АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1674/16 Головуючий 1-ої інстанції:
Справа: № 629/115/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК
У Х В А Л А
Іменем України
12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року, відповідно з яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Сахновщина Сахновщинського району Харківської області, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз 23 травня 2014 року за вироком Близнюківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання часткового приєднана не відбута частини покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області 21 травня 2014 року і ОСОБА_7 визначено остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винним у тому, що, 23 червня 2015 року він, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , раніше засудженим за цей злочин, з метою викрадення чужого майна, через вікно проникли до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали чуже майно, що належало ОСОБА_9 на загальну суму 285 грн., після чого з цим майном з місця злочину зникли.
В апеляційній скарзі (клопотанні) обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшивши йому призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України, врахувавши обставини, що пом`якшують це покарання: щире каяття, повне визнання своєї провини, сприяння розкриттю злочину, не перешкоджав встановленню істини у справі, наявність на утримані малолітньої дитини та хворої матері-пенсіонерки. За місцем знаходження під вартою з 25 лютого 2016 року характеризується позитивно.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримавши свою апеляційну скаргу і просив про пом`якшення покарання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зі змісту вироку вбачається, що покарання ОСОБА_7 суд призначив в межах санкції кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого не працюючий, раніше судимий, обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, обставин, що його обтяжують вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння , на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, але раніше з 2004 року перебував на обліку у лікаря-нарколога в зв`язку з вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , 2010 року народження і дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, за якою його засуджено.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційні злочини, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Перевіряючи можливість призначення обвинуваченому покарання нижче від нижчої межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, суд у вироку зазначив, що призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто - нижче від нижчої межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України виключається, оскільки обставини, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не знижують істотним чином ступінь тяжкості вчиненого злочину. Цей висновок суду першої інстанції є правильним, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого його не спростовують.
Вважаючи обґрунтованим визнання судом першої інстанції наведених обставин, які характеризують особу обвинуваченого, ступень тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючи та обтяжуючи покарання обставини, а також, що на його утриманні знаходились неповнолітній син, колегія суддів, разом з тим зазначає, що формально пославшись на ці обставини, суд не надав їм належної оцінки, призначаючи покарання у виді позбавлення волі близьким до максимального за розміром санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Тому, судова колегія, враховуючи наведені обставини, а також обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі як на пом`якшуючі, розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди 285 грн., вважає за можливе пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_7 призначене покарання у виді позбавлення волі до близького до мінімального за розміром санкції частини і статті, за якою він засуджений, частково задовольнивши апеляційну скаргу обвинуваченого.
Оскільки, новий злочин ОСОБА_7 вчинив в період дії іспитового строку, то остаточне покарання за сукупністю вироків має бути призначено за правилами ч. 1 ст. 71 КК України і з урахуванням положень ч. 4 ст. 71 цього ж Кодексу, повинно бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання з дотриманням зазначених положень КПК України, тому і покарання яке остаточне призначає колегія суддів за сукупністю вироків, є таким же за розміром, як і призначив суд першої інстанції.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряв вирок суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні в період з 25 лютого по 12 липня 2016 року перебував у місці попереднього ув`язнення, то цей строк на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховується у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання, призначене за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23 травня 2014 року і вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання, призначеного районним судом на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення з 25 лютого по 12 липня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий -

Судді: