Дата документу Справа № 334/3358/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1423/16
Єдиний унікальний № 334/3358/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001722, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого Ленінським районним судом м. Запоріжжя:

- 24.04.2003 року за ч. 3 ст. 183 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробувальним строком на 3 роки;

- 04.10.2006 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 11 днів;

- 14.12.2015 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;

визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2015 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця обмеження волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_8 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.05.2016 року по 05.07.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (40х2 = 80 днів відбутих).

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України 80 днів позбавлення волі рахується як 160 днів обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили залишено у вигляді тримання під вартою. Строк покарання обчислюється з 27.05.2016 року.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 07.03.2016 року, о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, знаходячись у приміщенні магазина «Єва» взяв з полиці 3 коробочки з кремом для обличчя «Л`ореаль» і поклав їх в кишеню, намагаючись викрасти і покинути приміщення магазину «Єва», але був затриманий біля виходу з магазину працівниками охорони.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що під час досудового розслідування та судового розгляду повністю визнав вину у скоєному кримінальному правопорушенні, внаслідок чого судове провадження було проведено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, має мати пенсіонерку, якої є єдиним помічником, що судом необґрунтовано не визнано в якості обставини, що пом`якшує його покарання, а тому просить призначити йому інше покарання, не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.
30.08.2016 року до апеляційного суду від обвинуваченого надійшла заява, в якій він зазначає, що погоджується з вироком суду, у зв`язку з чим, відкликає свою апеляційну скаргу. Але також просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати йому у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що судове рішення слід залишити без змін, а обвинуваченого звільнити від відбування покарання у зв`язку з його відбуттям; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє вирок суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні злочину, за який його засуджено, а також щодо кваліфікації його дій, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушується.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, дані, що характеризують його особу, а також обставини, що пом`якшують покарання, на підставі чого обґрунтовано обрав покарання у виді обмеження волі, після чого призначив покарання згідно з положеннями ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_8 не відбув покарання призначене попереднім вироком. Суд апеляційної інстанції вважає, що таке покарання відповідає тяжкості скоєного ОСОБА_8 , є необхідним і достатнім для виправлення винного. Колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України, суд апеляційної інстанції зараховує в строк покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення з 05.07.2016 року по 09.09.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі. Оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий ОСОБА_8 , перевищує співвідношення, визначене ч. 1 ст. 72 КК України, то він підлягає негайному звільненню від подальшого відбуття покарання.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 05.07.2016 року по 09.09.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з його фактичним відбуттям.
Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4