Дата документу Справа № 310/3041/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/3041/15-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/1255/16 ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 307 ч. 2, Доповідач в 2 інстанції
309 ч. 2 КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

у режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційні скарги першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працюючий, який в силу ст. 89 КК України не має судимості,
визнаний винним у пред`явленому йому обвинувачені за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волію
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 5082 грн. 90 коп.
Вироком вирішена доля речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок таким, що підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та безпідставного застосування положень ст. 69 КК України.

Просить вирок скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яки призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

В апеляційній скарзі обвинувачений, також не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини та кваліфікації його дій, просить вирок змінити у зв`язку з суворістю покарання і невідповідністю тяжкості злочину та особі обвинуваченого, призначити покарання, з урахуванням щирого каяття, визнання своєї провини, сприяння розкриттю злочину, стану здоров`я матері, не пов`язане з позбавленням волі.

При цьому вказує, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання і дані про особу обвинуваченого. За змістом апеляції, просить вирок змінити, покарання пом`якшити.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Приблизно 20 вересня 2015 року у ОСОБА_7 виник умисел на незаконний збут наркотичних засобів наркозалежним особам на території м. Бердянська.
Так, 20 вересня 2015 року, в ранковий час, ОСОБА_7 , знаходячись у лісосмузі в районі с. Луначарське Бердянський району Запорізької області, виявив десять кущів дикорослої коноплі. Далі, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного виготовлення наркотичного засобу для подальшого збуту, зірвав з даних кущів листя та верхівки, чим незаконно придбав наркотичний засіб, який поклав в один поліетиленовий пакет та незаконно зберігаючи при собі переніс на зупинку громадського транспорту в с. Луначарське, де, продовжуючи зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, приблизно о 18 год. 00 хв., на автобусі сполученням «с. Луначарське м. Бердянськ» перевіз в м. Бердянськ Запорізької області.
Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, переніс його до місяця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Далі, 21 вересня 2015 року, у денний час, знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу для подальшого збуту, переконавшись, що листя та верхівки коноплі повністю висохли, на місці перетер їх за допомогою сита, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, придатний для вживання, який розклав у зіп-пакети та паперові згортки, які сховав у власних речах за місцем свого проживання, тим самим продовжив незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс з метою збуту.
Після чого, 10 лютого 2016 року в ранковий час ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , взяв частину раніше виготовленого ним наркотичного засобу, поклав до кишені брюк, надітих на ньому, та з метою збуту при собі переніс на територію, розташовану поряд з Центральним ринком в м. Бердянську, де, в цей же день, діючи умисно, незаконно збув ОСОБА_10 за 150 грн. 00 коп. паперовий згорток, в якому згідно висновку експерта № 069 від 12.02.2016 року, містився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 0,618 г, який в подальшому ОСОБА_10 добровільно видав співробітникам поліції.
Залишкову частину особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
Крім того, 22 лютого 2016 року, приблизно о 15 год. 20 хв., знаходячись біля будинку № 17, розташованого по вул. Ля-Сейнська в м. Бердянську, ОСОБА_7 виявив медичний шприц, в якому знаходилась рідина. Визначивши за кольором та запахом, що зазначена рідина є особливо небезпечним наркотичним засобом ацетильованим опієм, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного придбання наркотичного засобу для власного вживання, підняв вказаний медичний шприц з наркотичним засобом, чим незаконно придбав його.
Після цього, ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, з метою його подальшого власного вживання, переніс його на територію, розташовану біля будинку № 28-А по вул. Свердлова в м. Бердянську, де, в цей же день, о 15 год. 40 хв., побачивши співробітників поліції та бажаючи уникнути відповідальності за незаконне зберігання наркотичних засобів, викинув його на землю, який 22 лютого 2016 року, в період часу з 16 год. 44 хв. до 17 год. 00 хв., виявлено та вилучено співробітниками поліції.
Згідно висновку експерта № 22 від 12.04.2016 року вилучена у ОСОБА_7 рідина є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 0,593 г, який ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 307 КК України, незаконно зберігав при собі без мети збуту.
Крім того, 24 лютого 2016 року, приблизно о 12 год. 00 хв., до ОСОБА_7 , за місцем його проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупки прийшов ОСОБА_11 , який зробив замовлення на придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, за грошові кошти у сумі 150 грн. 00 коп. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати раніше виниклий умисел, направлений на збут наркотичних засобів, повідомив про місце, де можна забрати наркотичний засіб та вартість зазначеного наркотичного засобу, яка склала 150 грн. 00 коп. Далі, ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 150 грн. 00 коп. та пішов на вулицю, де став під балконом останнього.
Після чого, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання, взяв частину раніше виготовленого ним наркотичного засобу, що знаходився у паперовому згортку, переніс його на балкон та з вікна викинув згорток на вулицю, тим самим ОСОБА_7 в ході проведення оперативної закупки, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, діючи умисно, повторно, незаконно збув ОСОБА_11 наркотичний засіб, який знаходився у паперовому згортку, в якому згідно висновку експерта № 68 від 20.04.2016 року знаходилася речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 2,332 г.
Залишкову частину особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
Крім того, 04 квітня 2016 року, приблизно о 09 год. 00 хв., до ОСОБА_7 , за місцем його проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупки прийшов ОСОБА_12 , який зробив замовлення на придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, за грошові кошти у сумі 150 грн. 00 коп. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати раніше виниклий умисел, направлений на збут наркотичних засобів, повідомив про місце, де можна забрати наркотичний засіб та вартість зазначеного наркотичного засобу, що склала 150 грн. 00 коп. Далі ОСОБА_12 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 150 грн. 00 коп. та залишився чекати його на сходах біля квартири останнього.
Після цього ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання, взяв частину раніше виготовленого наркотичного засобу, що знаходився у паперовому згортку, та незаконно зберігаючи при собі, переніс його на сходи у під`їзд будинку, де, в цей же день, приблизно о 09 год. 10 хв., ОСОБА_7 в ході проведення оперативної закупки, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, діючи умисно, повторно, незаконно збув ОСОБА_12 наркотичний засіб, який знаходився у паперовому згортку, в якому згідно висновку експерта № 68 від 20.04.2016 року знаходиться речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 2,164 г.
Залишкову частину особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
Крім того, 04 квітня 2016 року, приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання, взяв частину раніше виготовленого наркотичного засобу, що знаходилась у двох паперових згортках, та незаконно зберігаючи при собі, з метою збуту, переніс до гаражів, які розташовані навпроти будинку АДРЕСА_2 .
04 квітня 2016 року, в період часу з 11 год. 20 хв. до 11 год. 30 хв., в ході проведення огляду території біля гаражів, які розташовані навпроти будинку АДРЕСА_2 , співробітниками поліції виявлено та вилучено речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 68 від 20.04.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 2,688 г та 1,068 г, які ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, діючи умисно, незаконно зберігав з метою збуту.
Крім того, 04 квітня 2016 року, в період часу з 11 год. 50 хв. до 13 год. 15 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 23.03.2016 року за місцем проживання ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками поліції виявлено та вилучено, згідно висновку експерта № 68 від 20.04.2016 року особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, а саме: з кухонного кутку шість зіп-пакетів та полімерний пакет з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 38,730 г, 27,698 г, 30,622 г, 33,077 г, 32,565 г, 33,779 г та 78,746 г відповідно, сім згортків з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 1,693 г, 3,219 г, 1,755 г, 3,167 г, 0,931 г, 0,384 г та 1,744 г, з тумбочки в кімнаті № 1 зіп-пакет та згорток з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, маса якого в перерахунку на суху речовину складала 3,384 г та 1,848 г, а всього в перерахунку на суху речовину загальною масою 293,342 г, який ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, діючи умисно, незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також про правильність кваліфікації його дії за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, в апеляційних скаргах не заперечується.

