Справа № 214/9068/15-к
1-кп/214/217/16
У Х В А Л А

26 липня 2016 року Саксаганский районний суд м.Кривого Рогу в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за №0000060 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Малин, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має повнолітнього сина-студента, раніше не судимого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 410, ч.1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході розгляду кримінального провадження між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів при наступних обставинах. Так, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національна гвардія України та будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, полковник ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-XIV (далі Статутів), зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; щоденно оглядати та постійно утримувати в порядку та справності техніку і майно відділення, стежити за їх наявністю а також забезпечувати правильне зберігання, забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів полку, їх своєчасне поповнення до визначених норм, знати наявність і стан техніки в підпорядкованих підрозділах і службах, забезпечувати її правильну експлуатацію, обслуговування, ремонт та евакуацію, організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.

Згідно, ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", від 21 вересня 1999 року N 1075-ХІУ, військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами, до нього належать всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріалі, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно- просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Відповідно до ст. З вказаного Закону, військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. З Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, фінансування потреб національної оборони держави здійснюється за рахунок і в межах коштів, визначених у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Проте, заступник командира військової частини з тилу - начальник тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковник ОСОБА_6 , являючись службовою особою та виконуючі адміністративно-господарські функції пов`язанні з розпорядженням та управлінням майном, знаючи вимоги вищезазначеного законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, на порушення зазначених вище вимог Статутів, законів та своїх службових обов`язків, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом привласнення іншого військового майна, а саме грошових коштів та шляхом внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинив кримінальне правопорушення-злочин за наступних обставин:

Так, встановлено, що військові службові особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи владою та службовим становищем, заздалегідь підробивши фінансові документи, протиправно заволоділи грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 22 859 гри., які нібито витратили на поточний ремонт БРДМ - 2ХР.

10 листопада 2014 року військові службові особи військової частини НОМЕР_1 уклали договір №184 з ФОП ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) щодо здійснення поточного ремонту БРДМ-2ХР на зазначену суму. Відповідно до акту виконаних робіт №38 від ІЗ листопада 2014 року представником військової частини НОМЕР_1 від ФОП ОСОБА_7 прийнято відремонтовану у повному обсязі військову техніку - БРДМ - 2ХР.

Тоді ж, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України проведено оплату виконаних послуг нібито за поточний ремонт БРДМ - 2ХР на загальну суму 22 859 грн.

Однак, що зазначений ремонт техніки проводився патріотично налаштованими приватними підприємцями м. Кривого Рогу, не пов`язаними з ФОП ОСОБА_7 , безкоштовно, у якості волонтерської допомоги на станції технічного обслуговування, розташованій по АДРЕСА_4 , протягом серпня-вересня 2014 року.

Разом з тим, громадянин ОСОБА_7 зареєстрований як ФОП у 2000 році, що підтверджується витягом ЄДРПОУ. Так, у вересні 2014 року до ФОП ОСОБА_7 на станцію технічного обслуговування по АДРЕСА_5 , приїхав заступник командира військової частини з тилу - начальник тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковник ОСОБА_6 з пропозицією допомогти здійснити оплату волонтерам АДРЕСА_2 , які фактично здійснювали ремонт БРДМ - 2ХР, який обліковується у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Для цього, ОСОБА_6 запропонував ФОП ОСОБА_7 здійснити незаконну операцію, яка полягала у зарахуванні з рахунку військової частини на рахунок ФОП ОСОБА_7 грошових коштів, які у подальшому ФОП ОСОБА_7 повинен був перевести у готівку і передати ОСОБА_6 для оплати волонтерам.

Відразу після цього, приблизно 20 вересня 2014 року, до станції технічного обслуговування на якому працює ФОП ОСОБА_7 , невідомі військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України привезли документи, а саме: договір між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та ФОП ОСОБА_7 на виконання ремонтних робіт на БРДМ - 2ХР, акт виконаних робіт по ремонту БРДМ - 2ХР.

Після цього, ФОП ОСОБА_7 підписав і віддав вказаним військовослужбовцям зазначені документи, які в подальшому були передані полковнику ОСОБА_6 .

У жовтні 2014 року на рахунок ФОП ОСОБА_7 з рахунку військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України було зараховано 22 859 грн. Через 2 доби після зарахування коштів на рахунок ФОП ОСОБА_7 , останній перевів грошові кошти в розмірі 22 859 грн. в готівку, яку потім у власному кабінеті на території станції технічного обслуговування за адресою АДРЕСА_5 , передав заступнику командира військової частини з тилу - начальник тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковнику ОСОБА_6 .

Крім того, встановлено, що між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ) та ФОП ОСОБА_8 укладено договори №216 від 01.12.2014 року, №244 від 22.12.2014 року на поставку товарно-матеріальних засобів - паливної деревини загальним обсягом 436,77 м. куб. Про те, за вказівкою заступник командира військової частини з тилу - начальник тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_6 паливна деревина об`ємом 297 м. куб. до військової частини ЗОН НГУ не надходило, а забезпечення підрозділів військової частини ЗОН НГУ дровами здійснювалося шляхом вирубки деревини особовим складом в районі АДРЕСА_6 . Перераховані ФОП ОСОБА_8 грошові кошти в подальшому конвертувалися ним у готівку і розподілялися до заступника командира військової частини з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_6 .

