Справа № 366/946/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/921/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 13.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
13 липня 2016 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Іванківського районного суду Київської області від 11 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого, -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, у виді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Прибірськ Іванківського району Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, у виді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання речових доказів по справі.
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку, 03.01.2016, близько 11 години, ОСОБА_8 , за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, маючи на меті назбирати металевих виробів для подальшого їх збуту на пункт прийому металобрухту, з використанням велосипеду марки «Україна», оминаючи контрольно-перепускні пункти поліції, встановлені по периметру зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення, через прорив у дротяній огорожі в районі с. Потока Іванківського району Київської області, незаконно проникли на територію відселеного села Розсоха, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 належить до зони відчуження, де у період часу з 11 год. до 14 год. знайшли металеву трубу довжиною 6 м. 14 см. діаметром 13 см. вагою 91 кг та закріпили її на рамі велосипеда марки «Україна» з метою переміщення труби за межі зони відчуження у с. Потока Іванківського району Київської області, без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю для подальшого збуту на пункт прийому металобрухту, в результаті чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили дії, що порушують вимоги режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, а саме: п.5 ч.2 ст.12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили умисне діяння, безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки під час переміщення металевої труби за межі зони відчуження, 03.01.2016, о 14 годині, на околиці відселеного села Розсоха ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було виявлено працівниками поліції, а металеву трубу вагою 91 кг вилучено.
Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність щодо спеціальної конфіскації використаного обвинуваченими засобу та знаряддя під час вчинення ними злочину, а саме велосипеду марки «Україна», який визнано речовим доказом, просить вирок змінити та відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо речового доказу у кримінальному провадженні велосипеда марки «України».

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинувачених учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції в порушення вимог закону, не призначена спеціальна конфіскація велосипеду марки «Україна», який був використаний обвинуваченими під час вчинення кримінального правопорушення є малопереконливими.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, спеціальна конфіскація не застосовується, коли власник (законний володілець) майна не знав і не міг знати про його незаконне використання.

Згідно ч.4 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Так, з обвинувального акту та вироку суду неможливо зробити висновок про власника велосипеду, оскільки його індивідуальні ознаки слідством не встановлені, відповідні документи до справи не долучені, він знаряддям злочину не визнавався, арешт на нього не накладався.

Крім того, при розгляді справи в суді першої інстанції питання про призначення спеціальної конфіскації прокурором не ставилось.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без змін.

Головуючий:

Судді: