Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі захисник порушила питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник повторно звернулася до суду касаційної інстанції. Однак, як видно зі змісту поданої скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, зазначені в ухвалі недоліки в повному обсязі не усунуто.
Зокрема, у поданій скарзі порушуючи питання про скасування вироку та ухвали з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, захисник вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі ОСОБА_5 внаслідок суворості та наводить відповідні доводи. При цьому не зазначає обґрунтування в аспекті статей 370, 412, 413, 415, 419 КПК таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Зазначена у касаційній скарзі вимога про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 в частині засудження за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 435 КК та залишення в решті без зміни вироку місцевого суду; про ухвалення судом касаційної інстанції нового рішення про скасування вироку суду першої інстанції та направлення справи по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК на новий судовий розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира, не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Клопотання захисника про виклик в судове засідання касаційного розгляду засудженого, викладено без засвідчення письмової згоди підзахисного.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3