Справа № 183/999/16
№ 1-кп/183/403/16
В И Р О К
іменем України
12 липня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0003044 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 29 грудня 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 КК України, до штрафу у розмірі 850,00 грн., який на теперішній час не сплачений,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
27 грудня 2015 року, близько 11 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку № 14, розташованому по вул. Молодіжній в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , де в цей час побачив у руках ОСОБА_5 ручний годинник марки «Tachymeter», моделі Carucci СА 1128, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме ручним годинником марки «Tachymeter», моделі Carucci, СА 1128, який належить ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 зловживаючи довірою ОСОБА_5 , попросив у останнього вищевказаний ручний годинник, після чого обіцяв його повернути, на що ОСОБА_5 погодився та дав йому свій ручний годинник. В цей час ОСОБА_5 відійшов від ОСОБА_7 відповісти на дзвінок по мобільному телефону, а ОСОБА_7 , тримаючи в руках вищевказаний ручний годинник та впевнившись, що останній розмовляє по мобільному телефону та не спостерігає за його діями, сховав вищевказаний ручний годинник марки «Tachymeter», моделі Carucci СА 1128 до кишені своєї куртки. Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду на суму 6 348,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовився, зазначивши, що всі обставини викладені в обвинувальному акті він визнає. У скоєному злочині щиро кається.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 також відмовився від дачі показань, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті він не оспорює, оскільки вони відповідають дійсності. Одночасно зазначив, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, шкода йому відшкодована, і просив суд, в разі визнання обвинуваченого винним, призначити йому не суворе покарання.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, є встановленою та доведеною, його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд, враховує той факт, що ОСОБА_4 має не погашену судимість за умисний корисливий злочин.

Однак, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності; добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, враховуючи особу винного,який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, а також враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих, суд приходить до переконання про наявність підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю два роки, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
У кримінальному провадженні експертизи не проводились. Витрати на залучення експертів відсутні.
Відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України вирішуючи долю речових доказів, суд вважає, що ручний годинник марки «Tachymeter», моделі Carucci СА 1128 необхідно залишити за належністю ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне місце проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.
Речові докази, а саме ручний годинник марки «Tachymeter», моделі Carucci СА 1128 залишити за належністю ОСОБА_5 .
Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1