УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куйбишеве, Оржицького району, Полтавської області, фактично проживає в АДРЕСА_1 ; зареєстрований в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше судимого:
- Славутським районним судом Хмельницької області 08.04.1999 року за ст. 140 ч. 2 КК України на строк 2 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна,
- Славутичським міським судом Київської області 31.10.2001 року за ст. 140 ч. 2, 70, 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,
-Славутичським міським судом Київської області 21.05.2009 року за ст. 296 ч. 3 та ст. 121 ч. 1, ст. 70 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, постановою Бердичівського міського суду Житомирської області звільнений умовно-достроково 1 рік 7 місяців 1 день.
ВСТАНОВИВ:
Оржицькому райсуду надійшло на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню за ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_5 .

За змістом обвинувального акту ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за вчинення умисних злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2015 року близько 00 годин 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував у с. Куйбишеве, Оржицького району, Полтавської області разом з ОСОБА_6 , виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з проникненням в житло, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, а саме пральної машинки «Таврия-2», з будинку ОСОБА_7 розташованого за адресою АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 шляхом вільного доступу через хвіртку проникли до господарства ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 шляхом вибиття вхідних дверей житлового будинку, розташованого за вказаною адресою всупереч волі потерпілої ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 проникли до житла останньої.
Після цього, ОСОБА_5 заштовхав ОСОБА_7 до вітальні будинку, де утримував всупереч її волі. ОСОБА_6 в цей час відкрито взяв чуже майно, а саме пральну машинку «Таврия-2», з веранди вказаного житла та відніс до будинку в якому проживає, чим фактично розпорядився нею на власний розсуд.
Слідчим 20.05.2016 зазначені дані внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Слідчим 05.05.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.01.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Прокурор вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу тримання під вартою на два місяці оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість ухилення від суду, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків та потерпілу, знищення речових речових доказів, вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень, є особою схильною до правопорушень, вчинив тяжкий злочин з корисливих мотивів, має непогашену судимість.

Обвинувачений та адвокат заперечують щодо продовження строку тримання під вартою.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості, характеризується негативно, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, характеризується негативно, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину. По справі маються недосліджені докази.

Зазначені обставини вказують на існування ризиків визначених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Виходячи із змісту статей 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали справи та особу обвинуваченого, те що знову притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, суд приходе до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За таких обставин суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає за недоцільне визначати розмір застави у кримінальному провадженні, адже злочин вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20.05.2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :