Справа № 748/508/16-к провадження № 11-кп/795/581/2016 Категорія - ч.4 ст.426-1 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000012 від 20 січня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від

25 березня 2016 року,

про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Нелипівці, Кельменецького району, Чернівецької області,

проживаючого без реєстрації за адресою: квартира АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 426-1 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого, не оспорюючи кваліфікацію його дій та доведеності вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини кримінального провадження, просив призначити ОСОБА_7 покарання із застосування статті 69 КК України, виключити з вироку місцевого суду позбавлення ОСОБА_7 військового звання «капітан» та вказати в резолютивній частині вироку частину статті про кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Вироком Чернігівського районного суду Чернігвської області від 25 березня 2016 року ОСОБА_7 призначено покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді арешту на строк 6 місяців з відбуванням покарання на гауптвахті.

На підставі статті 54 КК України позбавлено ОСОБА_7 військового звання капітан.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту початку фактичного відбуття покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказав, що застосоване місцевим судом додаткове покарання на підставі статті 54 КК України у виді позбавлення ОСОБА_7 військового звання капітан, є занадто суворим з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про оборону України», призначений наказом №217 Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16 травня 2012 року на посаду командира навчального механізованого взводу 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру СВ ЗС України (в/ч п/п НОМЕР_1 ).

Згідно статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особовий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

14 січня 2015 року Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію»№15/2015, затверджений Законом №113-8 від 15 січня 2015 року, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

У відповідності до статей 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України капітан ОСОБА_7 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Військової присяги віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 20 грудня 2015 року №314 військовослужбовців капітана ОСОБА_7 та солдата ОСОБА_9 направлено у відрядження до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) терміном на 30 діб з 20 грудня 2015 року по 18 січня 2016 року, де капітан ОСОБА_7 виконував обов`язки командира 3-ї зведеної роти, при цьому солдат ОСОБА_9 перебував у прямому підпорядкуванні капітана ОСОБА_7
18 січня 2016 року близько 12 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), а саме у розташуванні казарменого приміщення № 2 на 4 поверсі у розташуванні зведеної 3-ї роти зайшовши до кімнати для вмивання № НОМЕР_3 виявив, що солдат ОСОБА_9 без дозволу командира роти приймає душ у невстановлений розпорядком дня час.
Після отримання пояснень від солдата ОСОБА_9 , щодо причин використання ним душової кабінки, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи усупереч вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, встановлених вимог, що визначають порядок взаємовідносин між військовослужбовцями, реагуючи на відповідь солдата ОСОБА_9 , застосував до останнього насильство, а саме наніс два удари зап`ястям долоні правої руки в ніс солдату ОСОБА_9 , двічі вдарив останнього кулаком по тулубу в ділянку нирок та після того, як солдат ОСОБА_9 повернувся спиною до капітана ОСОБА_7 задля того, щоб вдягти одяг, останній завдав один удар кулаком в ділянку тулуба біля нирок зі сторони спини солдату ОСОБА_9 в результаті чого останньому було спричинено фізичний біль та моральні страждання.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, думку прокурора котрий вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

За змістом статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевий суд при ухвалюванні вироку, яким визнав особу винуватою, не дотримався вимог пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, відповідно до якого, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, про що свідчить відсутність в резолютивній частині вироку посилання суду першої інстанції на відповідну частина статті закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Оскільки внаслідок скасування оскаржуваного вироку призначається новий судовий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , що обумовлює часткове задоволення поданої апеляційної скарги, та чітко узгоджується з вимогами норм частини 2 статті 415 КПК України.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм частини 3 статті 415 та статті 416 КПК України.

Керуючись статтями 9, 405, 407, 412, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2016 року, задовольнити частково.
Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від

25 березня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , скасувати та призначити новий розгляд в Чернігівському районному суді Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4