Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2016 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7 ,
представника скаржника ОСОБА_8 ,
заінтересованої особи ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 в інтересах скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП України у Волинській області звернувся до суду із клопотанням про арешт автомобіля марки «LEXUS», моделі «GX 460», 2010 р.в., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , який знаходиться у гаражному боксі 1-го ВП Деснянського УП ГУНП у м. Києві, з можливістю його вилучення та поміщення на арешт на штраф майданчик за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 34.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на вищезазначений автомобіль.
Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_8 в інтересах скаржника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки не відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи. Вказує на те, що розгляд клопотання слідчого у суді проводився без участі ОСОБА_7 , а останній отримав копію судового рішення 07 вересня 2016 року, тому відповідно до ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді не вважається пропущеним. Зазначає, що його довіритель є добросовісним володільцем вказаного транспортного засобу, першому підозра у вказаному кримінальному провадженні не оголошувалася, а зазначений автомобіль не є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що свідчить відсутність відповідної постанови у матеріалах кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, скаржника та його представника, які підтримали апеляцію в повному обсязі та просили її задовольнити, прокурора та заінтересовану особу, які її заперечили, апеляційний суд доходить висновку, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 не з`явився на розгляд клопотання у суд першої інстанції. Ухвалу слідчого судді від 09 серпня 2016 року отримав 07 вересня 2016 року, що підтверджується заявою про видачу копії судового рішення представника скаржника ОСОБА_8 (а.с. 32). Таким чином, строк на оскарження ухвали слідчого судді слід поновити, так як він був пропущений з поважних причин.
Згідно ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні рішення вказаних вимог закону дотримано не в повній мірі.
Матеріалами провадження стверджено, що 03 серпня 2015 року до ЄРДР внесено відомості № 0002287 за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 289 КК України.
01 липня 2016 року під час проведення огляду місця події був вилучений автомобіль марки «LEXUS», моделі «GX 460», 2010 р.в., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 .
В силу ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
На думку апеляційного суду, накладення арешту на вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Апеляційний суд вважає, є достатні підстави вважати, що вилучений у під час огляду місця події автомобіль відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Однак слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно із забороною розпоряджання та користування ним не врахував усі обставини кримінального провадження.
На думку апеляційного суду, підстав для заборони ОСОБА_7 користуватися вищезазначеним автомобілем немає, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової.
Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах скаржника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України у Волинській області.
Накласти арешт на автомобіль марки «LEXUS», моделі «GX 460», 2010 р.в., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , та заборонити розпоряджатися ним.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді