Справа № 191/4644/16-к
Провадження № 1-кп/191/75/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001532 від 09.09.2016 року та угоду про примиреннявід 29 вересня 2016 року відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, військовослужбовець строкової служби в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ; зареєстрований АДРЕСА_2 ; раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
4 вересня 2016 року, близько 4 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебував в стані алкогольного сп`яніння у приміщені кафе «Рассвет», розташованого по вул. Каштановій (40 років Жовтня) в м. Синельникове, Дніпропетровської області. В цей час, ОСОБА_3 маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, побачив залишену без нагляду жіночу сумку, належну ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що у вказаній сумці можуть знаходитись цінні речі, визначив її як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати у приміщені кафе «Рассвет», реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скористався тим, що потерпіла знаходиться на танцювальному майданчику.

Впевнившись у відсутності інших свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, викрав жіночу сумку належну ОСОБА_5 вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/12.1/1840 від 27.09.2016 року визначити не представилося за можливе.

У вказаній сумочці знаходилося майно вартість якого визначена згідно судово-товарознавчої експертизи № 6/12.1/1840 від 27.09.2016 року :

- мобільний телефон «BRAVIS» модель «LIGHT» вартістю 830 гривень;

- мобільний телефон «NOKIA» модель Т608, вартість якого визначити не представилося за можливе;

- мобільний телефон « nomi» моделі І450 Trend, вартістю 1020 гривень;

- в телефонах знаходилися 3 СІМ карти оператора мобільного зв`язку «МТС» вартість яких визначити не представилося за можливе, 1 СІМ карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартість якої визначити не представилося за можливе, 1 СІМ карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартість якої визначити не представилося за можливе;

- гаманець з шкірозамінника вартість якого визначити не представилося за можливе, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча гривень).

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 діючи умисно, з викраденими майном залишив кафе «Рассвет» та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2 850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 вересня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0001532 від 04.09.2016 ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення, згідно якої:

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та у скоєному розкаявся, та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні та в наступному не вчиняти кримінальних правопорушень..

Відповідно до ст.471 КПК України, ОСОБА_3 зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому, а потерпіла в свою чергу вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання за ч.1 ст.185 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 ( шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 ( одна тисяча двадцять) гривень. Обидві сторони із зазначеним покаранням згодні.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказав, що кримінальне правопорушення ним було вчинено при обставинах, викладених в обвинувальному акт. У вчиненому щиро розкаюється, зобов`язується більше не вчиняти кримінальні правопорушення, погоджується з покаранням у вигляді штрафу в розмірі 60( шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020( одна тисяча двадцять) гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, підтримала угоду про примирення і просила суд її затвердити, в заяві зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.

Суд вважає доведеним вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, яка, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілою та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Речові докази- жіночу сумку належну ОСОБА_5 мобільний телефон «BRAVIS» модель «LIGHT»; мобільний телефон «NOKIA» модель Т608; грошові кошти в сумі 227 грн., передані для відповідального зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у потерпілої ( а.с.23,24 т.2).
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 351 грн.84 коп.( а.с.28 т.2) необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави .
Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2016 року у кримінальному провадженні за №0001532 від 04.09.2016 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 60( шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020( одна тисяча двадцять) гривень .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 351 грн.84 коп.

Речові докази: жіночу сумку належну ОСОБА_5 мобільний телефон «BRAVIS» модель «LIGHT»; мобільний телефон «NOKIA» модель Т608; грошові кошти в сумі 227 грн.,
передані для відповідального зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у потерпілої.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1