свідчать про те, що арешт даного майна має суттєве значення для встановлення важливих обставин по кримінальній справі.
Перевіряючи доводи апеляцій, колегія суддів з ними не погодилася, так як звільнення вказаних предметів які визнані речовими доказами від арешту дасть можливість сторонам зловживати своїм правом на розпорядження майном, знищити його і підірве доказову базу встановлених доказів.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що дана ухвала суду не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 163, 392,400, 407,422 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА
Апеляцію адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року, якою клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0005007 від 14.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 229 КК України і накладено арешт на майно: - шість квитанцій від платника ОСОБА_7 ; - виписка з кредитного договору на ім`я ОСОБА_7 на п`яти аркушах; - грошові кошти у сумі 1000 доларів США, купюрами по 100 доларів США: LL61997719F; LL61997722F; LF93860574А; LК82910583D; LL74568660F; LЕ66003672А; LF078003432G; LB07803432G; LВ41234782R; LFЗ1314994Н; - футболка чорного кольору с логотипом Nке»; - ноутбук «Lenovo» WB №43 3466476, зарядний пристрій та мишка «Логітек»; - флеш-накопичувач «Кінг-стон», виявлені та вилучені під час проведення обшуку будинку 02.12.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає підозрювана ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала є кінцевою і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_1