Справа № 372/590/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001303 від 05.11.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, працюючого директором ТОВ «Юрпол», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження за таких обставин.

04 листопада 2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з яким у нього напередодні виник конфлікт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання особливо небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій особі, реалізуючи свій злочинний намір, лівою рукою взяв зі столу кухонний ніж та діючи умисно на грунті особистих неприязнених стосунків наніс ним один удар в грудну клітку справа ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення, яке згідно висновку експерта № 176 від 20.11.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений неодноразово змінював свої показання, врешті винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, зокрема показав, що на початку листопада 2015 року у нього із потерпілим виник конфлікт через те, що потерпілий із друзями проникли на територію його домоволодіння, тому він викликав міліцію, після цього приблизно о 21 год. 04.11.2015 року він зайшов до свого знайомого ОСОБА_9 , щоб спитати коли він завершить розпочаті у нього ремонтні роботи, зайшовши в літню кухню він побачив декількох чоловіків у нетверезому стані, серед яких був потерпілий, він зробив йому зауваження з приводу неприпустимості повторення подій щодо проникнення на територію домоволодіння, на що потерпілий став заперечувати, тому він вирішив налякати та провчити, взяв зі столу кухонний ніж, підійшов ближче та вдарив потерпілого ножем в тулуб, присутній невідомий чоловік виштовхав його із приміщення, після цього він сам викликав швидку, вибачився, їздив із потерпілим в лікарню, сплатив потерпілому 1000 грн., жалкує про скоєне, має намір відшкодувати шкоду у визначеному судом розмірі.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими і речовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 02.11.2015 року обвинувачений побив його знайомого, тому вони із друзями приїхали до нього додому, щоб дізнатися причини, на подвір`ї нікого не було, вони зайшли, але обвинувачений викликав міліцію, потім ввечері 04.11.2015 року він перебував у літній кухні свого знайомого ОСОБА_9 , де разом з іншими вживав алкогольні напої, приблизно після 21 год. в кухню зайшов обвинувачений, без будь-яких погроз чи пояснень схопив зі столу кухонний ніж, підбіг до нього та вдарив ножем у область грудей, він дещо відхилився, тому поранення було спричинено в бокову частину тулуба, потім обвинувачений намагався вдруге вдарити його, але присутній ОСОБА_10 вибив йому ножа із рук та виштовхав із приміщення на подвір`я, пізніше обвинувачений сплатив йому 1000 грн. на лікування, обіцяв далі відшкодовувати шкоду, але у подальшому відмовився виплатити визначену ним суму, просив призначити обвинуваченому суворе покарання, від вимог щодо відшкодування шкоди він відмовляється.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що восени 2015 року тимчасово проживав у свого брата в м.Обухові, ввечері вживав спиртні напої із іншими чоловіками, серед яких був і потерпілий, який сидів на ліжку навпроти входу у літню кухню, в цей час в приміщення зайшов обвинувачений, раптово схопив ніж зі стола і підбіг до потерпілого, момент удару він не бачив, після цього він вибив ніж з рук обвинуваченого та виштовхав його на вулицю, пізніше бачив кров на ліжку, де сидів потерпілий, ніякої сварки чи бійки при цьому у літній кухні не було.

Свідок ОСОБА_12 дав аналогічні покази, зокрема показав, що спав у літній кухні після вживання спиртних напоїв, прокинувшись від криків побачив, що потерпілий сидів на сусідньому ліжку, ніж лежав на підлозі, в приміщенні були також ОСОБА_13 та обвинувачений, які потім вийшли на вулицю, наступного дня помітив сліди крові на ліжку, де сидів потерпілий.

Свідок ОСОБА_14 показав, що в листопаді 2015 року він з братом, потерпілим та іншими чоловіками на літній кухні вживали спиртні напої, він пішов спати у будинок, дружина його розбудила через крики у дворі, він вийшов та побачив швидку допомогу та міліцію, присутні розповіли, що потерпілого «підрізали», на ліжку у літній кухні були сліди крові, належного йому ножа потім вилучили працівники поліції.

