УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/840/16-к
Провадження № 1-кп/486/65/2016
21 вересня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої-судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні №0000542
В С Т А Н О В И В:
01 серпня 2016 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у порядку ст. 291 КПК України по кримінальному провадженню №0000542 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження №75 від 12.09.2016р. керівника апарату суду ОСОБА_5 та наказу №54 від 12.09.2016р. виконуючої обов`язки голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області судді ОСОБА_6 у зв`язку з відставкою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 кримінальне провадження розподілено судді ОСОБА_1 .
Реєстром передачі справ кримінальне провадження №486/840/16-к передано судді ОСОБА_1 .
В підготовчому судовому засіданні вислухавши думку прокурора, який вважав можливим призначити судовий розгляд провадження, дослідивши складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт, за відсутності клопотань та заперечень від інших учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Южноукраїнському міському суду Миколаївської області оскільки вмінене обвинуваченому діяння було вчинено на території м. Южноукраїнська.
Водночас, відповідно до пункту 3 частини 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
В силу положень пункту 5 частини 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення.
Як встановлено з буквального змісту обвинувального акту, в ньому викладено лише зміст підозри від 21.07.2016 року, з послідуючими обставинами інкримінованого ОСОБА_4 злочину, тобто обвинувачення цій особі у встановленому законом порядку висунуто не було.
Згідно пункту 5 частини другої ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, як вбачається з обвинувального акту, останній містить в собі лише анкетні дані обвинуваченого, зміст підозри, а також ті обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. При цьому сам обвинувальний акт затверджено прокурором, але належним чином не засвідчений печаткою прокуратури.
Всупереч вимог п.9.5.1. Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15 січня 2013 року №3, обвинувальний акт не засвідчено печатки.
Зі змісту наведених вище процесуальних норм випливає, що врученню копії обвинувального акту та копії реєстру передує затвердження обвинувального акту та його підписання прокурором. Недотримання цього порядку, тобто вручення обвинувального акту, який затверджений прокурором, але не скріплений печаткою свідчить про те, що такі процесуальні документи не мають юридичної сили і є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Окрім того наданий в якості додатку до обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає зазначеним вимогам, оскільки в ньому не знайшли відображення всі процесуальні дії та процесуальні рішення, види заходів забезпечення кримінального провадження взагалі слідчим ігноровані.
В частині ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» зазначено що запобіжні заходи взагалі не застосовувалися, які повинні були б приймаються під час досудового розслідування, що закріплено в ч. 2 ст. 131 КПК України.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення, зокрема, повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початок досудового розслідування.
В той же час, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, не зазначено всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, та не відображено всі процесуальні рішення. Зокрема, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування взагалі не вбачається, чи залучався захисник у ході досудового розслідування.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які данні про реалізацію обвинуваченим права на захист, що також свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України.
Відповідно до положень ст.59, ч.2 ст.63, ч.3 ст. 129 Конституції України підозрюваний, обвинувачений мають право на правову допомогу та мають право на захист. Забезпечення права підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною засадою кримінального процесу України.
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року також передбачає право кожного обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.
Суд дотримується вимог ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та 20 КПК України, щодо реалізації права на захист обвинуваченого.
В судовому засіданні старшим групи прокурорів ОСОБА_3 , який затвердив обвинувальний акт та який приймає участь у розгляді кримінального провадження клопотання не заявляв. При з`ясувані ж головуючою-суддею щодо виклику свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, висловив бачення, що обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винним і необхідності у виклику свідків в судове засідання він не вбачає. Суд звертає увагу, що старшим групи прокурорів, що здійснює контроль за даним кримінальним провадженням не в повній мірі використано норми КПК України, які могли б ним застосовуватись та забезпечити розумні строки розгляду даного кримінального провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків обвинувального акту протягом розумного строку.
Керуючись ст. 59,63,129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних захист прав людини, ст.ст. 291,314-316,395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000542 від 15.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України - повернути керівнику Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області для приведення у відповідність до вимог КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1