Справа 688/2347/16-к
№ 1-кп/688/107/16
Вирок
Іменем України
28 липня 2016 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка кримінальне провадження №0000233 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні якого троє малолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

встановив:
21 лютого 2016 року близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, вчинив суперечку із своєю матір`ю ОСОБА_8 з приводу зникнення при невідомих обставинах у нього грошей в сумі 200 доларів США, в яку втрутилась його рідна сестра ОСОБА_5 , ставши на захист матері, заспокоювала його. Такі її дії розлютили обвинуваченого, а тому останній умисно наніс три удари внутрішньою стороною правої руки в область голови та обличчя ОСОБА_5 , від яких вона втратила рівновагу та впала на підлогу, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, умисно ногою наніс близько трьох ударів по тулубу, плечу та поясниці, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі верхньої губи, синця на зовнішній поверхні правого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 64 від 22.02.2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнав та суду показав, що між ним, його матір`ю та рідною сестрою склались неприязні відносини через будинок матері. Він мав намір привести свою дружину із дітьми до будинку матері, добудувати до нього ще частину будинку, щоб там постійно проживати. Однак, рідна сестра, яка проживає у вказаному будинку із чоловіком та дітьми, не погоджувалась із його планами. 19.02.2016 року прийшов в будинок матері разом із своєю дружиною на АДРЕСА_1 , де проживав в одній із кімнат. Ввечері того ж дня між ними виникла чергова суперечка, під час якої він виштовхнув потерпілу із кімнати, де вони були із дружиною, а тому вона викликала працівників поліції. Стверджував, що тілесних ушкоджень їй не наносив, а лише виштовхнув із кімнати. На наступний день пішов з дому, проживав постійно по АДРЕСА_2 у кума ОСОБА_9 , на роботу практично не ходив, оскільки була поломана машина. А тому, в день та час, вказаний в обвинувальному акті, в будинку матері не був, про нанесення тілесних ушкоджень потерпілій йому нічого не відомо.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винність у заподіянні потерпілій легкого тілесного ушкодження за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що проживає в АДРЕСА_1 , разом з чоловіком, дітьми та матір`ю ОСОБА_8 , якій і належить вказаний будинок. Обвинувачений ОСОБА_7 , який є її рідним братом, вимагав у матері та у неї звільнити його кімнату, оскільки хотів добудувати ще частину будинку та привести туди свою сім`ю. Мати не погоджувалась, оскільки останній мав багато непогашених кредитів. Між ними склались неприязні відносини, оскільки ОСОБА_7 виганяє матір в будинок пристарілих, ображає та принижує її. За це мати написала багато заяв до поліції, а вона у вказаних суперечках значиться як свідок. Після підписання нею пояснень свідка у вказаних адміністративних справах, ОСОБА_7 почав обвинувачувати їх у крадіжці 200 доларів США. 19.02.2016 року до будинку прийшов обвинувачений із дружиною, щоб вона підтвердила, що давала йому 200 доларів США на ремонт автомобіля. Під час розмови, їх звинуватили у крадіжці цих грошей. Крім того, під час розмови про те, що в будинку всі разом вони проживати не зможуть, почалась суперечка, обвинувачений почав душити її за шию. Після цього, вона викликала працівників поліції та написала заяву. Зранку 20.02.2016 року обвинувачений пішов із будинку. Його не було цілий день. 21.02.2016 року близько 02 год. 30 хв. обвинувачений повернувся додому та погрожуючи, почав у матері вимагати повернути викрадені гроші. Вони із чоловіком відпочивали. Однак, від криків, які лунали в коридорі, вона вийшла з`ясувати що трапилось. Обізвавши її, внутрішньою стороною правої руки ОСОБА_7 наніс три удари в голову в область потилиці та обличчя, пошкодивши губу. Мама, яка стояла поруч, побігла будити чоловіка, щоб допоміг. Від останнього удару впала на підлогу, а він наніс їй декілька ударів ногами по тулубу та поясниці. Коли вона повідомила, що викликає поліцію, обвинувачений втік з будинку. Вона викликала працівників поліції та швидку, оскільки погано себе почувала.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 . Разом із нею проживає по АДРЕСА_1 в будинку її матері. 21.02.2016 року вночі спав. Його розбудила теща, повідомивши, що дружину б`є брат ОСОБА_7 . Війшовши з кімнати, побачив на підлозі дружину, а в цей час з будинку вибігав обвинувачений, бачив його зі спини, впізнав по куртці. Чув як він сів в машину і поїхав. Стверджував, що це був саме обвинувачений, оскільки ніхто чужий в будинок зайти не зміг би, оскільки будинок на ніч зачиняють. Теща відчинила двері сину ОСОБА_7 , оскільки він власних ключів не має. Так як ОСОБА_7 побив дружину та вона себе погано почувала, викликали поліцію та швидку допомогу. В цей день дружина також написала заяву у поліцію, а швидка надавала медичну допомогу. На тілі дружини були сліди нанесення тілесних ушкоджень, а саме синяки, однак зі спливом часу не пам`ятає точно де, вроді як в області шиї, плеча, на руці.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_7 є її сином, а потерпіла ОСОБА_5 є її донькою. Між нею та сином склались неприязні відносини через її будинок. 19.02.2016 року обвинувачений душив її доньку ОСОБА_5 руками за шию. 21.02.2016 року близько 3 год. обвинувачений подзвонив у двері, вона впустила його у будинок. Відразу почав вимагати повернути, начебто викрадені ними гроші в сумі 200 доларів США, двері не зачиняв, на вулиці його чекав автомобіль. При цьому в коридорі будинку кричав, погрожував, від цього проснулись діти та вийшла донька ОСОБА_5 . Донька вступилась за неї, а розлючений обвинувачений, обізвав та наніс їй удари в голову, від яких вона впала на землю. В цей час, син продовжив їй наносити удари ногами по тулубу. А тому, вона побігла у кімнату, де спав чоловік доньки, щоб його розбудити та він міг її захистити. Коли вони вийшли з зятем, обвинувачений вибіг з будинку, сів у машину та поїхав. Стверджує, що на тілі потерпілої бачила сліди нанесення ударів.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні показали, що 21.02.2016 року перебували на чергуванні в Шепетівському ВП ГУНП в Хмельницькій області. 21.02.2016 року здійснювали виїзд на місце за викликом, що надійшов по 102. Приїхавши на вул.Лермонтова, 9, в м.Шепетівка, потерпілій ОСОБА_5 надавала швидка першу медичну допомогу. В подальшому опитали потерпілу з приводу того, що сталось. Із пояснень останньої слідувало, що брат наніс їй тілесні ушкодження. На обличчі останньої бачили пошкоджену губу.

