Номер провадження 1-в/556/778/2016
У Х В А Л А
іменем України
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працювавшого, раніше судимого.
Засудженого Радивилівським районним судом Рівненської області 18.02.2014 року за ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ст.70, ст.71, ст.72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 05.09.2012 року.
12.07.2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області відповідно до ч.5 ст.72 ККУ, зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.02.2014 року по 21.03.2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зараховано 31 день,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. В обґрунтування заяви вказував, що відносно нього настав передбачений законом строк для застосування пільги, передбаченої ст..82 КК України, він працює, має одне заохочення, стягнення погашені.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав заяву, просив застосувати відносно нього положення ст.82 КК України та замінити невідбуту частину позбавлення волі на більш м`яке покарання.
Представник Полицької ВК-76 підтримав заяву засудженого та пояснив, що в Полицькій ВК-76 ОСОБА_5 відбуває покарання з 18.02.2014 року, 18.08.2016 року комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки на той час не було жодних для того підстав. Але в даний час засуджений істотно змінив свою поведінку, сумлінно працює, з січня 2016 року немає жодних стягнень, раніше накладені стягнення погашені, має одне заохоченя.
Прокурор не заперечував проти задоволення заяви.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення його заяви.
Так, судом встановлено, що вироком Радивилівським районним судом Рівненської області 18.02.2014 року за ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ст.70, ст.71, ст.72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 05.09.2012 року.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 18 лютого 2014 року, в т.ч. в Полицькій ВК-76 з 16 квітня 2014 року.
18.08.2016 року комісією Полицької ВК-76 одноголосно відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. На час прийняття вказаного рішення ОСОБА_5 не мав одне заохочення, характеризувався посередньо.
Таким чином, рішення комісії Полицької ВК-76 прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5, дане рішення не оскаржувалось, не скасовувалось і залишається чинним.
Разом з тим, вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:
ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
участь у суспільно-корисній праці;
участь у виховних заходах;
участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що раніше накладені на засудженого стягнення зняті та погашені, з січня 2016 року ОСОБА_5 порушень порядку відбування покарання не допускав, заохочувався в 2016 році, засуджений працевлаштований і сумлінно ставиться до роботи, посередньо характеризується адміністрацією установи, не перебуває на оперативних обліках колоні, своєю поведінкою подає позитивний приклад іншим засудженим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, що є підставою для застосування відносно нього положень ст..82 КК України.
Керуючись ст.82 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-
Заяву засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.
ОСОБА_5 замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі строком 2 роки 04 місяці 02 дні.
Зарахувати період з часу винесення постанови до часу прибуття ОСОБА_5 до іншої виправної установи за правилами ст.72 КК України.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1