1-кп/381/175/16
381/2216/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«15» червня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/175/16

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000991 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Фастова Київської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , учениці десятого класу Фастівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, українки, громадянки України, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , вказаної обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_5 , а також інших учасників судового провадження: законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_7 та представника уповноваженого підрозділу органу Національної поліції ОСОБА_8 , -

У С Т А Н О В И В:
30 квітня 2016 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючина законних підставах у квартирі АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, у спосіб відкритого доступу, привласнила майно, що належить гр. ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон «Samsung» G 361 H, вартістю 1700 грн. та грошові кошти в сумі 800 грн., а всього викрала чуже майно на загальну суму 2500 грн., яким розпорядилася на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинувачену ОСОБА_9 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), на підставі встановлених судом таких обставин.

Так, допитана щодо кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_9 визнала себе винною повністю, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що вона дійсно 30 квітня 2016 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_2 , з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що її ніхто не бачить, привласнила належні потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung» та грошові кошти в сумі 800 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.

Не зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, її вина за наведених вище і встановлених судом обставин підтверджується крім власне її показань, також і усією сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй допустимості та достовірності.

Допитаний сторонами потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив фактичні данні про те, що 30 квітня 2016 року близько 10 год. 00 хв. до нього додому, а саме у квартиру АДРЕСА_2 прийшла ОСОБА_9 з якою він познайомився в лютому 2016 року. Він запросив її у помешкання та позичив 240 грн, які нібито були потрібні їй для вирішення особистих проблем. Через деякий час він пішов з дому відпочивати разом з друзями та близько 17 год. 00 хв. до нього зателефонувала тітка, яка повідомила, що ОСОБА_9 знову прийшла до нього в гості та чекає у квартирі. Згодом він повернувся додому і разом з ОСОБА_9 перебував на балконі. В цей час вона взяла його мобільний телефон «Samsung», так як їй начебто потрібен був доступ до мережі Інтернет, а він приліг на диван дивитись телевізор та заснув. Приблизно через дві години він прокинувся і побачив, що ОСОБА_9 в квартирі вже не було, а його мобільний телефон, а також гроші в сумі 800 грн., зникли. Він же одразу, з приводу крадіжки, звернувся із заявою до працівників поліції.

Як видно з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_11 звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про злочин саме 30 квітня 2016 року.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту, проведеного з підозрюваною ОСОБА_9 24 травня 2016 року, вона підтверджувала всі обставини інкримінованого їй злочину та уточнювала деталі його скоєння.

З дослідженої в судовому засіданні довідки вартості викраденого у ОСОБА_10 майна видно, що вартість мобільний телефон «Samsung» G 361 H, становить 1700 грн.

Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали вказані і встановлені показаннями потерпілого, протоколом слідчого експерименту та іншими документами фактичні обставини справи.

З огляду на це визнавальні показання обвинуваченої ОСОБА_9 підтверджені наведеними вище доказами, обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а тому суд визнає показання обвинуваченої щирими і поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення про її винуватість.

Отже, суд визнає показання обвинуваченої ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , всі наведені вище протоколи слідчих дій з додатками, довідка вартості викраденого майна та інші документи, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_9 на вчинення крадіжки чужого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає її щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітньою.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, суд згідно з вимогами ст.ст. 65 та 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, умисним та корисливим (ч. 1 ст. 185 КК України), дані про особу винної, яка: зростала без матері, яку втратила, в даний час виховується у дитячому будинку і частково у біологічного батька, до вчиненого нею діяння поставилася негативно та визнала вину, після вчинення злочину не допускала інших правопорушень, має нормальний стан здоров`я та загального розвитку, характеризується вцілому посередньо, протягом останнього часу не відвідує школу без поважних причин, неналежно себе поводить у побуті, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має належні умови життя та виховання у дитячому будинку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, думку з цього приводу потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинувачену, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_9 мінімальне за розміром та максимальне за видом покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, встановлені дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 та інші вказані вище обставини кримінального провадження, у тому числі її умови життя та виховання, суд вважає за можливе в даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до неї ст.ст. 75 та 104 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод ст.ст. 1, 373-376, 394, 484, 485 та 487 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_9 обчислювати з дня постановлення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_13 БОНЧЕВ