АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 653/2989/15-к
Провадження № 11-кп/791/211/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Майське Джанкойського району АР Крим, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 03 червня 2015 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України до 3-х років обмеження волі.

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5-и років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до зазначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання у виді 1 року позбавлення волі призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 03.06.2015 року і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 6-и років позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Генічеськ Херсонської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий:

засуджений за:

-ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;

-ч. 1 ст. 198 КК України до 2-х років позбавлення волі;

-ч. 1 ст. 396 КК України до 1-го року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначення покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки та покладення на нього обов`язків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Генічеськ Херсонської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 16 квітня 2014 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік.

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначення покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки та покладення на нього обов`язків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року ОСОБА_7 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочинів за наступних обставин.

Так, 29 червня 2015 року близько 17 годин ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , у компанії з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 дійшов з ними спільного корисливого умислу, спрямованого на незаконне збагачення шляхом вчинення злочину.

З метою реалізації прямого корисливого умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення ОСОБА_7 шляхом пошкодження вікна проник до жилого будинку ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в той час як ОСОБА_9 на виконання вказаного умислу залишився поблизу вікон на вулиці, а ОСОБА_7 пішов до «Міському пляжу» щоб викликати таксі.

Перебуваючи у вказаному домоволодінні, ОСОБА_7 вчинив крадіжку телевізора чорного кольору фірми «LG», модель 42РС51 вартістю 4 000 грн., який передав через вікно ОСОБА_9 , після чого спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покинув місце події на автомобілі таксі, викликаному останнім, звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, своїми спільними з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 діями, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 4 000 грн.

29 червня 2015 року біля 19 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , переслідуючи раптово виниклий корисний умисел, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, через пошкоджене вікно проник до приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_13 , а саме: ТВ-тюнера моделі «STAR ТRАСК» вартістю 200 грн., три пульти від кондиціонера загальною вартістю 270 грн., п`ять кабелів загальною вартістю 75 грн., столовий набір торгівельної марки «ZЕРТЕR» на 12 персон вартістю 8617 грн. 50 коп., золотий браслет плетіння «Елочка» вагою 25 грам, вартістю 9 250 грн., після чого з місця події зник звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 18 412 грн. 50 коп.

Окрім того, ОСОБА_7 28 червня 2015 року біля 12 години перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , діючи за раптово виниклим корисним умислом направленим на не законне заволодіння чужим майном, діючи повторно, переліз через паркан на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження навісного замку вхідних дверей, проник до господарчої будівлі вищевказаного домоволодіння звідки вчинив крадіжку двох алюмінієвих каструль об`ємом 40 літрів загальною вартістю 300 грн., металевого газового балону об`ємом 50 літрів вартістю 200 грн., алюмінієву соковарку вартістю 100 грн., алюмінієву миску об`ємом 30 літрів вартістю 90 грн., алюмінієвого бідону об`ємом 50 літрів вартістю 300 грн., алюмінієвої каструлю об`ємом 20 літрів вартістю 80 грн., алюмінієву миску об`ємом 20 літрів вартістю 80 грн.; після чого з місця події зник звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, своїми умисними діями спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1 150 грн..

Він же, 29 липня 2015 року біля 15 години, діючи за раптово виниклим корисним умислом направленим на не законне заволодіння чужим майном, діючи повторно, для реалізації свого умислу переліз через паркан на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження вікна проник до жилого будинку вказаного домоволодіння звідки вчинив крадіжку ТВ-тюнера Т2 «ТRIМАХ» ТR 2012НР вартістю 300 грн., пилосос «LG» V3037 RР вартістю 300 грн.., три пульта дистанційного управління загальною вартістю 150 грн.., телевізора «SAMSUNG» СS-212452GQ вартістю 500 грн., DVD програвач «SUPRA» S-ОР16В вартістю 300 грн., мікрохвильова піч «SAMSUNG» МЕ 712 МР вартістю 450 грн., після чого з місця події зник звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, своїми умисними діями спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 2 000 грн.

Після цього, 29 липня 2015 року в період після 15.00 годин ОСОБА_9 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 здійснив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_14 з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на прохання ОСОБА_7 , отримав вищезазначене майно для зберігання за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , та зберігав до 29 липня 2015 коли добровільно видав частину майна, а саме: пилосос «LG» V3037 RР та ТВ-тюнера Т2 «ТRІМАХ» ТR-2012НР, співробітникам міліції Генічеського РВ УМВС, а решту майна, а саме: три пульта дистанційного управління., телевізора «SAMSUNG» СS-212452GQ, DVD) програвач «SUPRA» S-ОР16В, мікрохвильова піч «SAMSUNG» МЕ 712 МР сховав, після чого 29 липня 2015 року біля 18 години, продав разом з ОСОБА_7 .

