УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність групи слідчих СУ ГУ НП у м. Києві,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП у м. Києві.

На обґрунтування скарги заявником зазначено, що слідчими вказаного органу досудового розслідування здійснюється розслідування у кримінальному провадженні № 420 141 000 000 005 58 за ч. 5 ст. 191, ст. 2181 КК України.

У зв`язку з проведенням у вказаному кримінальному провадженні певних слідчих дій у сторони захисту виникла необхідність ознайомитися з матеріалами розслідування, про що захисник ОСОБА_2 повідомив слідчого шляхом телефонного дзвінка.

Попри зазначене, у задоволенні усного клопотання захисника було відмовлено з посиланням на укладання договору про правову допомогу не підозрюваним ОСОБА_3 , а його дружиною ОСОБА_4 .

У подальшому 28.09.2016 начальнику відділу СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 подане письмове клопотання аналогічного змісту, однак на день звернення з даною скаргою на адресу сторони захисту не надходили будь-які відомості щодо розгляду вказаного клопотання.

Посилаючись на вимоги ст. 221 КПК України щодо обов`язку слідчого за клопотанням сторони захисту надати останній матеріали досудового розслідування для ознайомлення, захисник просив визнати бездіяльність групи слідчих СУ ГУ НП у м. Києві щодо ненадання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, а також просив зобов`язати відповідних слідчих надати стороні захисту матеріали кримінального провадження № 420 141 000 000 005 58 за ч. 5 ст. 191, ст. 2181 КК України для ознайомлення з ними до завершення досудового розслідування.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачені рішення, дії та бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування.

Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка серед іншого полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Отже бездіяльність слідчого має місце у тому випадку, коли процесуальний закон визначив часовий проміжок, протягом якого слідчий, прокурор мають забезпечити проведення певної процесуальної дії, однак така дія у встановлений законом строк не вчинена.

Відповідно до п.14 ч. 3 ст. 42 КПК підозрюваний має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 КПК.

Даному праву підозрюваного кореспондує передбачений статтею 221 КПК обов`язок слідчого за клопотанням сторони захисту надати для ознайомлення матеріали досудового розслідування.

У той же час вказаний обов`язок не є безумовним, оскільки можливість реалізації підозрюваним та його захисником права на ознайомлення закон пов`язує з відсутністю негативних наслідків у вигляді ймовірності завдання вказаними діями шкоди досудовому розслідуванню.

Крім того, Кримінальним процесуальним кодексом не визначений строк, протягом якого слідчий має вчинити ініційовану захистом процесуальну дію.

Відсутність встановленого, чітко визначеного строку виключає оскарження такої процесуальної поведінки представника органу слідства з огляду на те, що п.1 ч.1 ст.303 КПК безпосередньо пов`язує право оскарження саме з недотриманням слідчим строків, встановлених кримінальним процесуальним законом.

З огляду на загальні засади кримінального провадження щодо змагальності, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій (ст. 22 КПК), та диспозитивності, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав та обов`язку слідчого судді вирішувати лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень (ст. 26 КПК), слідчий суддя позбавлений права на власний розсуд визначати підстави та предмет оскарження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя піддає відповідній правовій оцінці лише ті вимоги, які визначені ініціатором скарги.

Отже, сформулювавши вимоги скарги не як зобов`язання слідчого розглянути клопотання у встановлений законом строк, а як необхідність покласти на вказану особу обов`язок надати стороні захисту матеріали кримінального провадження, заявник реалізував своє право на визначення предмету оскарження - ненадання захиснику матеріалів досудового розслідування.

У той же час право на оскарження бездіяльності саме у такій його формі процесуальний закон не передбачає.

За положеннями ч. 2 ст. 303 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які не зазначені у ч.1 ст.303 КПК, під час досудового розслідування не розглядаються і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК слідчий суддя розглядає лише ті питання, які винесені на розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

Враховуючи, що заявником не оскаржується бездіяльність слідчого щодо нерозгляду клопотання захисника у передбачений законом триденний строк, слідчий суддя позбавлений процесуальних повноважень щодо вирішення вказаного питання.

У силу ч.4 ст.304 КПК слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на бездіяльність слідчого, які не підлягають оскарженню.

Вказане свідчить про відсутність підстав для відкриття провадження за поданою скаргою.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 221, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність групи слідчих СУ ГУ НП у м. Києві щодо ненадання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1