Так зокрема, за час здійснення вказаних безтоварних та незаконних операцій, на безготівковий рахунок у Приватбанку ФОП ОСОБА_9 надійшло 198 310 грн. 60 коп. Вказані грошові кошти, він в подальшому знімав з свого банківського рахунку у різних відділеннях банкомату Приватбанку м. Кривого Рогу та 29.12.2014 року передавав їх заступнику командиру військової частини з тилу - начальнику тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковнику ОСОБА_6 . Останній в свою чергу, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи повторно, шляхом привласнення іншого військового майна, здійснив привласнення вказаних грошових коштів у сумі 198 310 грн. 60 коп.

Таким чином, полковник ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та проходячи військову службу на посаді заступника командира військової частини з тилу - начальник гилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-XIV, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", від 21 вересня 1999 року N 1075-Х1У, ст. З Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , в один із днів другої декади листопада 2014 року будучи службовою особою, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснив внесення до офіційних документів - договору №184 від 10.11.2014 та акту виконаних послуг №38 від 13.11.2014 завідомо неправдивих відомостей, внаслідок чого протиправно заволодів грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 22 859 гривень.

Крім того, полковник ОСОБА_6 , у порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи повторно та з корисливих мотивів, здійснив 28.12.2014 року привласнення іншого військового майна - грошових коштів державного бюджету у сумі 198 310 грн. 60 коп.

Таким чином, вчинив привласнення грошових коштів державного бюджету, вчиненого військовою службовою особою повторно шляхом зловживання службовим становищем, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст.410 ч.2 КК України.

Окрім того, полковник ОСОБА_6 , являючись заступником командира військової частини з тилу - начальником тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, являючись при цьому службовою особою та виконуючі адміністративно-господарські функції пов`язанні з розпорядженням та управлінням майном, знаючи вимоги вищезазначеного законодавства, діючи умисно та на порушення зазначених вище вимог Статутів, законів та своїх службових обов`язків, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, встановлено, що заступник командира військової частини з тилу - начальник тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , полковник ОСОБА_6 в один із днів другої декади листопада 2014 року, зловживаючи владою та службовим становищем, заздалегідь підробив фінансові документи, а саме здійснив внесення до офіційних документів - договору № 184 від 10.11.2014 та акту виконаних послуг №38 від 13.11.2014 завідомо неправдивих відомостей, внаслідок чого протиправно заволодів грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 22 859 грн., які нібито було витрачено на поточний ремонт БРДМ - 2ХР.

Таким чином, вчинив внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 366 ч.І КК України.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 КК України та узгодили покарання за ст. 410 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ст. 366 ч. 1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 1 (один) рік.

Враховуючи особу ОСОБА_6 та інші обставини провадження звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та поклавши на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Стягнути з ОСОБА_6 витрати на проведення судово-економічної експертизи від 09.12.2015 року в сумі 1964 грн. 16 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений свою вину визнав повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на її затвердженні. По суті обвинувачення пояснив, що з 2006 року служить заступником командиру військової частини НОМЕР_1 , яка дислокована по АДРЕСА_2 . Він має посадові обов`язки щодо матеріального забезпечення та забезпечення життєдіяльності частини. Обов`язки зазначені в Статуті. Восени 2014 року безкоштовно патріотичним населенням було проведено поточний ремонт техніки БРДМ-2ХР. Але з ФОП ОСОБА_10 було складено договір на виконання робіт та Акт про виконані роботи № 38 від 13.11.2014 року. Потім згідно акту була проведена оплата робіт, які ОСОБА_10 не виконував. В подальшому ОСОБА_10 на території своєї майстерні наприкінці грудня 2014 року передав йому кошти, які були перераховані за начебто виконані роботи, в розмірі 22859 грн.

Також укладались договори на поставку паливної деревини з ФОП ОСОБА_9 , але ці договори в повному обсязі не виконані, було поставлено на 300 куб.м менше, а оплата була проведена на весь обсяг. Було перераховано ОСОБА_9 198 310 грн 60 коп, які ОСОБА_9 зняв рахунку та повернув готівкою на початку 2015 року.

Він лише готував договори, а командир частини їх візував.

Коштами він розпорядився на власний розсуд. Зазначив, що він повністю вішкодував заподіяну шкоду, жалкує про вчинене, кається, просить сурово не карати. Він звільнився із збройних сил, з лютого 2016 року є пенсіонером, має родину, сина-студента.

Просив затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання. Підзахисний розуміє зміст угоди. Її наслідки. Ніякого тиску на нього не чинилось

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання, стягнути з обвинуваченого судові витрати, питання про речові докази вирішити на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, захисника, думку та показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 звинувачується у вчинені сукупності злочинів, що полягають у привласнені військовою службовою особою коштів із зловживанням службовим становищем, вчинене повторно та службовому підробленні, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання і видачу завідомо неправдивих документів.

Як вбачається з пред`явленого обвинувачення , ОСОБА_4 як службова особа вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а саме вчинив службове підроблення.

Але саме обвинувачення не містить відомостей про те, які відомості та в яких офіційних документах є неправдивими, яким чином вони вносились.

Таким чином, суд вважає, що відсутні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки обвинувачення за ст. 366 ч.1 КК України є незрозумілим.

Відповідно до ст. 474 ч.7 КПК України відсутність фактичних підстав для визнання винуватості є підставою для відмови у затверджені угоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. 372, 474 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості від 8.07.2016 року укладеною прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

.

Суддя: ОСОБА_1