Справа № 572/1759/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК-46 - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 6 листопада 2013 року за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2014 року вказаний вирок змінено є засудженим за ч.1 ст.125, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років -
про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Початок строку покарання 09.07.2013 року, кінець строку покарання 06.12.2017 року.
ВСТАНОВИВ :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав, пояснив, що на даний час має право на умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання, оскільки комісією по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення не було враховано наявність заохочення, відомості про яке не були внесені до особової справи.
Представник адміністрації ВК-46 у Рівненській області заперечив проти поданого клопотання, пославшись на висновок засідання комісії по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, якою зроблено висновок про те, що засуджений не довів свого виправлення.
Із матеріалів оглянутої особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній був засуджений, в тому числі, за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин.
На момент подання засудженим клопотання ним дійсно відбуто 2/3 строку призначеного покарання.
Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.
Так, відповідно до наявних в матеріалах справи довідок та характеристик ОСОБА_5 дійсно є працевлаштованим, до роботи ставиться старанно. Однак, одночасно з цим за характером є збудливим, припускав порушення режиму відбування покарання, відповідно до характеристики, виданої станом на 31 березня 2016 року участі у програмах диференційованого виховного впливу не бере.
Як вбачається із довідки про наявність стягнень та заохочень - за час відбуття покарання засуджений мав 3 стягнення та 2 заохочення. Слід врахувати, що останнє стягнення - за злісне порушення установленого порядку відбування покарання, накладено у 2016 році.
Крім цього, відповідно до наявного в матеріалах особової справи засудженого клопотання начальника дільниці соціальної реабілітації засуджений виявив стійкий потяг до протиправної поведінки.
За висновком комісії Катеринівської ВК-46 від 15 квітня 2016 року (протокол №9) засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому комісією вирішено відмовити у застосуванні щодо останнього умовно-дострокового звільнення.
Відповідно до опитувального листа від 6 квітня 2016 року комісія в складі керівників служб установи одноголосно висловилась проти застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.
З огляду на сукупність досліджених доказів, суд вважає, що висновок комісії є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 не довів свого виправлення, так як протягом усього часу відбуття покарання одночасно із заохоченнями на засудженого накладались дисциплінарні стягнення, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього.
З огляду на наведене, клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з моменту її проголошення.
Cуддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_7