Справа № 190/1194/16-к
Провадження №1-кп/190/81/16
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/81/16 (ЄРДР №0000475, №0000803) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, має неповну середню освіту, одруженого, має на вихованні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, військовонезобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2016 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.05.2016 року приблизно о 02год. ОСОБА_4 проник через незачинену хвіртку на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_6 , де біля веранди на подвір`ї побачив мотоцикл «Jawa» 350/ року випуску (двигун НОМЕР_1 ) червоного кольору, д/н НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_3 , після чого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, скориставшись тим, що стояла нічна пора доби, свідків та очевидців не було та за його злочинними діями ніхто не спостерігав, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 підійшов до веранди будинку, де стояв вищезазначений мотоцикл «Jawa» 350/ року випуску, вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи №01/06 від 23.05.2016 року становить 7625 грн. 00 коп., та незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. Після чого обвинувачений викотив вказаний транспортний засіб за територію вказаного домоволодіння на вулицю та покотив до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7625 грн.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно з проникненням у інше сховище.

Крім того 16.07.2016 року приблизно о 14.00год ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , де на той час він проживав, керуючись корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що крім нього нікого вдома немає, вирішив таємно викрасти мобільний телефон марки "Samsung La Fleur GT-C3520" рожевого кольору, що належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливої зацікавленості, ОСОБА_4 16.07.2016 року приблизно о 14.10год, перебуваючи в приміщенні кімнати жилого будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном марки "Samsung La Fleur GT-C3520" рожевого кольору, який лежав на письмовому столі кімнати вказаного будинку, вартістю 280 гривень, що підтверджується висновком експерта від 25.07.2016 року №73. З викраденим телефоном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 280 гривень.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

За сукупністю скоєних кримінальних правопорушень в об`єднаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно з проникненням у інше сховище) та за ч.2 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно).

В судовому розгляді ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України визнав у повному обсязі, відмовившись від дачі показань відносно себе за ст.63 Конституцією України.

Крім того обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем. Також ОСОБА_4 в судовому розгляді подав заяву про визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, за об`єднаним провадженням повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло. Добровільність подання вказаних заяв та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено судом в судовому засіданні.

Прокурор проти заяв обвинуваченого не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовий розгляд не з`явилися, до суду надано заяви від кожного потерпілого про розгляд даного судового провадження за їх відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого потерпілі не мають.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме - доказів на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з цим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вчинив умисні тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості під час іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчинених правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленими обвинуваченнями в межах санкцій статей Особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі за ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.289 КК України (з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, поглинувши менш суворе покарання більш суворим), визначивши при цьому остаточне покарання у відповідності з положеннями ст.ст.71,78 КК України шляхом часткового приєднання до визначеного за сукупністю злочинів покарання невідбутої частини покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2016 року у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України, в т.ч. іншої міри покарання, суд не вбачає. При цьому суд зазначає, що до суду під час судового розгляду не надано будь-яких медичних документів щодо неможливості відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за станом здоров`я чи інших підстав.

Оскільки запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу з підстав наявності ризиків невиконання обвинуваченим обов`язків до суду в порядку ст.184 КПК України під час судового розгляду не заявлено та судом в порядку ст.ст.193,194 КПК України не розглядалося, клопотань про доповнення судового розгляду не заявлялося, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід не обирався, речові докази згідно ст.100 КПК України слід залишити у потерпілих.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2016 року до визначеного цим вироком за сукупністю злочинів покарання остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ мотоцикл «Jawa» 350/ року випуску (двигун 131828) червоного кольору, д/н НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_3 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому.

Речовий доказ - мобільний телефон марки "Samsung La Fleur GT-C3520", який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити останній.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1