Справа № 171/441/16-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
02.01.2016 року о 06 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, зі свого мобільного телефону зателефонував за номером «102» до Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. В ході телефонної розмови з інспектором чергової частини Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 умисно завідомо та неправдиво повідомив про вчинення злочину, якого в дійсності скоєно не було, а саме про факт вчинення крадіжки невідомою особою його грошових коштів.
Після отримання від ОСОБА_5 зазначеного повідомлення про вчинення злочину інспектором чергової частини Апостолівського ВП на місце пригоди була направлена слідчо-оперативна група для безпосереднього з`ясування всіх обставин вчиненого злочину.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.383 КК України за ознаками завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 раніше судимий, характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні малолітню дитину.
Обставиною, що пом`якшує покарання, являється щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи, дані щодо особи обвинуваченого, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.383 КК України у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на обвинуваченого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ КВІ.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: