Справа №505/4605/16-к
Пр. №1-кп/505/53/17
ВИРОК
26.01.2017 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подільськ, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого по найму, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.10.2012 року Котовським міськрайсудом, Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 18.12.2012 року Котовським міськрайсудом, Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 10.09.2013 року ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області на підставі ст. 78 ч. 2 КК України скасовано іспитовий строк по вироку Котовського міськрасуду, Одеської області від 18.12.2012 року і направлено для відбування покарання реально у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 10.07.2014 року ухвалою Голопристанського райсуду, Херсонської області на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 р.» скорочено не відбутий строк покарання на ? частину і до відбуття покарання вважати 1 рік 5 місяців 10 днів;
- звільнений 30.09.2015 року за відбуттям терміну покарання;
-обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Котовського міськрайонного суду, Одеської області від 18.12.2012 року за ч.2 ст. 185 КК України, 30.09.2015 року звільнившись з місць позбавлення волі, маючи непогашену і не зняту судимість, знову скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 29.07.2016 року близько 17 години ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні, що належить ОСОБА_6 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішив відкрито заволодіти майном останнього.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_6 , розташованому за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 в той же день та час, усвідомлюючи, що його дії є помітними для сторонніх осіб, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито з правої кишені шорт потерпілого ОСОБА_5 , всупереч волі останнього, витягнув мобільний телефон марки «НОК1А 206» чорного кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчого дослідження №29082016-3 від 29.08.2016 року складає 523 гривень та сім-картками мобільних операторів МТС та Киівстар, вартість яких складає 20 гривень кожна, а всього заволодів майном потерпілого на загальну суму 563 грн., що належали ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_4 , не звертаючи увагу на прохання потерпілого ОСОБА_5 повернути йому його майно, залишив місце вчинення злочину, заволодівши майном останнього.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Суду показав, що 29.07.2016 р. його знайомий ОСОБА_7 запросив в гості до знайомого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в м. Подільськ, Одеської області. В процесі розмови відносно відбування ними покарання в місцях позбавлення волі, ОСОБА_5 його образив нецензурною лайкою. Після чого, він вирішив наказати ОСОБА_5 за це та відкрито у присутності ОСОБА_9 забрав у ОСОБА_5 із кишені шорт мобільний телефон марки «НОК1А» чорного кольору, з двома сім-картками мобільних операторів, щоб його в подальшому продати. Після цього він з ОСОБА_10 поїхали в с. Коси на озеро. В подальшому мобільний телефон був переданий ОСОБА_10 працівникам поліції.
Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайсуду, Одеської області за №79 від 05.01.2017 року, в якій просить провести судове засідання без його участі.
Покази ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 - посередньо характеризується за місцем проживання, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, а знаходиться на обліку у лікаря нарколога.
Обставини, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повернення шкоди, наявність захворювання у матері.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд в діях останнього вбачає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , а також думку прокурора. обвинуваченого, щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим й достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового слідства обирався у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю цілодобово.
Питання відносно речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку він не скоїть нового злочину.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю цілодобово залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «НОК1А 206» чорного кольору, з сім-картками мобільних операторів МТС та Киівстар, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , згідно його розписки - повернути за належністю ОСОБА_5 .
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_11