Що стосується доводів прокурора та обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, як через м`якість так і через суворість, вони є- необґрунтованими.

Переглядаючи вирок відповідно до ст. 404 КПК України в межах апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі , яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм виром і розміром повинно бути відповідним характеру дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі « Ізмайлов проти Росії» ( п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становить «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 50, 65, 69 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, отже взяв до уваги всі обставини, які впливають на призначення покарання, та на які є посилання в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого.

Так, суд врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, де задовільне характеризується, здійснює догляд за матір`ю - інвалідом ІІ групи, яка страждає на тяжку хворобу.

Щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, суд першої інстанції визнав за обставини, що пом`якшують покарання, і, врахувавши стан здоров`я матері обвинуваченого, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, та обрав остаточне покарання за сукупністю злочинів, яке відповідає за своїм видом та розміром, критерію справедливості, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що упродовж судового провадження обвинувачений критично оцінив свою протиправну поведінку, що виразилось у визнанні вини та готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяв розкриттю злочину, має матір, яка визнана інвалідом ІІ групи, як особа - характеризується задовільно.

Отже висновок суду щодо розміру та виду покарання можна визнати достатньо обґрунтованим. Установлені у справі та відображені фактично у вироку суду пом`якшуючи покарання обставини, наявність яких ніким не оспорюються, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння. З огляду на ці обставини та практики Європейського суду щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу винного й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядної ролі кари як мети покарання, поведінки ОСОБА_7 підчас досудового й судового слідства, колегія суддів вважає за можливим погодитися із застосуванням судом першої інстанції ст. 69 КК України, принципу поглинення при визначені остаточного покарання, без конфіскації майна.

Всупереч доводів апеляційних скарг, підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання, застосування ст. 75 КК України, або ж посилення призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3