Номер провадження 11-кп/788/272/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/11490/17-к за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 15 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданих апеляційних скаргах:

- захисник засудженого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, оскільки ОСОБА_10 за місцем відбування покарання характеризується виключно позитивно, працевлаштований, не має жодного стягнення, вимоги режиму відбування покарання не порушував, має одне заохочення, навчається, приймає участь у суспільно-корисній праці та програмі виховного впливу, що свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення. Також зазначає, що суд невірно сприйняв пояснення засудженого відносно того, що він вважає вирок суду несправедливим;

- засуджений ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу суду, оскільки суд неправильно сприйняв надані ним пояснення про те, що його взагалі не можна було засуджувати через те, що він погано себе почував, а можливо і він невірно зрозумів питання суду, при цьому зазначає, що він повністю визнає свою вину та вважає вирок суду справедливим. Крім того, як і прокурор, так і представник колонії не заперечували проти задоволення клопотання. Вважає, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

13.12.2016 до Ковпаківського районного суду м. Сум із клопотанням звернувся захисник ОСОБА_13 , в якому просив замінити засудженому ОСОБА_10 невідбуту частину покарання, призначене вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.06.2015, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 15.02.2017 було відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання. Своє рішення суд вмотивував тим, що незважаючи на дані, які позитивно характеризують ОСОБА_10 , відбувши більше двох третин строку покарання, свою вину у вчиненні злочину він не визнає, а його засудження вважає не справедливим, тому він не довів, що став на шлях виправлення.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги, просили скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги як захисника ОСОБА_11 , так і засудженого ОСОБА_10 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, а згідно вимог ч.3 цієї норми закону заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована якщо засуджений став на шлях виправлення.

Розглядаючи клопотання захисника про заміну ОСОБА_10 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі та ухвалюючи рішення про відмову у його задоволенні, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що цей засуджений не став на шлях виправлення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та матеріалам особової справи засудженого.

Так, з матеріалів кримінального провадження та особової справи вбачається, що ОСОБА_10 був засуджений Червонозаводським районним судом м. Харкова від 09.06.2015 за ч.4 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років із конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахується з 09.06.2015. До Сумської виправної колонії (№ 116) ОСОБА_10 прибув 05.03.2016.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 22.03.2016 ОСОБА_10 на підставі ч.5 ст.72 КК України було зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 30.03.2013 по 26.04.2013 та з 09.06.2015 по 14.01.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 20.04.2016 на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_10 було скорочено наполовину невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.06.2015.

Згідно характеристик від 10.11.2016 і 21.12.2016 за час відбування покарання в виправній колонії ОСОБА_10 характеризується позитивно, стягнень не має, працевлаштований, приймає участь у програмах диференційованого вихованого впливу на засуджених та релігійних заходах, має одне заохочення.

В той же час, з цих же характеристик вбачається, що засуджений вину у вчиненні злочину не визнає, а через незначний проміжок часу вже визнає та вважає вирок суду справедливим. При цьому, під час розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням в суді першої інстанції ОСОБА_10 також висловлював суперечливе ставлення до своє вини спочатку вину не визнавав, потім заявив, що не розуміє в чому він був визнаний винуватим, після чого взагалі відмовився відповідати на запитання прокурора з цього приводу, скориставшись своїм процесуальним правом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 в черговий раз змінив свою позицію та зазначив, що він повністю визнає свою вину та вважає вирок суду справедливим, а суд неправильно сприйняв надані ним пояснення, чи можливо він сам невірно зрозумів поставлене питання, однак такі доводи засудженого є необґрунтованими, оскільки під час прослухування технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове засідання, було встановлено, що на чітке та однозначне питання чи визнає засуджений свою вину, останній ствердно та зрозуміло висловив свою позицію.

Колегія суддів враховує також і відсутність жодних даних про відшкодування завданої засудженим значної майнової шкоди або вчинення якихось дій спрямованих на це, що у свою чергу в сукупності з іншими обставинами і вказувало б про його стійке бажання стати на шлях виправлення.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, не можуть свідчити про те, що ОСОБА_10 став на шлях виправлення, оскільки незважаючи на його позитивні характеристики, в матеріалах як кримінального провадження, так і особової справи засудженого, відсутні інші дані та відомості, які були б вочевидь достатніми для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, враховуючи при цьому ставлення засудженого до вчиненого ним злочину.

Таким чином, доводи апеляційних скарг захисника та засудженого про наявність підстав для задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_10 ст.82 КК України, не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду та заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, як про це поставлене питання в апеляційних скаргах захисника та засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 15 лютого 2017 року щодо відмови у задоволенні клопотання захисника про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4