Справа № 562/2410/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2017 року Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,
05 квітня 2017 року, близько 01:00 год. ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, проник до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно намагався викрасти належні громадянину ОСОБА_4 речі, а саме: відеомагнітофон, музичні колонки марки «Сонет», 2 металеві чашки, 3 металеві каструлі, металеву миску, металевий дуршлак, 4 чавунні каструлі, 2 праски, ліхтар марки «Camelion», мобільний телефон марки «Samsung SGH X480», чохол футляр та чоловічі сонцезахисні окуляри, загальною вартістю 1965,5 грн., однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, бо був помічений потерпілим ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та в своїх показах повідомив, що 05.04.2017 року близько 01.00 год. перебуваючи на залізничному вокзалі м. Здолбунів Рівненської області зустрів двох невідомих йому осіб, які запропонували проникнути до житлового будинку, який знаходиться неподалік залізничного вокзалу за адресою: АДРЕСА_2 та здійснити таємне викрадення майна, яке там знаходяться. В подальшому, проникнувши до даного будинку, намагався викрасти наявні там речі, повністю погодившись з кількістю, асортиментом та їх вартістю, зазначеними в обвинуваченні, однак, не зміг цього зробити, оскільки був помічений потерпілим ОСОБА_4 , який викликав працівників поліції. Просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин скоєного кримінального правопорушення. З приводу стягнення з обвинуваченого моральної та матеріальної шкоди, повідомив, що з таким позовом буде звертатися до ОСОБА_5 окремо, в порядку цивільного судочинства. Визначення виду та міри покарання обвинуваченому покладає на суд.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ttp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2568/ed_2014_05_06/pravo1/T124651.html?pravo=1#2568" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доведена.
Виходячи з наведеного, суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою группою осіб, поєднаного з проникненням до житла.
При обранні виду і міри покарання суд ураховує думку потерпілого, який призначення виду та міри покарання обвинуваченому покладає на суд, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за місцем проживання зауваження відсутні, скарг на його поведінку не надходило, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, востаннє 27 червня 2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.
Обвинувачений раніше судимий, однак даний злочин було вчинено до постановлення попереднього вироку, тому суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі та із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.
Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.
При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.
Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз становлять 2488 грн. 72 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільні позови не заявлялися.
Запобіжні заходи по кримінальному провадженню не застосовувалися.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 368-371, 374-376, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком та за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2017 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 2488 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 72 коп.
Речові докази по справі, а саме:
- мобільний телефон «SamsungSGH X480», чохол футляр чорного кольору та чоловічі сонцезахисні окуляри залишити власнику майна ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1