АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3664/16-к Номер провадження 11-кп/786/845/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 4 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. с. Лагодівка Хорольського р-ну Полтавської обл., засудженого 30 січня 2013 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що хоча засуджений ОСОБА_7 фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання, має право на пільгу та характеризується добре, але він неодноразово, а саме 9 раз допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, через це суд не може дійти висновку про виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на те, що суд при вирішенні питання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не врахував, що останнє стягнення було накладене 18 місяців тому, всі стягнення є погашеними, має декілька заохочень, тому просить скасувати ухвалу суду та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, ОСОБА_7 засуджений 30 січня 2013 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263, ч .2 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі (а.м. о. с. 11-15).
22.02.2016 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання, призначеного останньому Великобагачанським районним судом Полтавської області від 30 січня 2013 року, строк попереднього ув`язнення, з 22.08.2012 по 27.02.2013 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.м. о.с. 20).
Початок строку покарання ОСОБА_7 22.08.2012, кінець строку покарання 17.08.2018 (а.м. к. 15).
У Кременчуцькій виправній колонії УДПтС в Полтавській області № 69 ОСОБА_7 відбуває покарання з 10.03.2013, до даного закладу засуджений прибув з характеристикою, згідно якої він не мав стягнень та заохочень за час перебування в СІЗО (а.м.к. 15).
Як вбачається із матеріалів доданих до клопотання, зокрема з характеристики засудженого, наданої начальником відділення № 2 СПС КВК УДПтС України в Полтавській області (№ 69) та затвердженої заступником начальника цієї ж установи від 1.08.2016, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується добре, дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня, хоча неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, в результаті проведеної індивідуально-виховної роботи засуджений змінив свою поведінку та зробив для себе належні висновки, як наслідок два стягнення знято, решта сім погашені у встановленому порядку. Має шість заохочень оголошені правами начальника установи та правами начальника відділення. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Працевлаштований електриком на виробництві установи, до роботи ставиться задовільно, норми виробітку виконує під контролем. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Підтримує соціальні зв`язки з рідними. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, приймає участь у суспільно-корисній праці, активно бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», відвідує курси та «Духовне відродження» у вільний час відвідує православну церкву при установі, багато читає, дивиться новини (а.м.к. 15).

Згідно особової справи у засудженого: 24.10.2014 формально настало право на зміну умов тримання згідно ст. ст. 100, 101 КВК України, 22.11.2015 формально настало право на заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, 17.06.2016 формально настало право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. Проте у застосуванні вказаних пільг комісією колонії та спостережною комісією Крюківського райвиконкому м. Кременчука було відмовлено, через те, що останній не довів, що стає на шлях виправлення (а.о.с. 84, 121, 136).

За весь час відбування покарання з 10.03.2013 ОСОБА_7 отримав 9 стягнень, з яких:

- 5 стягнень 19 квітня і 10 червня 2013 року, 15 квітня, 25 червня та 30 грудня 2014 року за порушення розпорядку дня та порушення встановлених правил (а саме: був відсутній в строю під час зняття засуджених з виробничої зони та під час обходу промислової зони був виявленим сплячим на своєму робочому місці) (а.о.с. 22-25, 30-35, 55-59, 67-73,101-107),

- 2 стягнення 21 липня та 20 серпня 2014 року за порушення форми одягу (а саме: в промисловій зоні був без нагрудного знаку) (а.о.с. 76-83),

- 1 стягнення 4 грудня 2013 року за зберігання заборонених предметів (а саме: під час особистого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон) (а.о.с. 45-50),

- 1 стягнення 11 грудня 2014 року за порушення дисципліни в строю (а саме: під час виходу на роботу намагався підійти до локального сектору №3) (а.о.с. 91-97).

Також має 6 заохочень 31.10.2013, 25.04.2015, 18.12.2015, 31.03.2016, 15.07.2016 за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції правильно врахував особу засудженого, дані, які наведені вище про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання та прийшов до правильного висновку, що поведінка засудженого, не додержання ним вимог режиму відбування покарання не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_7 , за весь період відбування покарання.
Позитивна характеристика Кременчуцькою виправною колонії УДПтС в Полтавській області № 69, на яку посилається засуджений, була врахована судом першої інстанції, проте суд звернув увагу на кількість та характер допущених ОСОБА_7 порушень. Через це доводи засудженого про неврахування характеристики, є необґрунтованими.
Приймаючи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці, вимоги засудженого про те, що він довів своє виправлення не обумовлені достатніми підставами, оскільки матеріали особової справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав до скасування ухвали суду та задоволення поданої апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 4 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4