Провадження №1-кп/748/143/16
Єдиний унікальний № 748/1144/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 03 червня 2015 року відносно
ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, українцяь, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 251 від 25 листопада 2014 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу до військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не з`явився вчасно на службу з відпустки без поважних причин до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

17 травня 2016 року старший солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків. Таким чином старший солдат ОСОБА_3 був незаконно відсутній у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 у період з 16 квітня 2015 року по 16 травня 2016 року, проводячи час на власний розсуд за адресою АДРЕСА_2 .

Своїми умисними діями, що виразились у не з`явленні вчасно на службу з відпустки в умовах особливого періоду, військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України. 01 липня 2016 року між заступником військового прокурора Чернігівського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим за участі захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, у якій ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України в обсязі підозри. Сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки із іспитовим строком один рік. Обвинувачений погодився на його призначення та усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення угоди та затвердження даної угоди про визнання винуватості для обвинуваченого та прокурора є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України; для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.1 ст.474 КПК України;

Обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Виконавши вимоги ст.ст.342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 407 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості, суд згідно з вимогами ч.5,6 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України з`ясував, що обвинувачений розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором відповідає вимогам ст..471 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, а тому вона може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 зазначена вірно. При узгодженні покарання обвинуваченому було враховано обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позово не заявлявся.

При затвердженні угоди виконані умови, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374, 474, 475 КПК України, суд - З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 липня 2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цей злочин, узгоджене з прокурором у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуюча ОСОБА_1