Продовжуючи свою злочину діяльність, 29 липня 2015 року ОСОБА_9 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 здійснив крадіжку майна яке належить ОСОБА_14 з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , отримав на прохання ОСОБА_7 , вищезазначене майно для зберігання за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , тим самим умисно приховав від правоохоронних органів факт вчинення ОСОБА_7 , кримінального правопорушення.

Не погодившись з постановленим вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію своїх дій, просить скасувати оскаржуваний вирок і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції чи ухвалити новий вирок та призначити йому більш м`яке покарання.

Доводи апеляційної скарги мотивує істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та суворістю призначеного покарання.

В обґрунтування доводів вказує на ті обставини, що йому судом не було роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України та не забезпечена участь адвоката для захисту його інтересів в суді.

Крім того, судом не взято до уваги того, що він сприяв досудовому розслідуванню, відшкодував моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням, а матеріальна шкода відсутня, оскільки всі викрадені речі повернуті потерпілим працівниками міліції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого і просили її задовольнити, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та залишення його без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах і кваліфікація його дій за ст. ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими та належно мотивованими, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме оскаржуваного вироку суду, журналу судового засідання, технічного запису фіксації судового засідання та заяви за власноручним підписом обвинуваченого ОСОБА_7 , кримінальне провадження було розглянуте з визначеним обсягом дослідження доказів, передбаченим ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом було роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України та з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, та з`ясовано питання добровільності їх позицій з цього приводу, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Всі учасники, кожен окремо, погодилися з вище казани порядком дослідження доказів.

Крім того, як вбачається з вищевказаних та іншим матеріалів кримінального провадження у ОСОБА_7 та інших учасників судового провадження судом було з`ясовано питання їх обізнаність з процесуальними правами, в тому числі і правом на захист. Протягом всякого часу судового провадження обвинуваченим ОСОБА_7 не заявлялось клопотання про залучення захисника для надання йому правової допомоги, а його участь в даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 , були роз`яснені його процесуальні права, передбачені ч. 3 ст. 42 КПК України, про що на арк..73 т. 1 мається їх перелік власноручно підписаний ОСОБА_7 .

За таких обставин доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про не роз`яснення йому судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та порушення його права на захист, як під час досудового розслідування, так і в суді, є неспроможними.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обставини, наявність у минулому судимостей.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності і був неодноразово судимий за вчинення, в тому числі, корисливих, навмисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив і майже відразу після засудження за попередньо вчинені кримінальні правопорушення знову вчинив аналогічний умисний злочин, що свідчить про стійкість його злочинних намірів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, має приводи в міліцію, перебуває на обліку у лікаря нарколога, під наглядом у психіатра не знаходиться.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 має відбуватися в місцях позбавлення волі, та призначив йому покарання у межах санкцією статті за вчинене ним кримінальне правопорушення, визнавши таке покарання необхідним і достатнім для попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів.

Крім того, суд першої інстанції цілком обґрунтовано, із застосування вимог ст.ст. 71, 72 КК України, призначив остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупністю вироків.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, суд першої інстанції не знайшов, не встановлені такі дані і при апеляційному розгляді.

Судова колегія визнає необґрунтованими і не бере до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання, оскільки, як вбачається із оскаржуваного вироку, обставина на яку посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а саме активне сприяння розкриттю злочину була врахована судом при прийнятті рішення щодо визначення міри покарання. Інші обставини, на які посилається апелянт, не можуть бути визнані, як обставинами, що пом`якшують його покарання, оскільки матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушення була усунута шляхом повернення викраденого майна потерпілим працівниками міліції, а щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим, в матеріалах провадженні відсутні будь які дані про це. Не надано таких даних і під час апеляційного розгляду провадження.

З урахуванням викладеного, доводи про призначення судом першої інстанції надмірно суворого покарання і необхідності його пом`якшення, є необґрунтованими істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, що тягнуть безумовне скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому покарання, призначеного вироком суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року, відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 22 лютого 2016 року
Ухвала набрала законної сили 22 лютого 2016 року

Суддя: ОСОБА_2
Помічник судді ОСОБА_15