04.12.2015 Справа №607/2919/14-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3
Захисник заявила клопотання про зміну обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке мотивується тим, що стан здоров`я даного обвинуваченого за час його перебування під вартою значно погіршився, про що свідчать його постійні звернення до пункту охорони здоров`я Чортківської установи ВП УДПтСУ в Тернопільській області (№26), об`єктивна неможливість лікувати його належним чином в умовах ізоляції, а також неодноразові виїзди бригад ШМД в ІТТ та Тернопільський міськрайоний суд Тернопільської області у зв`язку із негативним станом здоров`я обвинуваченого.
Суд, заслухавши клопотання захисника, підтримане обвинуваченим, думку прокурора, яка заперечила у задоволенні клопотання захисника та вважає, що слід продовжити строк дії попередньо обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, які були при обранні даного виду запобіжного заходу, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважає, що у задоволенні клопотання захисника, що було підтримане обвинуваченим, необхідно відмовити, зважаючи на наступні обставини.
Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За час перебування під вартою, як слідує із медичних документів, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 погіршився, зокрема, на даний час останній хворіє хронічним панкреатитом у фазі нестабільної ремісії, напади приступодібної болі, виразковою хворобою 12 палої кишки, ерозивним бульбітом, хронічним гастродуоденітом у фазі загострення, дуоденогастральним рефмаксом, деформація цибулини дванадцятипалої кишки 2 ст., вегетосудинною дистонією по змішаному типу, СНОСТ, з приводу чого йому призначено амбулаторне лікування з виконанням призначень лікарів.
Вказане погіршення стану здоров`я обвинуваченого спостерігалось також під час судового розгляду кримінальних проваджень, де 18 та 25 листопада 2015 року в зал судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області проводився виклик працівників ШМД унаслідок поганого самопочуття обвинуваченого.
Працівники ШМД, після обстеження ОСОБА_3 та проведення відповідних медичних маніпуляцій з ним, констатували такий його стан здоров`я, який унеможливлював участь останнього у судовому розгляді, унаслідок чого судовий розгляд кримінальних проваджень неодноразово відкладався.
Відповідно до ст.177 КПК країни метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За правилами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Зважаючи на наведені обставини, враховуючи наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі, за вчинення злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжких та середньої тяжкості злочинів, ніде не працює, не має самостійного доходу та засобів до існування, що дає суду підстави вважати, що обвинувачений, у разі зміни раніше обраного йому найсуворішого запобіжного у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, матиме можливість, зважаючи на санкції кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, скритися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому клопотання захисника про зміну обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання до задоволення не підлягає.
Водночас, суд, зважаючи на вкрай негативний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , зумовленої об`єктивними факторами неможливості надати відповідне лікування обвинуваченому в умовах Чортківської установи ВП УДПтСУ в Тернопільській області (№26), з метою недопущення подальшого погіршення цього стану, приходить до висновку, що раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно змінити на домашній арешт із забороною обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло, що в АДРЕСА_1 , у період доби з 15 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України також необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати до суду або до прокурора за першою ж вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з особами потерпілими та свідками у кримінальних провадженнях з метою схиляння їх до надання неправдивих показань; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків встановити до 04 лютого 2016 року.
Копію ухвали невідкладно направити на адресу Тернопільського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з метою поставлення ОСОБА_3 на облік, про що повідомити Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
На підставі викладеного і керуючись ст.331, розділом ІІ КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання захисника про зміну раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Змінити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло, що в АДРЕСА_1 , у період доби з 15 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати до суду або до прокурора за першою ж вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з особами потерпілими та свідками у кримінальних провадженнях з метою схиляння їх до надання неправдивих показань; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків встановити до 04 лютого 2016 року.
Копію ухвали невідкладно направити на адресу Тернопільського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з метою поставлення ОСОБА_3 на облік, про що повідомити Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1