З висновку судово-медичної експертизи № 64 від 22.02.2016 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: садно на шкірі верхньої губи, синець на зовнішній поверхні правого плеча, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною, належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.п. 27).

Повідомленням відокремленого підрозділу Хмельницького обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Шепетівської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги від 11.05.2016 року № 43 (а.п. 60) стверджується, що 21.02.2016 року о 3 год. 19 хв. на диспетчерську службу станції поступив виклик до ОСОБА_5 на адресу АДРЕСА_1 . Приводом виклику було те, що її побили. Крім того, вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 на момент прибуття бригади 03 год. 24 хв. скаржилась на головні болі і болі у спині. Зі слів потерпілої її побив рідний брат. На місці була надана медична допомога, від госпіталізації ОСОБА_5 відмовилась.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 11.05.2016 року та фото-таблиць до нього (а.п. 69-72), потерпіла ОСОБА_5 показала механізм нанесення їй ударів ОСОБА_7 21.02.2016 року у будинку АДРЕСА_1 , а саме продемонструвала механізм нанесення двох ударів правою рукою в область голови та один удар в область губи з лівої сторони внутрішньою стороною руки та після падіння на підлогу, механізм нанесення трьох ударів ногою в область тулубу та правого передпліччя.

Показання свідка ОСОБА_9 про те, що в лютому обвинувачений ОСОБА_7 бував у нього, але він не пам`ятає точно коли саме, у нього приходить в день поспати, оскільки в ночі працює таксистом, про виниклий між обвинуваченим та потерпілою конфлікт йому нічого не відомо, суд до уваги не приймає, вважає їх такими, що не мають доказового значення, оскільки ні підтвердити, ні спростувати показання обвинуваченого ОСОБА_7 вони не можуть, так як свідок не пам`ятає чи знаходився у нього обвинувачений ОСОБА_7 у день та час зазначений у обвинувальному акті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 повністю доведена у судовому засіданні і його дії органом досудового слідства кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид та строк покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не судимий, скоїв злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, здоровий та працездатний, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи наведені обставини, особу обвинуваченого, який є працездатним, але не працює, думку потерпілої, яка просила обвинуваченого покарати, з огляду на види покарань, передбачені санкцією ч.1 ст. 125 КК України, для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, виходячи з положень ст. 65 цього Кодексу, суд знаходить необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді громадських робіт на максимальний строк.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1