АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/8445/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/632/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.388 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу представника кредитної спілки «Фінансова підтримка» на вирок Харківського районного суду Харківської області від 01.12.2016 року, стосовно ОСОБА_8 -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 1 грудня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Коротич, Харківського району Харківської області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
визнанний винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
В задоволенні цивільного позову кредитної спідки «Фінансова підтримка» про стягнення з ОСОБА_8 у відшкодування завданої злочином шкоди в розмірі 56 633 гривні 39 коп. повністю відмовлено.
Вироком встановлено, що 04.09.2013 року, ОСОБА_8 знаходячись у приміщенні Кредитної спілки «Фінансова підтримка» за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, буд. 1, уклав з вищезазначеною спілкою, в особі заступника голови правління ОСОБА_9 кредитний договір № 699 К, з метою отримання грошових коштів у розмірі 53000 гривень на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання - придбання автомобілю, платності та забезпеченості. Вказаним кредитним договором передбачено строк його дії з 04.09.2013 по 03.09.2015. У той же день, ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні вищевказаної спілки, уклав договір застави транспортного засобу реєстраційний № 2227 від 04.09.2013 року. Згідно п. 1.2 договору застави реєстраційний №2227 від 04.03.2013 року, ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 699 К від 04.09.2013, передав у заставу, а Кредитна спілка «Фінансова підтримка» прийняла у заставу на умовах, визначених у договорі, транспортний засіб, а саме автомобіль марки Skoda, моделі Superb, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип легковий седан-В, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.09.2013 року. У відповідності до договору застави транспортного засобу № 2227 від 04.09.2013 року предмет застави залишається у володінні та користуванні ОСОБА_8 , та знаходиться (паркується) за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , в дворі будинку. Згідно п. 2.3.4 договору застави до виконання основного зобов`язання у повному обсязі, ОСОБА_8 не має права без письмової згоди спілки здійснювати дії, пов`язані із зміною права власності на предмет застави, а також дій, пов`язаних із передачею предмету застави третім особам.
23.05.2014 року ОСОБА_8 , з метою уникнення виконання цивільно-правових зобов`язань у відповідності до кредитного договору № 699 К від 04.09.2013, достовірно знаючи, що не має права здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження майна - автомобіля марки Skoda, моделі Superb, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та розуміючи наслідки своїх дій, керуючись корисним мотивом, та реалізуючи свій злочинний намір, який раптово виник, спрямований на відчуження заставленого майна, яке йому ввірене, направився до офісу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 130/132, де розуміючи протиправність своїх дій, знаходячись в приміщенні вищевказаного офісу, видав довіреність від 23.05.2014 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 1489, згідно якої він уповноважив ОСОБА_11 від його імені експлуатувати, користуватись, розпоряджатись, страхувати, у тому числі знімати з обліку в органах ДАІ та продати належний ОСОБА_8 на підставі права власності транспортний засіб марки Skoda, моделі Superb, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованим за ОСОБА_8 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.09.2013 року.
Після чого, 23.05.2014 року ОСОБА_8 , знаходячись поблизу вказаного вище офісу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відчуження належного йому на праві власності майна - автомобілю марки Skoda, моделі Superb, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідного договору застави № 2227 від 04.09.2013 є заставленим майном, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 6200 доларів США за передачу права власності на вказаний автомобіль, фактично уклавши з ОСОБА_11 усну угоду про продаж останньому вказаного транспортного засобу. Після отримання зазначеної суми грошей, ОСОБА_8 передав ОСОБА_11 автомобіль марки Skoda, моделі Superb, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.09.2013 року. В результаті незаконних дій ОСОБА_8 заставлене майно - транспортний засіб марки Skoda, моделі Superb, рік випуску 2003, було відчужене третім особам.
Представником кредитної спілки «Фінансова підтримка» подана на вирок апеляційна скарга в якій він просить вирок Харківського районного суду Харківської області від 01.12.2016 року скасувати в частині відмови потерпілому в задоволенні цивільного позову та в частині скасування арешту з автомобіля, та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлений цивільний позов в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_8 на користь спілки «Фінансова підтримка» завдану внаслідок скоєння злочину матеріальну шкоду в сумі 65 663,39 грн.

В обґрунтування вимог вказує на те, що відмова районного суду в задоволенні позову Кредитної спілки «Фінансова підтримка» не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить положенням ч.1 ст. 1166 ЦК України, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_8 обґрунтовані, доведені, визнані обвинуваченим і знайшли своє підтвердження під час розгляду кримінального провадження. Крім того посилається, що у районного суду були відсутні підстави для скасування арешту на автомобіль, оскільки на час оголошення рішення районним судом потерпілому не було відшкодовано шкоду, яка завдана обвинуваченим внаслідок скоєння кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає , виходячи з наступного.

Правильність встановлення судом фактичних обставин справи , винність засудженого , кваліфікація його дій та призначене покарання в апеляційній скарзі представника потерпілого не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відмовляючи кредитній спілці «Фінансова підтримка» в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов правильного висновку , що зазначена в цивільному позові сума матеріальної шкоди пов`язана з невиконанням ОСОБА_8 кредитного договору , а саме 39252,73грн.-сума неповернутого кредиту і 26 410,62 грн. нараховані та не сплачені проценти за користування кредитом, що в сумі становить 65663,39 грн.

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що дії обвинуваченого щодо відчудження заставленого майна ніяким чином не створюють умов та підстав для звільнення його від обов`язку повернення грошових коштів , отриманих за кредитним договором і ніяким чином не зменшують характер та обсяг зобов`язань обвинуваченого перед кредитором.

Оскільки предметом застави був автомобіль , який знаходився у власності обвинуваченого, його дії щодо відчудження автомобіля самі по собі не спричиняють прямої майнової шкоди кредитній спілці , а лише створюють перешкоди у зверненні стягнення на майно у разі можливого невиконання боржником зобов`язань по кредитному договору.

Сума несплаченого обвинуваченим кредиту, з врахуванням кваліфікації його дій (яка не відноситься до корисливих злочинів проти власності) не може визначатись в даному кримінальному провадженні матеріальною шкодою, оскільки заборгованість за кредитним договором залишається за боржником незалежно від його поведінки до заставленого майна і підлягає стягненню в порядку цивільного судочинства. При цьому колегія суддів враховує і пояснення представника кредитної спілки , стосовно того , що в теперішній час позов вже знаходиться в провадженні суду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на автомобіль марки Skoda, моделі Superb, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип легковий седан-В, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 29.10.2015 року було накладено арешт.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Вказана норма є імперативною і суд не мав права залишити автомобіль під арештом , відмовляючи в задоволенні цивільного позову.
За таких обставин суд апеляційної інстанції підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачає.
Щодо призначеного обвинуваченому покарання колегія суддів враховує, що злочин передбачений ч.1 ст. 388 КПК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості . Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Таким чином на підставі ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 слід звільнити від призначеного вироком покарання в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів ,-
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу кредитної спілки «Фінансова підтримка» залишити без задоволення.
На підставі ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від покрання , призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 1 грудня 2016 року в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності , передбаченими ст.49 КК України.
В решті вирок Харківського районного суду Харківської області від 01.12.2016р. відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді -