Справа № 357/5856/13-к
1-кп/357/21/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.08.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представника потерпілих ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000700 від 25.01.2013 року щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубові Махаринці, Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25.01.2013 року, ОСОБА_12 та особа, судове провадження щодо якої зуп инено, вступивши в попередню змову між собою з приводу заволодіння, у тім числі шляхом розбійного нападу, майном ОСОБА_13 , з котрою ОСОБА_12 був наглядно знайомий, оскільки в 2012 році винаймав у неї частину будинку для тимчасового проживання, близько 16 год. 40 хв. на автомобілі марки «ВАЗ-21063», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який належав на праві власності ОСОБА_14 та яким на підставі тимчасового дозволу власника керував ОСОБА_15 , приїхали до домоволодіння ОСОБА_13 , розташованого на АДРЕСА_2 .

Уподальшому особа, щодо якої судове провадження зупинено, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_16 , пройшла на подвір?я вказаного домоволодіння, підійшла до частини будинку, в якій мешкала ОСОБА_17 та, усвідомлюючи, що остання може знаходитись удома, постукала у двері. На стук ОСОБА_13 вийшла з будинку і особа, щодо якої судове провадження зупинено, запитала у чи можливо винайняти у неї кімнату для проживання, на що ОСОБА_13 відповіла, що вільні кімнати будуть лише через тиждень.

У цей час до них підійшов ОСОБА_12 , котрий затримався на вулиці біля автомобіля, і ОСОБА_13 почала з ним сваритися, вимагаючи розрахуватися за попередній період, коли той проживав у неї, винаймаючи кімнату.

Відволікаючи увагу ОСОБА_13 та продовжуючи реалізовувати свій намір, спрямований на заволодіння майном останньої, ОСОБА_12 та особа, щодо якої судове провадження зупинено, попросили ОСОБА_13 показати житло, яке у неї можна буде винайняти, і та провела їх до іншої частини будинку та стала показувати кімнати, які здавала в оренду для проживання.

Перебуваючи в коридорі зазначеної частини будинку ОСОБА_12 , діючи згідно попередньої домовленості з особою, щодо якої судове провадження зупинено, скориставшись тим, що ОСОБА_13 , демонструючи їм санвузол будинку, повернулась до нього спиною, напав на останню з метою заволодіння її майном та, схопивши руками за шию, почав душити. При цьому ОСОБА_12 самостійно, вийшовши за межі домовленостей із ОСОБА_18 , з метою заволодіння майном потерпілої вирішив позбавити ОСОБА_13 життя.

Особа, щодо якої судове провадження зупинено, стоявла поряд та не заважала ОСОБА_19 , однак незабаром зрозуміла, що той намагається позбавити ОСОБА_13 життя, і, не очікуючи від нього таких дій, оскільки про це вони не домовлялися, та злякавшись, вибігла з будинку і участі в діях ОСОБА_7 , спрямованих на вбивство ОСОБА_13 , не приймала.

У цей час ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій умисел на умисне позбавлення життя потерпілої з метою подальшого заволодіння її майном, з дроту від подовжувача електромережі, який знаходився в будинку, зробив петлю і, накинувши її на шию потерпілої, стягнув та утримував у такому стані доки та не перестала чинити опір та подавати ознаки життя, спричинивши ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 44 від 09.03.2013 року, небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді странгуляційної борозни та крововиливу в м?які тканини навколо хрящів гортані, які знаходяться в прямому причинному зв?язку з настанням смерті, що настала від механічної асфіксії внаслідок задушення зашморгом.

Після цього ОСОБА_12 , доводячи свій умисел до кінця, зірвав з тіла ОСОБА_13 дві золоті сережки, загальною вагою 4,78 гр., вартістю 2485 грн. 60 коп., та золотий ланцюжок, вагою 7,03 гр., вартістю 3655 грн. 60 коп., загальною вартістю 6141 грн. 20 коп., і, заволодівши ними, вийшов з будинку та повернувся до свого автомобіля, де його чекала особа, щодо якої судове провадження зупинено, після чого разом з указаною особою покинув місце вчинення злочину.

В автомобілі ОСОБА_12 показав особі, щодо якої судове провадження зупинено зірвані з потерпілої золоті сережки і повідомив, що ОСОБА_13 жива та залишилась у будинку.

Уподальшому здобуті врезультаті розбійного нападу золоті сережки і ланцюжок ОСОБА_12 та особа, щодо якої судове провадження зупинено, через свого знайомого здали до ломбарду «Скарбниця», що у м. Боярці, Києво-Святошинського району Київської області, на вул. Дежньова, 50/61. Виручені грошові кошти в сумі 2400 грн. витратили на власні потреби.

Будучи допитаним судом ОСОБА_12 свою причетність до інкримінованих йому злочинів заперечив.

Показав, що має в користуванні автомобіль марки «ВАЗ-21063» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_18 знає з дитинства. Останній заборгував йому 200 доларів США за машину і довго не віддавав борг, а 22.01.2013 року зателефонував до нього і сказав що може віддати борг. Цього ж дня вони зустрілися в м. Києві, куди він приїхав на своєму автомобілі, але грошей у ОСОБА_18 не виявилося. На пропозицію останнього вони поїхали в с. Коростишів, Любарського району, але й там той грошей не знайшов і 25.01.2013 року вони поїхали знову до м. Києва.

Дорогою ОСОБА_18 сказав, що йому необхідно винайняти житло і він запропонував заїхати до м. Білої Церкви до ОСОБА_13 , котра здає в тимчасову оренду частину свого будинку по АДРЕСА_2 , і у котрої він у листопаді-грудні 2012 року винаймав частину цього будинку.

Близько 16 год.17 год. вони приїхали на вул. Ватутіна і зупинились біля будинку ОСОБА_13 .. Він залишився на вулиці, а ОСОБА_18 зайшов на подвір?я і постукав у двері. ОСОБА_13 вийшла і ОСОБА_18 приблизно півхвилини з нею розмовляв. Він також підійшов до хвіртки і запитав у ОСОБА_13 чи є у неї вільні кімнати, але та відповіла, що житло звільниться через дві неділі. У цей час засигналив автомобіль-таксі, який не міг проїхати вулицею, оскільки його автомобіль стояв на проїзній частині дороги, і він повернувся до свого автомобіля, проїхав на деяку відстань уперед, там розвернувся і поїхав назад. Коли повернувся ОСОБА_18 вже виходив з подвір?я. Останній сів до його автомобіля і вони поїхали далі. Дорогою пробили колесо і поїхали на шино-монтаж. Доки ремонтували колесо ОСОБА_18 весь час бігав, комусь телефонував, просив допомогти здати в ломбард золоті вироби. Коли приїхали до м. Боярки до них підійшов ОСОБА_20 .. ОСОБА_18 дав йому пакетик з фольги, в якому знаходились золоті вироби, і він передав його ОСОБА_20 .. Потім вони поїхали до ломбарду і там ОСОБА_20 здав указані золоті вироби на своє прізвище, а гроші віддав їм.

Після цього вони поїхали до м. Павлограда, Дніпропетровської області, потім до м. Полтави, а звідти до м. Києва, де незабаром і були затримані.

Ствердив, що ні у яку змову із ОСОБА_18 з приводу вчинення нападу на ОСОБА_13 він не вступав, що вказаного дня взагалі не заходив на подвір?я до ОСОБА_13 , і що до смерті останньої він ніякого вдношення не має.

Однак винуватість ОСОБА_15 у вчиненому підтверджується зібраними в ході судового розгляду доказами.

Зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_9 , котра ствердила, що востаннє спілкувалась зі своєю матір`ю ОСОБА_13 вранці 25.01.2013 року по телефону, а увечері цього ж дня їй стало відомо про те, що матір убили.

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , котра показала, що востаннє спілкувалась зі своєю матір`ю також по телефону 25.01.2013 року о 16 год. 11 хв., а через деякий час увечері дізналась про те, що останню вбили.

Ствердила, що їй було відомо про те, що ОСОБА_15 у 2012 році проживав у будинку її матері і був винен останній гроші. Приблизно за 3-4 дні до події мати сварилася з обвинуваченим з цього приводу по телефону і той погрожував їй фізичною розправою. Цю розмову чув її чоловік.

Також ствердила, мати постійно здавала вільні кімнати свого будинку в оренду. Станом на 25.01.2013 року вільних кімнат у неї не було, але через дві неділі студенти, які винаймали частину будинку, повинні були звільнити вказане житло і мати мала намір знову здавати його в оренду.

Свідок ОСОБА_21 показав, що будучи студентами, зимою 2013 року він, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 знімали кімнату в ОСОБА_13 і проживали в частині будинку АДРЕСА_2 , яку остання здавала в оренду. До події прожили у вказаному будинку всього день чи два.

25.01.2013 року вони повернулись додому (до вказаного будинку) увечері і помітили, що двері частини будинку, в якій вони проживали, не замкнені, і що ключ від дверей знаходиться у замку. Коли відчинили двері, то виявили в коридрі на підлозі біля вішалки тіло ОСОБА_13 .. Остання лежала обличчям до підлоги. На шиї в останньої знаходилась петля з електроподовжувача-переноски. У кімнаті був порядок, нічого не пропало. Зрозумівши, що ОСОБА_13 мертва, вони відразу викликали міліцію. Коли під час огляду місця події працівники міліції відкрили частину будинку, в якій проживала ОСОБА_13 , то виявили, що там усе перевернуто.

Аналогічні обставини підтвердили свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ..

Допитаний судом у якості обвинуваченого ОСОБА_18 , судове провадження щодо якого зупинено судом у зв`язку з його важким захворюванням, показав, що в двадцятих числах січня 2013 року, точної дати не пам`ятає, зустрівся з ОСОБА_15 у м. Києві. Він був винен останньому 200 доларів за машину, тому запропонував йому поїхати в с. Коростки, Любарського району Житомирської області, до його дівчини з тим, щоби взяти у неї золотий ланцюжок, якого колись їй подарував, продати його і таким способом повернути борг ОСОБА_15 .. Однак дівчини у селі не було і 25.01.2013 року вони на автомобілі ОСОБА_15 , марки «ВАЗ-21063», білого кольору, поїхали назад до м. Києва.

Дорогою він сказав, що йому потрібно зняти на деякий час квартиру, і ОСОБА_15 запропонував заїхати до м. Білої Церкви до жінки на прізвище ОСОБА_13 , у котрої він з його батьком раніше винаймав кімнату. При цьому останній повідомив, що у вказаної жінки є багато золотих виробів, зокрема масивний золотий ланцюжок, і запропонував йому пограбувати цю жінку, на що він погодився, припускаючи при цьому, що золоті вироби можуть знаходитись безпосередньо на самій жінці.

Близько 17 год. вони приїхали до АДРЕСА_2 . ОСОБА_15 припаркувався біля забору домоволодіння ОСОБА_13 і вони, вийшовши з автомобіля, пройшли на подвір`я вказаного домоволодіння. Він підійшов до будинку, який фактично складався з трьох частин, і постукав у двері тієї частини, у якій проживала ОСОБА_13 .. Остання вийшла і, побачивши ОСОБА_15 , почала кричати на нього за якісь борги, за гроші. Тоді вони запитали чи можна зняти у неї квартиру, на що ОСОБА_13 відповіла, що житло можна буде зняти через дві неділі. Після цього ОСОБА_15 попросив показати житло і ОСОБА_13 повела їх до іншої частини будинку з окремим входом та почала показувати їм кімнати, які можна буде зняти після того, як їх звільнять проживаючі там студенти. ОСОБА_15 ходив за жінкою, а він стояв у прихожій.

В якийсь момент ОСОБА_13 , показуючи їм санвузол, повернулась до ОСОБА_15 спиною і той, скориставшись цим, накинувся на жінку, схопив її обома руками за шию та почав душити. Він стояв поряд, спостерігаючи за діями ОСОБА_15 , а коли той, продовжуючи душити потерпілу, повалив останню на підлогу, злякався, оскільки не очікував таких його дій, і, вийшовши з будинку, пішов до автомобіля, де запалив цигарку та став очікувати повернення ОСОБА_15 ..

Приблизно через хвилину ОСОБА_15 вийшов з будинку, сів до автомобіля, сказавши, що ОСОБА_13 жива та залишилась у будинку, і вони поїхали з місця події.

Дорогою на Одеській трасі в автомобілі лопнуло колесо і вони поїхали на шино-монтаж. ОСОБА_15 дав йому золотий ланцюжок та дві золоті сережки і сказав зателефонувати до ОСОБА_20 та попросити його здати вказані золоті вироби до ломбарду. Усвідомлюючи, що ланцюжок та сережки ОСОБА_15 зняв з потерпілої ОСОБА_13 , він помістив їх до кулька з-під цигарок і, зателефонувавши до ОСОБА_20 , домовився про зустріч. Близько 20 год. вони забрали останнього в домовленому місці і поїхали до м. Боярки, де ОСОБА_15 передав ОСОБА_20 золоті сережки та ланцюжок і той здав їх до ломбарду за 3600 грн.. Виручені кошти останній віддав ОСОБА_15 .. Після цього вони з ОСОБА_15 поїхали до м. Павлограда, потім до м. Полтави, а звідти до м. Києва, де їх незабаром і затримали.

Свідок ОСОБА_20 показав, що 25.01.2013 року, коли він знаходився на роботі, йому на мобілку зателефонував ОСОБА_18 .. Останній дзвонив з мобільного телефона ОСОБА_7 і попросив допомогти здати в ломбард золоті вироби, бо у них немає паспор- тів. Він погодився і домовився з останнім про місце та час зустрічі. Приблизно о 20 год. вони зустрілися в домовленому місці, куди ОСОБА_18 та ОСОБА_12 приїхали на автомобілі останнього марки «ВАЗ-2106» білого кольору. ОСОБА_12 вийшов з автомобіля і дав йому розірваний золотий ланцюжок та дві золоті сережки у формі листочків, з камінцями чи без він зараз уже не пам?ятає. Після цього вони поїхали до м. Боярки і там він здав указані золоті вироби до ломбарду на свій паспорт. Виручені кошти в сумі 3600 грн. він тут же віддав ОСОБА_19 ..

Свідок ОСОБА_25 показав, що проживає по сусідству з будинком ОСОБА_13

25.01.2013 року після 16 год. він відвіз дружину на роботу і на своєму автомобілі повертався додому. Попереду нього їхав автомобіль марки «Жигулі», білого кольору. Повернувши на вул. Ватутіна вказаний автомобіль зупинився біля домоволодіння ОСОБА_13 .. З автомобіля вийшло двоє чоловіків і зайшли на подвір`я вказаного домоволодіння. При цьому худорлявий пасажир, схожий на обвинуваченого ОСОБА_18 , відразу пройшов у двір, а водій, у якому він беззаперечно впізнає ОСОБА_15 , пішов відкривати хвіртку.

Оскільки його автомобіль не міг проїхати мимо залишеного на проїзній частині автомобіля «Жигулі», він посигналив і чоловік, який вийшов з увказаного автомобіля з водійського місця, почувши сигнал, повернувся до автомобіля та відігнав його трохи вперед, після чого вийшов з автомобіля і знову зайшов на подвір`я домоволодіння ОСОБА_13 .. Він же проїхав до свого домоволодіння і до вечора знаходився там. А близько 18 год. 30 хв. прийшли працівники міліції і повідомили про смерть сусідки ОСОБА_13 ..

Свідок категорично ствердив, що на подвір?я домоволодіння ОСОБА_13 заходили і пасажир ОСОБА_18 , і водій ОСОБА_15 ..

Також свідок ствердив, що раніше, на початку грудня 2012 року, він уже бачив цей втомобіль біля будинку ОСОБА_13 ..

Свідок ОСОБА_26 показав, що 13.12.2012 року в першій половині дня він зі своїм товаришем ОСОБА_27 на автомобілі останнього проїжджали по вул. Ватутіна у м. Білій Церкві і біля будинку № 14 ОСОБА_28 допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106» білого кольору, в якому серед інших осіб знаходився ОСОБА_12 .. А 25.01.2013 року, в проміжок часу з 16 год. до 17 год., прямуючи вул. Ватутіна додому, він знову побачив цей же автомобіль біля буд. № 14 по вул. Ватутіна. Автомобіль стояв на прозній частині дороги і інший автомобіль, який у цей час їхав по вулиці, не міг проїхати повз нього. Водій зазначеного автомобіля посигналив і він бачив, як з подвір`я будинку АДРЕСА_2 вийшов чоловік, сів до автомобіля «ВАЗ-2106» білого кольору і від?їхав з указаного місця, давши дорогу автомобілю. А трохи пізніше він дізнався від працівників міліції про вбивство ОСОБА_13 , котра проживала в будинку, біля якого він бачив автомобіль «ВАЗ-2106» білого кольору.

Свідок ОСОБА_29 показав, що 25.01.2013 року, біля 17 год., прямуючи вул. Ватутіна до магазину, також бачив біля буд. № 14 автомобіль «ВАЗ-2106» білого кольору, в якому знаходилось двоє чоловіків, а коли хвилин, приблизно, через двадцять він повертався з магазину, вказаний автомобіль, виїжджаючи на швидкості з вул. Ватутіна, проїхав мимо нього і повернув наліво.

Окрім зазначеного винуватість ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується:

- письмовим рапортом чергового інспектора Білоцерківського МВМ-2 ОСОБА_30 від 25.01.2013 року, з якого убачається, що 25.01.2013 року о 17 год. 35 хв. до чергової частини БЦ МВМ-2 надійшло надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_31 про те, що о 17 го. 35 хв. цього дня ним за місцем проживання в буд. АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_13 ; /т. 1 а.с. 50/

- протоколом огляду місця події від 25.01.2013 року, в ході якого в будинку АДРЕСА_2 , на підлозі в коридорі частини будинку, яку на той час винаймали студенти ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , було виявлено труп ОСОБА_13 із зашморгом з електороподовжувача на шиї та пошкодженнями на шиї, характерними для задушення зашморгом /т. 1 а.с. 54-61/, фототаблицею та схемами до вказаного протокола /т. 1 а.с. 62-85, 87, 88/;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_13 в приміщенні Білоцерківського міського бюро СМЕ від 26.01.2013 року, під час якого на вказаному трупі було виявлено сліди насильницької смерті, характерні для задушення зашморгом, та було вилучено одяг ОСОБА_13 , а також фототаблицею до вказаного протоколу; /т. 1 а.с. 89-91, 92-93/

- протоколом огляду місця події від 29.01.2013 року. під час якого поруч з будинком АДРЕСА_3 , було виявлено автомобіль «ВАЗ-21063» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на яком ОСОБА_12 та ОСОБА_18 приїжджали до ОСОБА_13 , і на якому останні їздили до м. Боярки до ломбарду здавати викрадені у ОСОБА_13 золоті вироби, та фототаблицею до вказаного протоколу; /т.1 а.с. 105-107, 108-110/

- висновком судово-медичної експертизи № 44 від 09.03.2013 року, згідно якого:

1. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 знайдено наступні ушкодження: странгуляційна борозна на шиї справа горизонтальна, низько розташована, рівномірно виражена на протязі; крововилив у м`які тканини навколо хрящів гортані; рана на нижній поверхні язика зліва; рани на мочках обох вух.

2. Смерть ОСОБА_13 настала від механічної асфіксії внаслідок задушення зашморгом, на що вказують: странгуляційна борозна на шиї справа горизонтальна, низько розташована, рівномірно виражена на протязі; крововилив у м`які тканини навколо хрящів гортані; крововиливи в сполучні оболонки очей, під епікардом та плеврою легень; рідкий стан крові; у шкірі шиї морфологічні ознаки здавлення з повнокровними судинами, лейкостазами і подекуди крайовим стоянням лейкоцитів; у лімфатичному вузлі під странгуляційною борозною великоосередкові крововиливи з лейкостазами, подекуди крайовим і періваскулярним стоянням лейкоцитів; у лімфатичному вузлі над странгуляційною борозною поодинокі дрібноосередкові крововиливи з лейкостазами, подекуди крайовим і періваскулярним стоянням лейкоцитів; в м`яких тканинах передньої поверхні хрящів гортані і язика осередкові крововиливи з лейкостазами, подекуди крайовим і періваскулярним стоянням лейкоцитів; ознаки бронхоспазму, множинні внутрішньоальвеолярні крововиливи і еритроцити в просвіті бронхів; крововиливи в стінці бронхів, дрібні вогнища набряку, ділянки гострої альвеолярної емфіземи і дистелектазів у легенях, набряк-набубнявіння головного мозку.

3. Ушкодження, від яких настала смерть, заподіяні тупими предметами і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Рани на мочках вух та на язиці заподіяні тупими предметами і мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

4. Характер і локалізація ушкоджень дають змогу вважати, що мало місце не менш ніж чотири точки прикладання сили.

5. Стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати,

що смерть ОСОБА_13 настала за 16-24 години до початку розтину трупа.

6. Ушкодження, від яких настала смерть, дають змогу вважати що потерпіла ОСОБА_13

не могла здійснювати активні дії після їх отримання.

7. Судово-медичних даних для відповіді на питання № 10 постанови немає.

8. Характер реактивних змін у крововиливах дають змогу вважати, що вони заподіяні на

протязі 30-40 хвилин до моменту настання смерті.

9. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа метиловий, етиловий спирти, а

також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені; /т. 1 а.с. 114-116/

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів, відповідно до якого 05.02.2013 року у приміщенні ПТ «Ломбард Скарбниця», що у м. Боярці, Києво-Святошинського району Київської області, було виявлено та вилучено дві золоті сережки, які 25.01.2013 року о 19 год. 16 хв. заклав у вказаному ломбарді на прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , свідок ОСОБА_20 , і СD-R диск з відеозаписом факту закладення ОСОБА_20 до вказаного ломбарду золотих виробів, отриманих від ОСОБА_7 , а також фототаблицею до вказаного протоколу, на якій маються фотознімки вилучених з ломбарду золотих сережок; /т. 2 а.с. 76-78, 79-81/

- СD-R диском, на який скопійовано здійснений встановленими у приміщенні ПТ «Ломбард Скарбниця» камерами відеоспостереження відеозапис моменту закладення ОСОБА_20 до вказаного ломбарду золотих виробів, зокрема двох золотих сережок, які йому передав ОСОБА_12 ; /т. 2 а.с. 82/

- письмовим повідомленням генерального директора ПТ «Ломбард Скарбниця» від 10.03.2013 року, яке підтверджує факт закладення ОСОБА_20 до вказаного ломбарду 25.01,2013 року о 19 год. 16 хв. пари сережок із золота 585 проби, загальною вагою 4,78 гр., та частини ланцюжка із золота 583 проби, загальною вагою 7,03 гр., якими заволоділи під час нападу на ОСОБА_13 обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_18 ; /т. 2 а.с. 85-86/

- актом амбулаторної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи № 83 від 12.03.2013 року, який свідчить про те, що ОСОБА_15 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. /т. 1 а.с. 215-216/

Аналізуючи зібрані в ході судового розгляду докази, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв?язку для прийняття рішення щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, суд визнає наведені докази належними, допустимими та достовірними, достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненому.

