Справа № 372/842/17
Провадження 1-кс-190/17
ухвала
Іменем України
04 квітня 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторони кримінального провадження прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 від 06.03.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке обґрунтовує тим, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 08.10.2014 № 10-6582/15-14- сг, № 10-6584/15-14-сг, № 10-6583/15-14-сг, № 10-6585/15-14-сг, № 10-6586/15-14- сг, № 10-6580/15-14-сг, № 10-6581/15-14-сг, № 10-6587/15-14-сг громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відповідно, надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,0 га кожна, що розташована в адміністративних межах Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області. Розробленням проектів із землеустрою займалось ТОВ «Земекспертгруп», яке, в квітні 2016 року скерувало їх до Управління Держгеокадастру в Обухівському районі для погодження та присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам. Водночас, листами № 316/41-16 від 27.04.2016 року, № 302/41-16 від 21.04.2016 року, № 319/41-16 від 27.04.2016 року, № 315/41-16 від 27.04.2016 року, № 320/41-16 від 27.04.2016 року, № 318/41-16 від 27.04.2016 року, № 314/41-16 від 27.04.2016 року та № 313/41-16 від 27.04.2016 року Управління Держгеокадастру в Обухівському районі повідомило про те, що проекти землеустрою не пройшли погодження. Відповідно до показів свідка ОСОБА_12 , який був виконавцем вищевказаних листів Управління Держгеокадастру в Обухівському районі, проекти землеустрою не було погоджено у зв`язку з тим, що земельні ділянки, намічені до відведення вищевказаних громадян вже перебували у приватній власності інших осіб на підставі проекту землеустрою, розробленого в 2016 році ФОП « ОСОБА_13 ». У зв`язку з чим, досудовим розслідуванням встановлено, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 18.03.2016 року № 10-4254/15-16-сг, № 10-4257/15-16-сг, № 10-4259/15-16-сг, № 10-4253/15-16-сг, № 10-4258/15-16-сг, № 10-4255/15-16-сг, № 10-4256/15-16-сг, № 10-4252/15-16-сг, та від 21.03.2016 року № 10-4273/15-16-сг надано дозволи на розроблення проектів із землеустрою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , відповідно, щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в адміністративних межах Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області орієнтовною площею по 2,0 га кожна. В подальшому, наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.04.2016 року № 10-5707/15-16-сг, № 10-5708/15-16-сг, № 10-5710/15-16-сг, № 10-5706/15-16-сг, № 10-5712/15-16-сг, № 10-5713/15-16-сг, № 10-5711/15-16-сг, № 10-5709/15-16-сг, № 10-5714/15-16-сг розроблений проект землеустрою було затверджено, а земельні ділянки передані у власність вищевказаним громадянам. Водночас, під час допиту розробника проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 встановлено, що ним була складена схема розташування земельних ділянок, на якій ним особисто було визначено агровиробничу групу грунтів на земельних ділянках, намічених до відведення, а саме шифр 49 г. Грунтове обстеження ОСОБА_13 не проводилось, пояснити, яким чином ним був зроблений висновок про агровиробничу групу грунтів у проекті землеустрою, ОСОБА_13 не зміг. Водночас, зазначення агровиробничої групи стало підставою для погодження висновку та затвердження проекту без проведення державної експертизи документації із землеустрою. На даний час, ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 відчужили право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0105, :04:001:0107, :04:001:0108, :04:001:0110, :04:001:0111, :04:001:0112, :04:001:0113 на користь ОСОБА_23 на підставі договорів купівлі-продажу №№ 443, 445, 441 від 17,02.2017 року, № 452, 454 від 18.02.2017, № 3500 від 17.12.2016, № 21.02.2017, відповідно. Всі договори купівлі-продажу посвідчені приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_24 .. Постановою прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 30.03.2017 року вищевказані земельні ділянки визнані речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Заслухавши прокурора, який підтримав дане клопотання, дослідивши копії документів, якими обґрунтовується доводи клопотання, суд приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, а також прокурором в судовому засіданні, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам подальшого відчуження нерухомого майна стороннім особам, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного прокурором клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК клопотання про застосування технічних засобів фіксування не надходило, фіксація процесуальної дії не здійснювалася.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0105, :04:001:0106, :04:001:0107, :04:001:0108, :04:001:0109, :04:001:0110, :04:001:0111, :04:001:0112, :04:001:0113, що розташовані за адресою: Київська обл., Краснослобідська сільська рада.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1