Справа № 740/2211/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1082/2016
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000654 від 26 квітня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий без реєстрації в АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 обраний у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з часу його фактичного затримання, тобто з 21 травня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 491 грн. 04 коп.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено в порядку ст.100 КПК України.

з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що у невстановлений досудовим слідством день у період з 20.05.2015 року по 14.06.2015 року у вечірній час ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_11 , матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи узгоджено та зі спільним умислом з останніми, проникнувши у будинок АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу ОСОБА_10 віконної рами, та в господарське приміщення літньої кухні через вікно, у якому власноруч ОСОБА_7 вибив скло, звідки спільними з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діями, повторно таємно викрав: балон газовий побутовий вартістю 296 грн.; каструлю алюмінієву ємністю 40 літрів вартістю 450 грн.; пічну плиту чавунну вартістю 300 грн.; виварку алюмінієву ємністю 30 літрів вартістю 290 грн.; сокиру вартістю 80 грн.; 100 алюмінієвих ложок загальною вартістю 150 грн.; 10 алюмінієвих виделок загальною вартістю 150 грн.; пічну плиту чавунну вартістю 300 грн.; 2-є пічних металевих дверцят загальною вартістю 150 грн.; балон газовий побутовий вартістю 296 грн.; миски алюмінієві: 1-ну ємністю 6 літрів вартістю 47,50 грн., 2-ві - ємністю 4 літри загальною вартістю 60 грн. та 2-ві ємністю 2 літри загальною вартістю 33,60 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 2603,10 грн.

Прокурор Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості.

Зазначає, що суд належним чином не мотивувавши, і не навівши обґрунтування, змінив обсяг викраденого майна, зазначивши, що викрадено 10 алюмінієвих виделок.

Крім того, суд з недостатньою повнотою для призначення покарання вивчив особу обвинуваченого та не встановивши чи відбув ОСОБА_7 призначене покарання за попереднім вироком зазначив про самостійне його виконання. Вважає, що оскільки згідно ухвали Ічнянського районного суду від 18 травня 2016 року, ОСОБА_7 , було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ічнянського районного суду від 30 червня 2016 року і його направлено для відбуття покарання реально у даному випадку суд мав остаточно призначити покарання за ч.4 ст.70 КК України.

Також зазначає, що суд не звернув увагу на особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, характеризується негативно, злочин скоїв в стані алкогольного сп`яніння, свою вину визнав частково.

У зв`язку з цим, вважає, що ОСОБА_7 необхідно визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, застосувати ч.4 ст.70 КК України і остаточно призначити покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення, в яких зазначає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має та вказує, що незважаючи на зазначену судом кількість викрадених виделок, загальна їх вартість залишається незмінною. Що стосується доводів прокурора про наявність ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2016 року, зазначає, що суд її не досліджував, надане прокурором судове рішення не є оригіналом, а тому не може бути доказом.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, захисника, який вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши таким чином апеляційні доводи, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що в період з 20 травня 2015 року по 14 червня 2015 року, точний день досудовим розслідуванням невстановлений, у вечірній час ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи узгоджено та зі спільним умислом з останніми, проник до будинку АДРЕСА_3 , через віконний отвір, утворений шляхом демонтажу віконної рами, та в господарське приміщення літньої кухні через вікно, вибивши скло, звідки спільними діями з цими двома особами, повторно таємно викрав: балон газовий побутовий вартістю 296 грн.; каструлю алюмінієву ємністю 40 літрів вартістю 450 грн.; пічну плиту чавунну вартістю 300 грн.; виварку алюмінієву ємністю 30 літрів вартістю 290 грн.; сокиру вартістю 80 грн.; 100 алюмінієвих ложок загальною вартістю 150 грн.; 100 алюмінієвих виделок загальною вартістю 150 грн.; пічну плиту чавунну вартістю 300 грн.; 2-є пічних металевих дверцят загальною вартістю 150 грн.; балон газовий побутовий вартістю 296 грн.; миски алюмінієві: 1-ну ємністю 6 літрів вартістю 47,50 грн., 2-ві - ємністю 4 літри загальною вартістю 60 грн. та 2-ві ємністю 2 літри загальною вартістю 33,60 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 2603,10 грн.

Обставини таємного викрадення майна ОСОБА_7 , як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції визнав частково, підтвердивши приблизний час, місце, спосіб викрадення майна та зазначив, що між ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 була домовленість, що незалежно від того, хто та що викраде виручені кошти від здачі металобрухту ділять порівну. Він викрав пічну плиту чавунну та двоє металевих дверцят, що викрали інші особи, йому не відомо, чи здійснювали вони крадіжку з даного господарства раніше або після того, як він від них пішов, йому також не відомо, гроші від продажу викраденого йому ніхто не давав.

Вина обвинуваченого у вчинені даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показаннями самого обвинуваченого про обставини вчинення крадіжки та про попередню домовленість з іншими учасниками на реалізацію спільно викраденого, показаннями потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які об`єктивно узгоджуються з даними протоколів огляду місця події та висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденого майна.

Даним доказам суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку, та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане із проникненням у житло та інше приміщення.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із стороною обвинувачення щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд допустився помилки, і не застосував положення ч.4 ст.70 КК України.

Так, із матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2016 року скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року і засуджений ОСОБА_7 направлений для відбування призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Ухвала суду набрала законної сили 26 травня 2016 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що остаточне покарання ОСОБА_7 має бути призначене на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, колегія суддів дотримується загальних принципів призначення покарання, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України та ст. 70 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом при призначені покарання враховано, а апеляційним судом перевірено та встановлено, що ОСОБА_7 злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, по місцю проживання характеризується незадовільно, раніше судимий за аналогічний злочин, на обліку в лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав частково і кається у вчиненому.

З огляду на наведене, враховуючи доводи прокурора, які він навів в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції слід скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити новий вирок.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21 травня 2016 року по 21 жовтня 2016 року в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але він може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4