Справа №591/3664/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/317/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000218 від 15 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у вказаному кримінальному провадженні, а саме на належні ОСОБА_10 об`єкти нерухомого майна, за реєстраційним номером 7431703, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/1, та за реєстраційним номером 8701460, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/3. Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме у заволодінні грошових коштів на суму 1 067 882, 40 грн. управління капітального будівництва Сумської облдержадміністрації, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а тому вказане нерухоме майно, що належить підозрюваному на праві власності, підлягає арешту задля забезпечення його конфіскації та з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року вказане клопотання слідчого задоволене, накладено арешт на нерухоме майно за реєстраційним номером 7431703, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та за реєстраційним номером 8701460, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною ним розпоряджатися.

На дану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Свої вимоги мотивує неправильним застосуванням слідчим суддею норм матеріального та процесуального права, оскільки зазначене в клопотанні слідчого майно не відповідає критеріям, визначеним ст.ст. 98, 167 КПК України, воно не є речовим доказом, відсутня правова підстава для арешту майна, відсутні будь-які докази, що вказують на вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення; крім того, нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 взагалі ОСОБА_10 не належить, а належить юридичній особі ТОВ «СКАТ», а накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_2 в повному обсязі, коли частка власності ОСОБА_10 становить 1/3, порушує вимоги п.4 ч.2 ст.173 КПК України щодо обов`язку слідчого судді врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Заслухавши суддю доповідача про зміст ухвали слідчого судді та суть поданої апеляційної скарги, захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Задовольняючи клопотання слідчого прокуратури Сумської області, внесене в межах кримінального провадження № 0000218, про накладення арешту на належне ОСОБА_10 нерухоме майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до вірного висновку щодо наявності правових підстав, передбачених п.3 ч.2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вказане майно, оскільки наявні достатні підстави вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальних кодексом України, може призначити покарання ОСОБА_10 у виді конфіскації майна, зважаючи на існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ним злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, з яких санкцією останнього передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, зокрема, протоколи допиту ОСОБА_10 від 10 квітня 2014 року, 15 червня 2016 року, свідків ОСОБА_13 від 20 квітня 2015 року, ОСОБА_14 від 22 лютого 2016 року, виписка з руху по рахунку ТОВ «Скат» (а.с.14-24).

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо відсутності вагомих доказів про вчинення ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки сукупність доданих до клопотання слідчого матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного цього заходу забезпечення кримінального провадження, бо обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так само цілком надуманими є доводи захисника ОСОБА_7 про неналежність на праві власності ОСОБА_10 нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , яке належить юридичній особі ТОВ «СКАТ», оскільки як вбачається з наявної в матеріалах провадження інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 липня 2016 року № 63594185, власником об`єкту нерухомого майна №7431073, розташованого по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_10 (а.с. 5).

Разом з тим, накладаючи арешт на будинок АДРЕСА_3 , слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, заборонивши ОСОБА_10 розпоряджатися вказаним приміщенням в повному обсязі, хоча згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, останньому на праві приватної власності належить 1/3 частка вказаного об`єкту нерухомого майна, про арешт якої і заявляв слідчий у своєму клопотанні.

А тому, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою, з врахуванням викладеного, обставин кримінального провадження, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, тяжкості покарання, яке може загрожувати підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також можливої конфіскації майна, даних про його особу, колегія суддів вважає, за доцільне накласти арешт на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_10 в межах заявленого клопотання, а саме лише на 1/3 частину будинку АДРЕСА_3 та на приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження і забезпечення можливої конфіскації майна, підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, як і не вбачає будь-яких негативних наслідків від вжиття цього заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 .

Накласти арешт на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 8701460, та на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 7431703, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , шляхом встановлення заборони у розпорядженні цим майном.

Ухвала підлягає виконанню слідчим в особливо важливих справах відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 .

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.