АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/226/17 Справа № 200/2602/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівки Донецької області,

яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, визначених судом.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги звертає увагу на те, що слідчий в клопотанні зазначив, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, однак при цьому не навів доводів щодо обґрунтованості підозри. Вважає, що слідчим не було доведено, що ОСОБА_7 усвідомлювала протиправність своїх діянь та мала умисел скоїти правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 190 КК України. Зазначає, що в судовому засіданні підозрювана стверджувала, що вона не переховувалась від органів розслідування та не має наміру переховуватись, а про те, що вона знаходиться в розшуку, їй не було відомо. Стверджує, що на протязі всього слідства до підозрюваної застосовувався психічний тиск з боку слідчого, її примушували давати неправдиві свідчення, не допускали до участі у справі її адвоката ОСОБА_6 . Посилається на те, що не було жодних підстав вважати, що ОСОБА_7 перешкоджатиме здійсненню правосуддя, незаконно впливати на свідків, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вона не знищувала ані будь-яких документів, ані будь-яких інших доказів та не чинила тиск на будь-якого з учасників кримінального провадження. Вказує на те, що ні слідчий в своєму клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не довели той факт та не надали жодних доказів, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім. Однак слідчий суддя не звернув увагу на необґрунтованість та недоведеність прокурором вимоги про продовження до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, а також неможливість застосування альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу. Просить взяти до уваги, що підозрювана має постійне місце проживання, раніше не судима, позитивно характеризується, фактично створила сім`ю та має цивільний шлюб, має вищу освіту за спеціальністю «дошкільна освіта» та освіту магістра «викладач дошкільної психології», а отже, є можливим застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в межах 60 днів, тобто до 00 годин 01 хвилину 21 квітня 2017 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу стороною захисту не доведено.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваної, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно до ст. ст. 176, 178, 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як вбачається з матеріалів провадження, 22 липня 2016 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке виразилось у тому, що вона разом із невстановленими особами, які є співробітниками нерухомості «Вільний простір», у вересні 2015 року, за попередньою змовою, шляхом шахрайства, заволоділи квартирою АДРЕСА_3 , яка належить потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , чим завдали потерпілим значної матеріальної шкоди.
Постановою слідчого від 27 липня 2016 року, у зв`язку із переховуванням підозрюваної ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, її оголошено у розшук, досудове розслідування призупинено.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2016 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
27 грудня 2016 року ОСОБА_7 було затримано у м. Одесі, а 28 грудня 2016 року оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 лютого 2017 року.
17 лютого 2017 року постановою заступника прокурора Дніпропетровської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 23 лютого 2016 було продовжено до 4-х місяців, тобто до 21 квітня 2017 року.

20 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в межах 60 днів, тобто до 00 години 01 хвилини 21 квітня 2017 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами впізнання особи ОСОБА_7 свідками, документами, отриманими у приватного нотаріуса ОСОБА_17 та ОСОБА_18 під час тимчасового доступу, технічною інформацією про реєстрацію абонентського номеру НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , допитом самої ОСОБА_7 , одночасним допитом ОСОБА_7 та ОСОБА_14 та висновками криміналістичних експертиз.
Також, колегія суддів перевірила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, та з урахуванням необхідності отримання результатів за призначеною почеркознавчою експертизою, проведення ряду слідчих дій в порядку закінчення досудового розслідування, та приходить до висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою.
Оскільки у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, та встановлено слідчим суддею, а заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваної під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваної до 21 квітня 2017 року до 00 годин 01 хвилини.
Колегія суддів погоджується із зазначеними в клопотанні слідчого обставинами, які вказують на продовження існування ризиків того, що ОСОБА_7 , будучи підозрюваною у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує їй у разі доведеності провини, може приховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим її вже раніше було оголошено у розшук, а також, незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У зв`язку із викладеним доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду у суді апеляційної інстанції.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою.
При цьому колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника, що на момент вирішення питання про продовження щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованість підозри у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином не доведена, оскільки відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали не містять.
Доводи захисника щодо постійного місця проживання спростовуються матеріалами провадження, оскільки під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що є тимчасово окупованою територією, у м. Дніпрі сплачує за кімнату у гуртожитку, але з липня 2016 року в зазначеній кімнаті не з`являється.

Крім того, посилання захисника на наявність у підозрюваної сім`ї, соціальних зв`язків, позитивної характеристики, вищої освіти та відсутність судимостейне можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки зазначені обставини у сукупності не усувають достатньою мірою ризики, визначені ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена щодо ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.
З урахуванням зазначеного рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними у ній доводами задоволенню не підлягає.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4