УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001087 від 24 вересня 2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 353; ч. 2 ст. 368-4; ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001087 від 24 вересня 2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 353; ч. 2 ст. 368-4; ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , у вигляді заборони для ОСОБА_5 , у володінні якого перебуває квартира, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, а також заборонити проводити будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит Гарант» надала до Господарського суду м. Києва договір про надання фінансових послуг факторингу від 20 серпня 2015р., укладеного між ТОВ «ФК «Кредит Гарант» з АБ «Укргазбанк» та відступлення прав вимоги від 20 серпня 2015р., укладеного між ТОВ «ФК «ФК «Кредит Гарант» та АБ «Укргазбанк», вказані договори від імені АБ «Укргазбанк» підписані заступником голови ради директорів ОСОБА_6 , який фактично займає в банку зовсім іншу посаду, а також підпис ОСОБА_6 в договорах не відповідає дійсності.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0001087, вважаю, що воно не відповідає вимогам, які ставляться до даного виду клопотань, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_5 , однак, до матеріалів клопотання не додано належного та допустимого доказу, актуального на дату розгляду клопотання, щодо підтвердження права власності на зазначене майно.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи процесуальну безпідставність поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001087 від 24 вересня 2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 353; ч. 2 ст. 368-4; ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, процесуальному прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001087 від 24 вересня 2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 353; ч. 2 ст. 368-4; ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України повернути процесуальному прокурору у кримінальному провадженні прокурору Прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: