Справа № 682/4198/14-к
Провадження № 1-кс/682/2/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2015 року Слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,заявника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:
ОСОБА_5 ,звертаючись в суд із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, посилається на те, що за його заявою до ЄРДР за № 0000017 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365 ч.1, 358 ч. 3, 364 ч. 1, 367 ч. 1 КК України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . 16.12. 2014 року слідчим ОСОБА_4 вдруге винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складу цих кримінальних правопорушень. Ця постанова є ідентичною постанові про закриття кримінального провадження від 10.11.2014 року. Слідчим не виконано ухвали слідчого судді Славутського міськрайонного суду від 24.11.2014 року, не здійснено належної перевірки всіх зазначених у його скарзі обставин та не досліджено доказів щодо незаконності розподілу квартир між працівниками Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області, не надано правової оцінки діям колишнього начальника Славутського РВ УМВСУ ОСОБА_7 , голови житлово-побутової комісії РВВС ОСОБА_8 та працівника цього відділу ОСОБА_9 , якому, на його думку, незаконно була виділена квартира, не встановив факту спричинення йому незаконними діями цих осіб шкоди. Крім того, слідчий не взяв до уваги фактів неодноразового скасування судом постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, що стосувались розподілу житла у Славутському РВВС.

Просить скасувати постанову слідчого від 16.12.2014 року як незаконну.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_5 свою скаргу підтримав і, конкретизувавши свої вимоги, пояснив, що,на його думку, злочинність дій вказаних ним осіб полягає в тому, що колишній начальник Славутського РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_7 особисто керував розподілом квартир у райвідділі та разом із головою житлово-побутової комісії ОСОБА_8 допустив при цьому порушення закону, з їх вини було втрачено рішення цієї комісії про виділення йому двокімнатної квартири.З їх же вини одна з 10 належних до розподілу квартир була незаконно виділена слідчому ОСОБА_10 , як висококваліфікованому спеціалісту, хоча він таким спеціалістом не був. На час виділення йому квартири він був молодим спеціалістом. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 примушували його розприватизувати квартиру, як умову отримання іншої квартири. Йому не була надана трикімнатна квартира з посиланням на те, що він від її отримання відмовився, хоча він не відмовлявся від отримання такої квартири, а лише вказував на те, що в ній потрібно зробити відповідний ремонт. Також вказує на те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 була прихована від розподілу квартира за АДРЕСА_1 , яка у 2000 році була закріплена за РВВС. У 2005 році вона була надана працівнику міліції ОСОБА_9 . У 2001 році у РВВС були в наявності і інші квартири, але вони були виділені іншим працівникам, а не йому. Рабчуном і ОСОБА_12 була прихована від розподілу також квартира АДРЕСА_2 , що була незаконно передана водію міжрайонної прокуратури ОСОБА_13 . Злочинність дій ОСОБА_9 полягає в тому, що він отримав безпроцентну позику на придбання квартири,а фактично придбав автомобіль. Отримав трикімнатну квартиру, не звільнивши секцію у гуртожитку та залишивши її своєму сину.

Також вказує на незаконний обмін квартир з метою надання квартири прокурору ОСОБА_14 , в чому винні працівники міськвиконкому.

Вважає, що для прийняття об`єктивного рішення необхідно дослідити ряд документів, зокрема, протоколи засідання ЖПК Славутського РВВС від 18.07.2001 року № 11 , у одному з яких до розподілу значиться 9 квартир, а у другому 10 квартир, співставити та дати оцінку поясненням свідка ОСОБА_15 та поясненням членів ЖПК, виконати вказівки судді, зазначені у в постановах від 16.11.2011 року та 20.01.2012 року, дати об`єктивну оцінку рішенню господарського суду від 12.10.2005 року, витребувати від ЗАТ «Об`єднання «Прогрес» акт прийому передачі ПП «Хосен» квартири АДРЕСА_2 , яку незаконно отримав ОСОБА_13 , лист цього ж об`єднання від 12.07.2007 року про те, що квартира АДРЕСА_2 приватному підприємству «Хосен» не передавалась, його ж лист від 22.12.2000 року до ВКБ УМВС У в Хмельницькій області про позичку квартири АДРЕСА_2 , довідку від 10.02.2010 року про те, що квартира АДРЕСА_2 рахується за РВВС, відповідь від 26.03.2012 року ВКБ УМВС начальнику Славутського РВВС про те , що згідно акту квартира була передана Славутському РВ УМВС, дослідити переписку між Славутським міським головою та начальником Славутського РВ УМВС У в Хмельницькій області ОСОБА_7 , що стосується розподілу житла, позовну заяву ОСОБА_16 , подану до суду у 2006 році про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири у ПП`Хосен».

Заслухавши заявника ОСОБА_5 ,, а також прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які вважають скаргу безпідставною і просять в її задоволенні відмовити, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Із скарги ОСОБА_5 , його пояснень у судовому засіданні вбачається, що він вважає злочинними дії колишнього начальника Славутського РВ УМВС України ОСОБА_7 , голови житлово-побутової комісії РВ УМВС ОСОБА_8 та інспектора ДАІ ОСОБА_17 , що пов`язані з розподілом квартир у Славутському РВ УМВС. На його думку, їх дії підпадають під ознаки ст.ст. 355 ч. 1, 358 ч. 1, 364 ч. 3, 367 ч. 1 КК України.

Диспозиція ст. 355 ч. 1 КК України передбачає примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимогу виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близьким родичем, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання. Заявник вважає, що під диспозицію цієї норми закону підпадають дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вимагали розприватизації ним своєї квартири, як умови отримання іншої квартири. Однак, пропозиція зазначених осіб вчинити такі дії не є примушуванням до виконання чи не виконання цивільно-правових зобов`язань в розумінні ст. 355 КК України. Такі дії не були поєднані з погрозою насильства над заявником або його близькими родичами ,чи пошкодження або знищення їх майна, що ОСОБА_5 ствердив у судовому засіданні, і це ж вбачається з пояснень допитаних під час досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також членів житлово-побутової комісії.Отже,склад цього кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 355 ч. 1 КК України, в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутній.

Щодо підроблення цими особами документів, печаток, штампів докази також відсутні. Заявник не вказує, які саме, на його думку, документи були підроблені. Рішення житлово-побутової комісії приймаються колегіально і не можуть бути підроблені однією особою. Крім того, жодних доказів щодо таких фактів не добуто.Отже, склад кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 358 ч. 1 КК України в діях вищевказаних осіб також відсутній.

Суб`єктом злочину, передбаченого ст. 364 КК України може бути лише службова особа. Голова житлово-побутової комісії ОСОБА_8 не є такою особою, а, отже, і суб`єктом злочину. Рішення такої комісії щодо розподілу жи -тла приймаються колегіально, а не начальником РВВС, чи одноособово головою комісії та затверджуються виконкомом міської ради. Доказів щодо незаконного втручання ОСОБА_7 в роботу ЖПК в процесі досудового слідства не добуто. Отже, в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які одноособово рішень щодо розподілу житла не приймали, не вбачається ознак зловживання владою або службовим становищем.

З цих же підстав не можна вважати, що ці особи допустили перевищення влади або службових повноважень, тобто, вчинили злочин, передбачений ст. 367 ч. 1 КК України.

Численні скарги ОСОБА_5 пов`язані з неотриманням ним житла при його розподілі у Славутському РВ УМВС України в Хмельницькій області у 2000-2001 роках. Однак, порядок надання жилих приміщень регулюється актами житлового законодавства. В разі порушення свого права на отримання житла ОСОБА_5 у встановленому законом порядку вправі був звернутись з позовом до відповідних юридичних чи фізичних осіб за захистом своїх інтересів. Сам факт неотримання ним житла не свідчить про наявність у діях причетних до розподілу житла осіб ознак злочину. ОСОБА_5 неодноразово звертався з позовами до суду і копії рішень судів наявні в матеріалах кримінального провадження.

Зокрема, ОСОБА_5 звертався в суд з позовом з приводу незаконності виділення житла слідчому ОСОБА_10 . Рішенням Славутського міського суду від 1.03.2002 року йому відмовлено в позові про визнання незаконними рішень житлово-побутової комісії Славутського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 18.07.2001 року, виконкому Славутської міської ради № 212 від 16.08.2001 року про затвердження вищевказаного протоколу комісії та визнання незаконним виданого слідчому ОСОБА_10 ордеру на квартиру АДРЕСА_3 . Рішення оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку, але цими судовими інстанціями залишено без змін. У матеріалах кримінального провадження наявні рішення цих судів, якими підтверджено законність надання ОСОБА_10 житла і протилежні твердження ОСОБА_5 безпідставні.(а.с. 146 ,203, 236 т. 6 ).

Судом винесено ряд рішень щодо отримання житла ОСОБА_13 , як на його,так і не на його користь. Ці рішення також наявні у матеріалах кримінального провадження а, отже, були предметом дослідження при проведенні досудового слідства. Рішеннями судів встановлено, що у квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_13 вселився на підставі договору купівлі-продажу, укладеного ним з ПП «Хосен».Рішенням Славутського міськрайонного суду від 22.04.2013 року зокрема, встановлено, що ПП «Хосен» не було власником квартири,а, отже, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 є нікчемним. Разом з тим, є нескасоване рішення Славутського міськрайонного суду від 17.04.2007 року, яким визнано за ОСОБА_13 право користування цим житлом та зобов`язано виконком Славутської міської ради та КП`Славутське ЖКО» укласти з ОСОБА_13 та ОСОБА_18 договір найму житлового приміщення та зареєструвати їх у ньому. ( т.6 а.с.25 ) Крім того, наявне рішення цього ж суду від 18.10.2007 року, що вступило в законну силу, яким відмовлено в позові УМВС України в Хмельницькій області до ОСОБА_13 та ОСОБА_18 про виселення з квартири АДРЕСА_2 ( т. 7 а.с. 74). Рішенням Славутського міськрайонного суду від 27.09.2006 року, що також набрало законної сили, відмовлено в позові ОСОБА_13 до ЗАТ`Об`єднання`Прогрес» та ПМП «Хосен» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 і цим же рішенням відмовлено в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_13 , Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області, виконкому Славутської міської ради, ЗАТ`Об`єднання «Прогрес» про визнання права власності на цю ж квартиру та відмовлено в позові Славутському РВ УМВС України до ОСОБА_13 про виселення з самовільно зайнятої квартири. (т.7 а.с. 14). Слідчим досліджено також рішення господарського суду Хмельницької області від 12.10.2005 року, яким відмовлено в позові ПМП «Хосен» до ЗАТ`Об`єднання`Прогрес» про витребування на виконання умов договору 2-х квартир (т.1. а.с. 133 ).Рішення щодо надання ОСОБА_13 зазначеної квартири житлово-побутовою комісією РВ УМВС чи виконкомом міської ради не приймалось, що вбачається з протоколів засідань житлово-побутової комісії. (а.с.85, 90 т.4). Славутський РВ УМВС звертався в суд з позовом про виселення ОСОБА_13 із спірної квартири. Отже, відсутні підстави посилатись на незаконність дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в питанні забезпечення цієї особи житлом. Питання щодо законності користування Вегерою квартирою АДРЕСА_2 , чи його виселення повинно вирішуватись у цивільному порядку, як і питання обміну квартир для забезпечення житлом міжрайонного прокурора шляхом пред`явлення позову особою, права якої порушені в результаті надання житла вказаним особам. Посилаючись на незаконність такого обміну, ОСОБА_5 у судовому засіданні вказує на вину в цьому працівників виконкому міської ради, а не ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 . Його доводи щодо умисного приховання квартир від розподілу не стверджуються належними доказами. Докази про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приховали від розподілу дві квартири , а саме АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , з метою забезпечення житлом прокурора ОСОБА_14 та водія прокуратури ОСОБА_13 відсутні. У матеріалах справи наявні акти передачі квартир ВКБ УМВС України в Хмельницькій області Славутському РВ УМВС №№ 93 та 94 від 18.04.2000 року для розподілу. Квартири АДРЕСА_4 , 27, 41 у цих актах не значаться.(т.5 а.с.121,22). Не значаться ці квартири і у листі заступника начальника УМВС України в Хмельницькій області від 18.04.2000 року № 38/563 Славутському міському голові про виділення конкретних квартир Славутському РВ УМВС.(т.5 а.с.20). При відсутності актів прийому-передачі спірних квартир Славутському РВ УМВС довідки та листи відповідних посадових осіб, на які посилається ОСОБА_5 , не можуть бути доказом незаконних дій начальника РВВС чи голови ЖПК при розподілі квартир. Квартира АДРЕСА_1 була виділена позачергово прокурору ОСОБА_14 рішенням виконкому Славутської міської ради від 18.07.2000 року № 171(т.2 а.с. 227), а не рішенням ЖПК Славутського РВ УМВС. В подальшому відбувся обмін цієї квартири між організаціями, які приймали дольову участь у будівництві будинку і прокурору ОСОБА_14 була виділена інша квартира не з числа квартир, що належали РВВС. Отже, ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 незаконних дій з приводу розподілу цієї квартири не було вчинено.

Щодо незаконності отримання інспектором ДАІ ОСОБА_9 кредиту банк з позовом не звертався, ордер на отримане ним житло недійсним не визнаний. З пояснень допитаних під час досудового слідства ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших осіб вбачається, що кредиту на придбання житла ОСОБА_9 не отримував у зв`язку з тим, що перестала діяти програма кредитування , житло отримав як першочерговик- чорнобилець. За виділення йому квартири проголосували всі члени ЖПК РВ УМВС, що стверджується поясненнями членів цієї комісії та її протоколом.(т.4 а.с.183, 184).Цей протокол затверджено рішенням виконкому Славутської міської ради від 23.03.2005 року № 75( т. 4 а.с.185) Жодного незаконного впливу з боку начальника РВ УМВС чи голови комісії на членів комісії не встановлено. Виділення йому квартири лише у 2005 році пояснюється тим, що неодноразово проводився її обмін між організаціями, які приймали участь у будівництві будинку. Лист начальника ВКБ УМВС України в Хмельницькій області щодо розподілу цієї квартири між працівниками Славутського РВ УМВС отриманий начальником райвідділу ОСОБА_7 лише у 2004 році. Тобто лише після отримання цього листа від 26.10.2004 року № 38/422 ЖПК райвідділу вправі була прийняти рішення про виділення цієї квартири одній із осіб, що перебували на черзі на отримання житла.(а.с.121 т.8). Як вбачається з цього листа квартира вивільнилась в результаті обміну квартир між юридичними особами, що приймали дольову участь у будівництві будинку, і до цього обміну ОСОБА_7 або ОСОБА_8 непричетні.

