Справа № 589/2935/16-к
Провадження № 1-кс/589/674/16
УХВАЛА
13 липня 2016 р. м.Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника (співвласника майна) ОСОБА_3 , співвласника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
У липні 2016 року до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання, подане ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000925. Заявник вказує, що Шосткинський ВП ГУНП в Сумській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 11.02.2014 за фактом забруднення атмосферного повітря за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 23.05.2014 у даному кримінальному провадженні було накладено арешт на вилучене майно під час обшуку у вигляді трьох металевих бочок за допомогою яких здійснювалося виготовлення деревинного вугілля, які, за твердженням ОСОБА_3 належали йому, а тому останній позбавлений можливості розпоряджатися даним майном. Заявним також вказує, що з часу накладення арешту на вказане майно минуло більше двох років, за такий довгий час були проведені всі необхідні слідчі дії, але повідомлення про підозру нікому не вручене, сторона обвинувачення з обвинувальним актом до суду не звернулась, а отже, на думку ОСОБА_3 , очевидним є факт, що в подальшому застосуванні арешту майна потреба відпала.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав в повному обсязі.Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скапрги заперечив вказавши, що вилучене майно є речовим доказом.

Заслухавши пояснення заявників та прокурора, дослідивши матеріали, додані до клопотання та матеріали витребуваного кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Абзац 2 частини першої статті 174 КПК України передбачає, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній підшитий до провадження документ (супровідний лист) датований 28.03.2016, а остання слідча дія - допит свідка, мала місце 10 листопада 2015 року.

На час розгляду слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна підозра будь-якій особі не повідомлена.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що будь-які розумні строки тривалості даного досудового розслідування вичерпано. Будь-які процесуальні дії в даному кримінальному провадженні не здійснюються взагалі понад 6 місяців.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право кожного на мирне володіння своїм майном.

У справі "Звежинський проти Польщі" (заява N 34049/96) Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, наступні висновки:

«…71. Позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності (цит. вище справа Брумареску). Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (див. рішення у справі "Pressos Compania Naviera S. A." та інші проти Бельгії" від 20 листопада 1995, серія A, N 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (див. цит. вище рішення у справі Спорронга і Льонрота, с. 26-28).
…
73. Суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок….».

За таких обставин подальше збереження арешту майна не може бути виправданим. Будь-яких доводів про необхідність збереження арешту майна слідчий не навів.

Керуючись ст. 8, 55 Конституції України, ст. 174 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна - трьох металевих бочок за допомогою яких здійснювалось виготовлення деревного вугілля, який був застосований згідно ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 23 травня 2014 року (справа № 590/577/14-к, провадження № 1-кс/590/11/14).

Вищевказане майно в присутності слідчого, що здійснює досудове розслідування № 0000925, повернути ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1