Свідок ОСОБА_15 показав, що восени 2015 року він приїздив до подвір`я обвинуваченого разом із потерпілим щоб дізнатися чому той побив його племінника, наступного дня він дізнався про те, що потерпілий перебуває у лікарні, приїхав туди, там потерпілий розповів про те, що його підрізав ножем обвинувачений, а обвинувачений не заперечував цього і висловлював готовність відшкодувати вартість лікування.

Свідок ОСОБА_16 дав аналогічні покази, зокрема показав, що неприязнені стосунки між обвинуваченим та потерпілим виникли через те, що саме його побив обвинувачений незадовго до вчинення цього злочину.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину також підтверджується поданими суду письмовими і речовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця пригоди від 17.11.2015 року, яким зафіксовано вигляд ножа, за допомогою якого було спричинено тілесні ушкодження потерпілому (а.с.65);

- протоколом огляду місця події від 19.11.2015 року, яким зафіксовано вигляд одягу, який був пошкоджений на тілі потерпілому під час ножового поранення (а.с.66-68);

- медичною документацією, якою підтверджується наявність тілесних ушкоджень у потерпілого (а.с.40,69-70);

- висновком експерта № 176 від 20.11.2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння (а.с.74-76);

- висновком експерта № 4-04/2113 від 21.12.2016 року, згідно якого на футболці потерпілого міститься наскрізне механічне пошкодження, яке виникло в результаті розрізу (а.с.81-84);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання, згідно яких ОСОБА_12 , ОСОБА_11 впізнали обвинуваченого як особу, що спричинила тілесні ушкодження потерпілому (а.с.113-116);

- протоколами проведення слідчого експерименту, згідно яких ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 на місці розповіли про обставини спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому (а.с.118-129);

- відмовними матеріалами Обухівського відділу поліції, якими підтверджуються неприязнені стосунки між потерпілим та обвинуваченим (а.с.131-137);

- відтвореними в судовому засіданні відеозаписами слідчих експериментів, де зафіксовано результати цих слідчих дій, під час яких ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 на місці розповіли про обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз свідчень обвинуваченого, потерпілого та свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази потерпілого та свідків щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому саме обвинуваченим за допомогою ножа правдивими, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі висновкам експертиз, також суд вважає правдивими останні після неодноразової зміни показання обвинуваченого в частині способу і механізму спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки вони узгоджуються із сукупністю доказів по справі.

При оцінці показів потерпілого, свідків суд також враховує характер відносин між ним та обвинуваченим, зокрема повідомлені цими особами відомості про наявність конфлікту напередодні вчинення цього злочину та особистих неприязнених відносин між потерпілим та обвинуваченим.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений при нанесенні удару ножем потерпілому у життєво важливий орган (груди) реалізовував злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому об`єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості таких ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений допускав спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та бажав нанести йому тілесні ушкодження, не розраховуючи їх тяжкість, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, при цьому він усвідомлював значення своїх дій, керував ними.

Крім того, між діяннями обвинуваченого у виді нанесення удару ножем у груди та наслідками у виді проникаючого ножового поранення встановлено безпосередній причинний зв`язок, тому суд вважає доведеним причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наступившими наслідками у виді тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд оцінює умисел обвинуваченого при вчиненні інкримінованих діянь як такий, що був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, тому в даному випадку відповідальність настає за фактично заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеними обставини обвинувачення, що у сукупності підтверджує наявність причинного зв`язку між діяннями обвинуваченого та наслідками у виді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Частково неправдиві покази обвинуваченого, неодноразову зміну ним своїх показань під час судового розгляду суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне.

Суд вважає, що дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 121 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання, міцні соціальні зв`язки, враховуючи думку потерпілого, який просив призначити суворе покарання, що, на думку суду, обумовлено лише неузгодженістю позиції обвинуваченого та потерпілого з приводу розміру грошового відшкодування заподіяної злочином шкоди, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Запобіжний захід слід залишити домашній арешт.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Згідно ст.100 КПК України речові докази ніж та термофутболку, які перебувають в експертному пакеті ЕП № 3097494 на зберіганні у кімнаті речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, підлягають знищенню, а диски із відеозаписами слідчих дій слід залишити при справі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспеції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покласти на Обухівський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в місті Києві та Київській області.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.

Речові докази ніж та термофутболку знищити, диски із відеозаписами залишити при справі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 460 гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1