Провадження №1-кп/389/281/15
ЄУН № 389/3991/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
представника потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам"янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001718 від 12.09.2015 року, стосовно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Градизьк Глобинського району Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.
11.09.2015 року, приблизно о 23.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в темну пору доби рухався на автомобілі «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Горького у селі Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області, навпроти будинку №33, в порушення вимог п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, не переконавшись, що виконаний ним маневр буде безпечним, маючи змогу об`єктивно виявити те, що на проїжджій частині є перешкоди, не дотримуючись безпечного інтервалу змінив напрямок руху керованого ним автомобілю, при цьому не прийняв належних заходів для зменшення швидкості, унаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , який стояв на проїжджій частині. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому середньої третини правого стегна, закритого перелому кісток правої гомілки, забійної рани носу, саден та крововиливів на обличчі, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №187 від 19.10.2015 року віднесені до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Згідно висновку судової інженерно-траспортної (автотехнічної) експертизи №1935 від 29.10.2015 року сааме невиконання вимог п.2.3 (б), п.12.3 та 13.3 ПДР України водієм ОСОБА_6 призвели до настання ДТП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та показав суду, що дійсно, 11.09.2015 року, приблизно о 21-22 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався на автомобілі по вул.Горького у с.Богданівка Знам`янського району. Вулиця не освітлювалася і він, завчасно не помітивши велосипедиста ОСОБА_4 , оскільки велосипед не мав будь-яких світловідбиваючих приладів, допустив наїзд на ОСОБА_8 . Після цього він зупинився, вийшов з автомобіля і побачивши, що з двору свого домоволодіння вийшов ОСОБА_9 , попросив останнього викликати міліцію та швидку допомогу. На даний момент шкоду потерпілому не відшкодував, оскільки пред`явлена сума занадто велика для нього. В разі виплати йому страхових виплат, зобов`язується відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду. У вчиненому розкаявся, хоча до теперішнього часу не розуміє, як могло таке статися, вибачився перед потерпілим, просить суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 11.09.2015 року близько 22.00 години він йшов по вул.Горького в с.Богданівка і котив велосипед, оскільки на одному з колес була пробита камера. Вулиця на освітлювалася і було темно. Ні його одяг, ні велосипед ніяких світло відбиваючих приладів не мали. Вулиця має односторонній рух і він йшов по правому краю по узбіччю. Ні звуку автомобіля, який наближається, ні світла фар він не чув і не бачив та не пам`ятає як все сталося. Отямився вже в лікарні, прив`язаний до ліжка і не розумів що сталося. Потім дізнався, що обвинувачений ОСОБА_6 керуючи автомобілем і перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння збив його разом з велосипедом. Вважає, що обвинувачений їхав з не ввімкненими фарами, тому він і не побачив, що наближається автомобіль. В частині цивільного позову пояснив суду, що внаслідок вчиненого шодо нього кримінального правопорушення, він був два тижня прикутий до ліжка, що завдало йому моральної шкоди, яку він і просить стягнути з обвинуваченого. Також, просить стягнути з обвинувченого ОСОБА_6 вартість велосипеду, яка на даний час складає 8322 грн. та транспортні послуги, які складаються з витрат, пов`язаних з госпіталізацією його до лікарні, доставкою до лікарні на консультації. Крім того,потерпілим ОСОБА_4 заявлена вимога про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_6 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона є дружиною обвинуваченого. 11.09.2015 року вона була черговою по переїзду. До неї приїжджав її чоловік, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів чоловіка їй відомо, що потерпілий ОСОБА_4 разом з ним вживав спиртні напої. Наступного дня їй стало відомо, що її чоловік збив потерпілого. Вони намагалися відшкодувати потерпілому збитки, але він відмовився і вимагав 60 тисяч гривень.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 12.09.2015 року близько 22-23 години він з дружиною знаходилися вдома і почувши удар, вийшли на вулицю. Там вони побачили обвинуваченого, який повідомив, що він збив людину і попросив викликати міліцію та швидку допомогу. Від ОСОБА_6 було чути запах алкоголю. Чи були на автомобілі увімкнені фари, він точно не пам`ятає. Обвинувачений повідомив йому, що перед цим він з потерпілим відпочивали в центрі.

Також вина обвинуваченого доведена:

Рапортом оперативного чергового Знам`янського МВ УМВС (а.с.3), відповідно до якого до чергової частини надійшло повідомлення про скоєння ДТП;

Протоколом огляду місця події (а.с.4-5), - відповідно до якого місцем огляду є ділянка місцевості, розташована напроти домоволодіння АДРЕСА_1 та схемою ДТП (а.с.6);

Висновком щодо результатів медичного огляду (а.с.11), - відповідно до якого 12.09.2015 року о 03.00 годині, ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

Довідкою Знам`янської ЦРЛ (а.с.12), - відповідно до якої 12.09.2015 року на приймальне відділення доставлений ОСОБА_4 ;

Висновком експерта №1714 (а.с.27-28), відповідно до якого гальмівна система, рульове керування та ходова частина наданого на експертизу автомобіля, на момент настання ДТП знаходилися у технічно справному стані;

Висновком експерта №187 (а.с.48-49), - відповідно до якого виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я;

Протоколом проведення слідчого експерименту (а.с.51-52), в ході якого ОСОБА_6 показав та розповів як та при яких обставинах відбулася ДТП;

Висновком експерта №1935 (а.с.58-62), - згідно якого невідповідні дії водія ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження - доведена, а його дії кваліфіковані правильно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, який закон класифікує як злочин невеликої тяжкості, особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому розкаявся, скоїв злочин з необережності.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, вислухавши думку прокурора, захисника, потерпілого та представника потерпілого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих його вину обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, шляхом встановлення йому іспитового терміну та покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Оскільки злочин ОСОБА_6 скоєно в стані алкогольного сп"яніння, суд вважає за необхідне позбавити його право керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.З урахуванням наведених вище норм закону та зазначених вище обставин, та зважаючи на положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає, що доводи потерпілого та його представника про необхідність призначення ОСОБА_11 суворого покарання та його реального відбуття, безпідставні.

Згідно ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Потерпілим надані квитанції №90 від 15.09.2015 року, №269 від 13.10.2015 року, №291 від 16.11.2015 року про витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. (а.с.124-126). В матеріалах справи є угода про надання правової допомоги №91 від 15.09.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 (а.с.127), відповідно до якої Угода набирає чинності з моменту підписання.
Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Прокурором в інтересах держави в особі Знам`янської місцевої прокуратури заявлено цивільний позов на суму 850,20 коп., які було витрачено Знам`янською центральною лікарнею на лікування потерпілого ОСОБА_4 . Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ст.88 Бюджетного кодексу України міська лікарня фінансується за рахунок коштів міського бюджету.
Вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4 підтверджується довідкою Знам`янської ЦРЛ (а.с.107), розрахунком вартості ліжко-днів по знам`янській ЦРЛ (а.с.108), отже, позов прокурора до обвинуваченого про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого від злочину ґрунтується на законі, є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
В судовому засіданні доведено потерпілим ОСОБА_4 витрати на лікування на суму 37569,13 грн. Судом встановлено і не оспорюється потерпілим, що вартість ліків, перелічених в накладній ( а.с.117) підтверджується також і чеками ( а.с.120) тому подвійного рахування не потребує. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних та моральних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, у порушені його нормальних життєвих зв`язках через неможливість продовження активного громадського життя, оскільки він і досі не може пересуватись без сторонньої допомоги, однак керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути на користь потерпілого з обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 40000 гривень.
Щодо задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого вартості велосипеду в сумі 8329 грн. та відшкодування транспортних послуг в сумі 1955,80 грн., суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в судовому засіданні потерпілим вищезазначені суми не підтверджені доказами.
Згідно ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, тому з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 необхідно стягнути 3000 грн. витрат на правову допомогу.
Суд вважає, що стягнення матеріальної та моральної шкоди необхідно здійснити саме з обвинуваченого, а не зі страхової компанії, як того просить ОСОБА_6 з наступних підстав.
Відповідно правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №6-2808 цс 15 від 20 січня 2016 року, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Тобто право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування.В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

В даному випадку потерпілий заявив позовні вимоги виключно до обвинуваченого та наполягає на стягненні належних йому сум саме з ОСОБА_6 , тому суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_6 та його захисника про необхідність стягнення коштів зі страхової компанії.

Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати по кримінальному провадженню за проведення автотехнічних експертиз №1714 від 21.09.2015 року в сумі 768,00 грн., №1716 від 09.10.2015 року в сумі768,00 грн., №1935 від 29.10.2015 року в сумі 614,40 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання:за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов Знам`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Знам`янської центральної районної лікарні задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Градизьк Глобинського району Полтавської області, на користь Знам`янської центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Градизьк Глобинського району Полтавської області, на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 37569 (тридцять сім тисяч п"ятьсот шістдесят дев"ять грн) 13 коп та моральну шкоду у розмірі 40000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., а всього 77569 (тридцять сім тисяч п"ятьсот шістдесят дев"ять) грн. 13 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі за проведення автотехнічних експертиз №1714 від 21.09.2015 року в сумі 768,00 грн., №1716 від 09.10.2015 року в сумі 768,00 грн., №1935 від 29.10.2015 року в сумі 614,40 грн., а всього 2150 (дві тисячі сто п`ятдесят) грн. 40 коп.
Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перееданий на зберігання ОСОБА_6 залишити останньому, як йому належний;
Речовий доказ: велосипед «Україна», який знаходиться на зберіганні на майданчику збереження речових доказів повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1