30.05.2017 Справа № 756/6384/13-к
Справа № 1 кп/756/3/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
30 травня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи переданий судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 19.04.2017 року.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Обвинувачений та захисник просили повернути обвинувальний акт прокурору, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.

З`ясувавши позицію учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд встановив наступне.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , будучи директором ГО «Київський обласний спортивно-технічних клуб товариства сприяння обори України» вимагав неправомірну вигоду за вчинення дій із використанням наданих йому повноважень, яку, у розмірі 3 000 гривень, отримав 21.03.2013 року за адресою : АДРЕСА_1 .

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 368-3 КК України, як умисне одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданих повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, крім іншого, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Однак, у порушення вищезазначених вимог, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 взагалі не містить формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.
Проте, як убачається з обвинувального акту, у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчинення якого ОСОБА_5 підозрюється.
Європейський суд з прав людини(далі-Суд) вказує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісье та Сассі проти Франції» (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; від 20 квітня 2006 р. у справі « І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
За встановлених обставин, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення свідчить про те, що прокурором проігноровані вказані вимоги закону.
Зазначений недолік обвинувального акту, на думку суду, є суттєвими, наявність якого унеможливлює призначення його до судового розгляду, оскільки беззаперечним правом обвинуваченого бути обізнаним у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, із обов`язковим зазначенням формулювання пред`явленого йому обвинувачення.

Крім того, заслуговує на увагу суду доводи сторони захисту щодо відсутності у викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення часу його вчинення.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у разі невідповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу суд повертає його прокурору.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1