Справа №766/4839/16-к
н/п 1-кс/766/4102/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про тимчасовий доступ до речей і документів
25.04.2017 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просив: надати тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи №766/9846/16-ц (Херсонський міський суд Херсонської області), а також можливість вилучити матеріали цивільної справи прокурору у кримінальному проваджені ОСОБА_3 та слідчому СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 20.11.2008 року уклав з ОСОБА_5 угоду, за якою, ОСОБА_4 передав а ОСОБА_5 прийняв 50 000 доларів до 31.12.2010 року та одночасно узгодили, що в разі неповернення боргу, ОСОБА_4 має право звернутися із позовом до суду про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на праві власності.

В подальшому до суду ОСОБА_4 подано позов до ОСОБА_5 про визнання права власності на вказану квартиру на основі цієї угоди, а також на основі заяви, поданої до суду невстановленою особою від імені ОСОБА_5 про те, що останній не заперечує проти задоволення позовних вимог та розгляду цивільної справи без його участі, внаслідок чого поданий позов було задоволено рішенням Суворовського районного суду від 02 червня 2011 року.

18 липня 2011 року ОСОБА_4 здійснив відчуження вказаної квартири на основі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_6

31.08.2011 року рішенням Суворовського районного суду позов ОСОБА_6 про примусове зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою квартира АДРЕСА_1 задоволено.

Як вбачається з пояснень, наданих представником ОСОБА_5 - ОСОБА_7 04.08.2011 нею встановлено, що за адресою кв. АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 , у спілкуванні з якими дізналася, що квартира належить їм на підставі договору купівлі продажу від 18 липня 2011 року, про що повідомила ОСОБА_5 . Пізніше дізналася, що квартира була відчужена ще раз на користь ОСОБА_10 .

01.09.2011 ОСОБА_7 від імені ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду від 02.06.2011 року разом з заявою про накладення арешту на спірне майно. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 29 вересня 2011 року накладено арешт на майно, та рішенням від 20 жовтня 2011 року рішення від 02.06.2011 скасовано, ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову про визнання за ним права власності на спірну квартиру.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 вже була власником квартири на момент ухвалення рішення Апеляційним судом, чиє право власності не було оскаржено в судову порядку, 31.08.2012 звернулась до суду з позовом про виключення з опису та звільнення з-під арешту вказаної квартири, який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12.09.2012 задоволений.

В подальшому, ОСОБА_11 , яка діяла від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, відчужила спірне майно на користь ОСОБА_10 шляхом укладення 17 жовтня 2012 року договору дарування. В ході укладення договору ОСОБА_10 передала ОСОБА_12 як представнику ОСОБА_13 в рахунок виконання договору 50000 доларів, про що складені відповідні розписки.13.09.2013 року рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про визнання раніше укладеного між ними договору дарування удаваним правочином та визнано укладену між ними угоду договором купівлі-продажу.

ОСОБА_7 в ході допиту 05.03.2014 року підтверджено, що нею було надано до ІНФОРМАЦІЯ_1 позов про витребування майна з володіння ОСОБА_10 , ОСОБА_14 спірної квартири від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності. Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.08.2013 року позов задоволено та рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 9 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_14 відхилено, а рішення районного суду від 22 серпня 2013 року залишено без змін.16 квітня 2014 року ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказані рішення скасовано, цивільну справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При повторному розгляді судами першої та апеляційної інстанції повторно приймались аналогічні рішення, які 29.12.2014 оскаржені до касаційної інстанції, однак Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ визнані законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні скарги було відмовлено.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 з 2006 року проживає в Сполучених Штатах Америки та до теперішнього часу кордон України не перетинав слідчий позбавлений можливості особисто отримати зразки підпису та почерку ОСОБА_5 для проведення експертизи з метою встановлення справжності підпису на заяві поданій до суду про не заперечення проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 .

Враховуючи, що за результатами досудового розслідування вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,3 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України, а також те, що в ході вирішення цивільно-правових спорів представництво інтересів ОСОБА_5 здійснювала ОСОБА_7 , яка діяла на підставі довіреностей, у тому числі, посвідчених 10.08.2011, 26.02.2013 та 12.06.2013 нотаріусом штату ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_15 та яка може мати значення для встановлення об`єктивних обставин справи

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представники суду в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не пояснили, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Слідчим суддею встановлено, що подане клопотання є необґрунтованим, оскільки як на підставу для надання доступу до оригіналу договору та його вилучення слідчий посилається на те, що вказаний документ необхідний для проведення експертизи. Проте, до клопотання не надано доказів того, що така експертиза була призначена.
На підставі викладеного, керуючись ст. 159, ч.1 ст. 160, п.7 ч.1 ст. 162, п.2 та п.3 ч.5, ч.6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1