Слідчим також були досліджені доводи ОСОБА_5 щодо втрати ЖПК Славутського РВ УМВС рішення комісії про виділення йому двокімнатної квартири. Зокрема, з цього приводу були допитані голова комісії ОСОБА_8 , члени комісії ОСОБА_15 , колишній начальник Славутського МВ УМВСУ ОСОБА_7 та інші особи. Жоден з них не заперечує факту прийняття такого рішення, однак, пояснюють, що це рішення направлялось для затвердження у виконком Славутської міської ради, яким рішення було повернуто без затвердження, оскільки в складі сім`ї ОСОБА_5 не була врахована дочка. З врахуванням цього члена сім`ї ОСОБА_5 мав право на отримання трикімнатної квартири, яка йому пропонувалась, але він відмовився, бажаючи отримати двокімнатну та залишити за собою також однокімнатну, у якій він проживав. Йому було відмовлено та роз`яснено, що може бути виділена трикімнатна квартира при умові здачі однокімнатної. Про його відмову від отримання трикімнатної квартири складений відповідний акт(т. 2 а.с. 204). Вищевказане рішення ЖПК не було надано слідчому, однак, відсутність рішення комісії чи його втрата не є кримінально караним діянням. Як пояснював під час досудового слідства голова комісії ОСОБА_8 та члени комісії рішення про виділення ОСОБА_5 двокімнатної квартири не набрало законної сили, оскільки не було затверджено виконкомом міської ради.Таке рішення могло бути відновлене чи прийняте повторно у разі підтвердження права заявника на двокімнатну квартиру. Під час досудового слідства також було з`ясовано питання щодо розбіжностей у протоколах житлово-побутової комісії від 18.07.2001 року № 11 , у першому з яких до розподілу значилось 9 квартир, а у другому 10 квартир. Як вбачається з наявних у матеріалах справи пояснень голови комісії та її членів, у першому протоколі було зазначено, що розподілу підлягає 9 квартир, оскільки одній квартирі мали намір надати статус службової і тому не включили її до цього протоколу. Однак, тоді ж прийшли до висновку про недоцільність таких дій з врахування інтересів працівників РВВС і в наступному протоколі квартира була включена до розподілу і в ньому було зазначено 10 квартир.Саме цей протокол є дійсним.

Слідчим були досліджені всі обставини в рамках заяви ОСОБА_5 , у матеріалах кримінального провадження у 8 томах наявна вся переписка на недослідження якої він посилається, документація щодо кількості виділених РВВС для розподілу квартир,всі рішення судів з питань розподілу житла, постанови суду та ухвали слідчих суддів, постановлені за скаргами ОСОБА_5 на дії та бездіяльність посадових осіб прокуратури та Славутського РВВС, та за скаргами на постанови слідчого про закриття кримінального провадження, рішення господарського суду Хмельницької області. Посилання заявника на невиконання слідчим попередніх ухвал судів, як на підставу скасування постанови від 16.12.2014 року, є безпідставними,оскільки, як вже зазначалось, в матеріалах кримінального провадження наявні всі документи та пояснення відповідних осіб, на недослідження яких посилається заявник, та на які вказувалось у в ухвалах слідчих суддів,а, отже, вони досліджувались слідчим і на підставі сукупності зібраних доказів ним був зроблений відповідний висновок по суті скарги. Матеріали кримінального провадження дають можливість зробити висновок про відсутність у діях зазначених ОСОБА_5 осіб ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 355 ч.1, 358 ч. 3, 364 ч. 1, 367 ч. 1 КК України.

В разі наявності для того підстав ОСОБА_5 вправі був оскаржити у встановлені законом строки конкретне рішення житлової комісії, що порушувало його права, в порядку ЦПК України, а також рішення суду, що були постановлені з питань розподілу житла.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 16.12. 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000017 за ознаками ст.ст. 355 ч.1, 358 ч. 3, 364 ч. 1, 367 ч. 1 КК України, щодо ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом 5 днів в з дня її проголошення.

Слідчий суддя: