Ухвала іменем україни 2 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретаріОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000089 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 9 жовтня 2015 року, засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 9 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

м. Могилів-Подільський Вінницької області, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15,

ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 332 КК України

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця

с. Паньківці Старосинявського району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15,

ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 332 КК України
за участю прокурораОСОБА_8 ,
захисникаОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що в рішенні апеляційного суду не викладено мотивів на спростування доводів засудженого щодо неналежності оцінки місцевим судом показань свідків з приводу того, що будь-якого обліку показників у роботі прикордонної застави по кількості виявлених правопорушень немає. Не наведено доводів на спростування тверджень ОСОБА_7 про те, що він не використовував телефонний номер зазначений у вироку суду.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання його особі у зв`язку із надмірною суворістю, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому, зазначає, що досудове розслідування кримінального провадження проводилось однобічно, неповно, а слідчі дії з порушеннями КПК України, тому здобуті докази повинні були бути визнанні недопустимими, що не зроблено судами. Вказує, що при призначенні покарання судом не враховано такі пом`якшуючи обставини, як наявність у нього сім`ї в якій виховується малолітня дитина, є батьки інваліди, які потребують догляду. Крім того, судом неправильно застосовано кримінальний закон в частині призначення покарання за незакінчений злочин та не вказано в чому полягала його роль у вчиненні злочинів за попередньою змовою з іншими засудженими.
У касаційній скарзі, яка є фактично аналогічною скарзі засудженого ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання особі засудженого ОСОБА_5 через суворість, просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що досудове розслідування кримінального провадження провадилось з порушенням норм КПК України, а здобуті докази є недопустимими. Крім того, судом не враховано наявність обставин, які пом`якшують покарання засудженому ОСОБА_5 , неправильно призначено покарання за замах на вчинення злочину та не вказано, яку роль виконував засуджений у вчиненні злочинів.
Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року засуджено:
- ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 305 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 332 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та з конфіскацією майна.
- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 305 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 332 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди з конфіскацією майна та з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_7 позбавлено спеціального військового звання «майор».
Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, за попередньої змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , запропонував останнім за грошову винагороду підшукувати осіб, які б також за грошову винагороду перетинали митний кордон України із прихованими при собі наркотичними засобами. В подальшому, такі особи затримувалися б співробітниками прикордонного загону або митниці, та відповідні повідомлення про виявленні правопорушення направлялись до правоохоронних органів, в результаті чого штучно покращувались результати роботи ВПС «Могилів-Подільський» та безпосередньо ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично проживає ОСОБА_10 , отримавши згоду від останнього на те, що він перемістить наркотичний засіб через митний кордон України, передали йому особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 30, 61 г. При цьому, повідомили, що він має перетнути кордон та пройти до туалету поблизу пропуску в м. Отач Республіки Молдова, де у нього чоловік забере наркотичний засіб.

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_7 про час і місце вчинення ОСОБА_10 контрабанди, а ОСОБА_7 про це, через керівництво прикордонного загону, проінформував Вінницьку митницю. В результаті чого,

10 липня 2013 року о 21.40 год. на території пункту пропуску «Могилів-Подільський Отач» співробітниками Вінницької митниці було затримано ОСОБА_10 , у якого було виявлено прихований від митного контролю пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 30, 61 г, який він намагався перемістити на територію Республіки Молдова через митний кордон України, та який він отримав від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , що діяли за попередньою змовою з ОСОБА_7

21 серпня 2013 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , перебуваючи на проспекті Незалежності у м. Могилів-Подільський, отримавши згоду від ОСОБА_11 на те, що він перемістить наркотичний засіб через митний кордон України, передали йому особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 147, 82 г та повідомили, що він має перенести наркотичний засіб через річку Дністер та залишити його на території м. Отрач Республіки Молдова.
Далі, ОСОБА_11 , з вищезазначеним наркотичним засобом, перетнув митний кордон через річку Дністер, проте з невідомих причин повернувся на територію України, залишивши при собі наркотичний засіб. Про час і місце вчинення контрабанди ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_7 , а він в свою чергу проінформував керівництво прикордонного загону та організував вжиття заходів, в результаті яких 21 серпня 2013 року о 16.05 год. співробітниками прикордонного загону було затримано на березі річки Дністер ОСОБА_11 та виявлено у останнього прихований від митного контролю пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Вказаний наркотичний засіб він отримав від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які діяли за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та перемістив його через митний кордон України поза митним контролем.
Також, ОСОБА_7 21 серпня 2013 року діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_9 і ОСОБА_5 , керуючи їхніми діями, надаючи поради, здійснив незаконне переправлення через державний кордон України громадянина ОСОБА_11 за таких обставин.

Так, на виконання вказівок та порад ОСОБА_7 та діючи з ним за попередньою змовою, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , запропонували ОСОБА_11 за грошову винагороду перемістити наркотичний засіб через митний кордон України. Отримавши згоду, вони передали ОСОБА_11 наркотичний засіб та на виконання порад ОСОБА_7 , привели ОСОБА_11 в район міського пляжу м. Могилів-Подільський і показали місце, де він має перетнути кордон України з наркотичним засобом та залишити його на протилежному березі у м. Отрач. ОСОБА_11 виконуючи поради ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діями яких керував ОСОБА_7 , у визначеному місці перетнув кордон та потрапив на територію Республіки Молдова, після чого повернувся у зворотному напрямку, де на території України, на березі річки, його було затримано.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 9 жовтня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змінено.
Визнано винним ОСОБА_5 та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 7 (сім) місяців з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією особистого майна; за ч. 2 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією особистого майна; за ч. 2

ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією особистого майна; за ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди з конфіскацією особистого майна.
Визнано винним ОСОБА_7 та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 7 (сім) місяців з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією особистого майна; за ч. 2 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та конфіскацією особистого майна; за ч. 2

ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, з конфіскацією особистого майна та з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_7 позбавлено спеціального військового звання «майор».
Врешті вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року, щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав свою та засудженого касаційні скарги та просив їх задовольнити, а касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; думку прокурора, який не підтримав касаційні скарги подані прокурором, засудженим та його захисником, просив судові рішення залишити без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти та однобічності досудового і судового слідства, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено, що висновок суду про доведеність винуватості

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, за обставин установлених судом, є правильним, оскільки відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтованим сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, які суд дослідив, належно оцінив і детально виклав у вироку.
В обґрунтування своїх висновків, місцевий суд поклав показання: свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що до нього додому неодноразово приходили ОСОБА_9 з ОСОБА_5 з приводу повернення боргу, дізнались його номер телефону, а 10 липня

2013 року під час зустрічі, саме ОСОБА_5 запропонував йому в рахунок списання боргу перенести пакунок через кордон. В подальшому, ОСОБА_5 наполягав щоб він переніс пакунок та запевняв, що все буде гаразд, однак при перетині кордону, під час проведення працівниками митниці особистого огляду, у нього було вилучено пакунок з наркотичною речовиною; ОСОБА_9 , який будучи допитаний в якості свідка пояснив, що він разом із ОСОБА_5 приїжджали декілька разів до ОСОБА_10 та розмовляли з приводу боргу. Одного разу запропонували йому перенести наркотичний засіб через кордон в рахунок погашення боргу. Ствердив, що передача наркотичної речовини відбулась за місцем проживання ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_5 в його ( ОСОБА_9 ) присутності зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що знайшов людину, яка перенесе наркотичний засіб через кордон; свідка ОСОБА_12 , яка показала суду, що ОСОБА_9 з ОСОБА_5 неодноразово приходили до місяця проживання її чоловіка, розмовляли про борг, при цьому ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_13 . А, одного дня чоловік повернувшись до дому переодягся, взяв паспорт та пішов з ОСОБА_5 , а вранці вона дізналась, що його затримали за спробу незаконного переміщення через кордон наркотичного засобу; свідка ОСОБА_14 , заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , який підтвердив, що від ОСОБА_7 отримував інформацію про можливе переміщення через кордон наркотичного засобу. Пояснив, що ОСОБА_7 заохочувався за результати роботи, а виявлення правопорушень є однією з підстав заохочення. ОРС відносно ОСОБА_10 заведено не було, заходи планував ОСОБА_7 ; свідка ОСОБА_15 , який ствердив, що під час зустрічі

ОСОБА_5 пообіцяв ОСОБА_10 пробачити борг перед ОСОБА_9 , а також, що дасть йому 500 грн, за перенесення пакунку через державний кордон. Аналогічну домовленість ОСОБА_5 мав з ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , підтвердив, що з ОСОБА_7 він знайомий та повідомляв останньому про злочини, що готувались за що отримував винагороду, а засуджений ОСОБА_7 в свою чергу, підтвердив, що спілкувався з ОСОБА_5 в рамках службової діяльності та отримував від нього інформацію про готування до вчинення злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Свідки ОСОБА_16 , який є начальником мобільної прикордонної застави та ОСОБА_17 , який працював на посаді заступника начальник прикордонного загону, підтвердили те, що вони отримували від ОСОБА_7 інформацію про можливе переміщення через кордон наркотичного засобу та за результатами перевірки цієї інформації було затримано ОСОБА_11 з наркотичною речовиною.

А, свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які 21 серпня 2013 року були присутні при виявленні у ОСОБА_11 наркотичного засобу, повідомили, що останній, коли вони його помітили, перебував в річці Дністер ближче до берега Республіки Молдова, а коли повернувся та вийшов з річці у нього було виявлено пакунок з наркотичним засобом. При цьому ОСОБА_11 пояснював, що пакунок йому не належить. Зазначені показання також підтвердив свідок ОСОБА_20 , який був присутній в якості понятого.

Під час розгляду провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 показав, що влітку він познайомився з ОСОБА_5 , який запропонував йому перенести через річку Дністер до Республіки Молдова пакунок і забрати дві пачки сигарет в зворотному напрямку, за що він отримає 500 грн. Оскільки на іншому березі його ніхто не зустрів, він повернувся з пакунком, де був затриманий працівниками прикордонної служби.

Також, свідок ОСОБА_9 підтвердив, що вони зустрічались з ОСОБА_11 , розмовляв з ним ОСОБА_5 . Від останнього він дізнався, що ОСОБА_7 необхідно було, ще один показник, за який мали заплатити 5 000 грн. Підтвердив, що декілька разів розмовляв по телефону з ОСОБА_7 , який погодився, що людина без реєстрації та постійного місця проживання перенесе наркотичний засіб через кордон. Крім того, зазначив, що сприяв порадами ОСОБА_11 з приводу того, як і де зручніше перейти річку. Коли ОСОБА_11 пішов через річку, ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_7 . Вважав, що незаконний перетин кордону по епізоду, як із ОСОБА_10 так і з ОСОБА_11 , необхідно ОСОБА_7 для покращення показників роботи. Гроші на придбання наркотичних засобів отримував в його присутності ОСОБА_5 , але при цьому відходив в машину, а він вже їх отримував від ОСОБА_5 . Користувався телефонним номером, який зазначений в матеріалах кримінального провадження, а номери ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зафіксовано у нього в телефоні. Підтвердив, що телефонні розмови відтворенні в судовому засіданні дійсно відбувались.

Крім цього, доведеність вини засуджених, повністю підтверджується: протоколами огляду місця події та особистого огляду особи від 10 липня 2013 року, з яких, вбачається, що у ОСОБА_10 було виявлено наркотичну речовину, при спробі її переміщення через кордон, а згідно протоколу огляду місця події від 21 серпня 2013 року у ОСОБА_11 було виявлено пакунок з наркотичною речовиною; протоколами пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких, ОСОБА_10 впізнав особу, якою виявився ОСОБА_9 та впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка передала йому пакет з коноплею, свідок ОСОБА_15 впізнав особу на ім`я ОСОБА_21 , а ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 , як особу, що запропонувала йому грошову винагороду за перенесення через кордон пакету, свідок ОСОБА_9 впізнав прикордонника на ім`я ОСОБА_22 на прізвисько « ОСОБА_23 »; протоколами проведення слідчих експериментів, відповідно до яких ОСОБА_9 детально описав обставини переміщення через кордон канабісу ОСОБА_11 , підтвердив, що ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_7 , описав обставини готування та передачі ОСОБА_10 наркотичного засобу, для подальшого переміщення через кордон, а ОСОБА_11 показав обставини вчинення ним злочину та отримання пакунку від ОСОБА_5 ; відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання, ОСОБА_10 впізнав сумку, яка була при ОСОБА_5 10 липня 2013 року; висновками експерта № 638 та № 800, відповідно до яких, вилучена у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 речовина є наркотичним засобом; протоколами огляду інформації на оптичних дисках, з яких встановлена наявність телефонних з`єднань між телефонними номерами, що належать ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , а також підтверджують телефонний зв`язок між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , до, після та в день вчинення злочину ОСОБА_11 , тобто 21 серпня 2013 року, з прив`язкою до базових станцій, адреса яких співпадає з місцем вчинення злочину; витягами наказів начальника ДПС України у

м. Одеса та посадовою інструкцією ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_5 ; протоколами обшуку та вилучення предметів за місцями проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також огляду цих предметів (мобільних телефонів, сумки, тощо); протоколами особистого обшуку ОСОБА_7 , огляду вилучених у нього речей (мобільний телефон, сім-карти); довідкою за підписом заступника начальника ВБКОЗ від 9 вересня 2013 року, згідно якою ОСОБА_7 використовував телефони з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , тощо.

Наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 332 КК України, підтверджується показаннями ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які підтвердили, що інформація про місце вчинення злочину надійшла саме від ОСОБА_7 , проведеними у провадженні слідчими діями, з яких вбачається, що ОСОБА_9 в телефонній розмові з ОСОБА_7 обговорював місце та спосіб вчинення злочину, а ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_7 безпосередньо з місця вчинення злочину та повідомляв про те, що ОСОБА_11 зайшов у річку. Таким чином, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинив незаконне переправлення особи через державний кордон України.
Досліджені в сукупності докази у кримінальному провадженні свідчать про послідовність та узгодженість дій засуджених між собою та у своїй сукупності утворюють склад злочинів за які засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також свідчать про наявність домовленості між ними на вчинення злочинів.

Апеляційний суд, в межах повноважень та в порядку визначеному ст. 404 КПК України, розглянув у повному обсязі доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неповноту досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Визнав ці доводи, з наведенням в ухвалі відповідних мотивів, безпідставними і обґрунтовано дійшов висновку про залишення апеляційних скарг захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_24 та засудженого ОСОБА_7 без задоволення.
При цьому суд в своєму рішенні, крім іншого, зазначив, що в змінах до апеляційної скарги, ОСОБА_5 визнав обставини вчинених злочинів, за які його разом з ОСОБА_7 засуджено, а саме з метою створення показників по службі останнього. Крім того, із заяви ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_7 пропонував йому підшукувати осіб, за грошову винагороду, які б переміщали наркотичні засоби через кордон, а також надавав грошові кошти для придбання цих засобів. На виконання цієї домовленості ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 підшукав для вчинення злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в подальшому, були засуджені за контрабанду наркотичних засобів та вироки щодо яких набрали законної сили.
Зазначені обставини повністю підтвердили допитані в суді першої інстанції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вчинення ОСОБА_7 злочинів з метою створення штучних показників, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_14 , які підтвердили, що одним з критеріїв якості роботи є кількість виявлених правопорушень та ведення ОРС (на забезпечення якої передбачено виділення коштів), що в свою чергу є підставами для заохочення працівників.

З такими висновками судів погоджується і колегія суддів, оскільки вони належним чином мотивовані та вважати їх необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.
Враховуюче викладене, вина засуджених у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведена доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які зібрані у законний спосіб, є достатніми, належними та допустимими.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України. З огляду на викладене обґрунтування касаційної скарги прокурора не містить переконливих доводів, які свідчать про необхідність скасування зазначеного судового рішення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Як убачається із вироку, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції в повному обсязі врахувавши, ступень тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими, дані про особу засудженого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначив йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією предметів контрабанди та конфіскацією майна.

Разом з тим, суд апеляційної переглядаючи кримінальне провадження дійшов обґрунтованого висновку про те, що призначене місцевим судом покарання засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305

КК України (за вчинення замаху на контрабанду) суперечить вимогам ст. 68 КК України (оскільки перевищує дві третини максимального строку найбільш суворого виду покарання) та зменшив розмір призначеного засудженим покарання у виді позбавлення волі, з восьми років до шести років семи місяців кожному, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому, в ухвалі суду зазначено про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. ст. 69, 75 КК України, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів та з огляду на вказівки касаційного суду, що викладені в ухвалі від 2 квітня 2015 року, які відповідно до ч. 2 ст. 439 КПК України є обов`язковими для судів при повторному розгляді. Крім того, визнання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі своєї вини, колегіє апеляційного суду розцінила, як намагання засудженим уникнути суворого покарання, а не його щире каяття.

Покарання призначене ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону або неправильного застосування кримінального закону при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, колегією суддів не виявлено, а тому підстави для задоволення касаційних скарг відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 433, 434, 436

КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 9 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3