З огляду на викладене суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена в ході судового розгляду в повному обсязі обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров?я особи, що зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений за попередньою змовою групою осіб, і за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

У той же час суд, дослідивши в судовому засіданні наданий прокурором, як доказ обвинувачення, протокол проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_18 від 29.01.2013 року /т. 2 а.с. 48-51/, переглянувши відеозапис зазначеної слідчої дії, який мається на долученому до справи DVD-R диску /т. 2 а.с. 52/, вважає, що вказану слідчу дію проведено з грубим порушенням вимог чинного КПК України.

Так у ході перегляду відеозапису зазначеного слідчого експерименту встановлено, що перед початком слідчої дії особи понятих, залучених до зазначеної слідчої дії, слідчим належним чином не встановлювались і права та обов?язки останнім не роз?яснювались. Лише після завершення слідчого експерименту слідчий, за вказівкою начальника СВ Білоцерківського МВ ОСОБА_32 , формально повідомив під звукозапис про те, що права понятим були ро?яснені.

У той же час у протоколі проведення слідчого експеримену зазначено, що перед початком слідчої дії понятим були роз?яснені права та обов?язки, передбачені ст.ст. 11, 13, 15, 223 КПК України, що повністю не відповідає дійсності.

Окрім цього з відеозапису слідчого експерименту убачається, що зазначену слідчу дію фактично проводив не слідчий, а начальник СВ Білоцерківського МВ ОСОБА_33 .. Однак слідчим при оголошенні на початку слідчого експерименту складу учасників вказаної слідчої дії про участь у цій слідчій дії ОСОБА_32 не оголошувалося.

Натомість у протоколі проведення слідчого експерименту зазначено, що вказана слідча дія проводилась за участі начальника СВ Білоцерківського МВ підполковника ОСОБА_34 ..

Наведені порушення є істотними і свідчать про те, що слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_18 проведено з грубим порушенням вимог чинного КПК України. Тому суд визнає зазначений протокол проведення слідчого експерименту недопустимим доказом і вважає неможливим врахування цього доказу при вирішенні питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

У той же час суд критично ставиться до заперечення ОСОБА_16 своєї причетності до смерті ОСОБА_13 і до доводів останнього, у яких той стверджує, що ні у яку змову із ОСОБА_18 з приводу вчинення нападу на ОСОБА_13 він не вступав, що вказаного дня взагалі не заходив на подвір?я до ОСОБА_13 , що до смерті останньої він ніякого вдношення не має і що ОСОБА_18 обмовляє його.

Зазначені доводи обвинуваченого повністю спростовуються зібраними у справі доказами.

Зокрема чіткими та послідовними показаннями ОСОБА_18 , котрий детально розповів про обставини нападу на ОСОБА_13 , про ступінь участі кожного у вказаному нападі, про те, яким чином вони покинули місце скоєння злочину і як реалізували золоті вироби, якими заволоділи під час нападу.

Показання ОСОБА_18 є незмінними на протязі всього судового розгляду і об?єктивно підтверджуються іншими доказами.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_20 , з яких убачається, що на прохання ОСОБА_35 та ОСОБА_36 ?єва він здав до ломбарду золоті сережки та ланцюжок, викрадені останніми у ОСОБА_13 , що саме ОСОБА_36 ?єв передав йому вказані золоті вироби, і що саме ОСОБА_36 ?єву він віддав грошові кошти, виручені від реалізації вказаних золотих виробів.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , котрий категорично ствердив, що на подвір?я домоволодіння ОСОБА_13 заходили і ОСОБА_18 , і ОСОБА_12 ..

Показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_29 , котрі ствердили, що у день вбивства ОСОБА_13 бачили біля будинку потерпілої автомобіль, на якому приїхали ОСОБА_12 та ОСОБА_18 ..

Висновком судово-медичної експертизи, який свідчить про те, що смерть ОСОБА_13 настала від механічної асфіксії внаслідок задушення зашморгом, що також узгоджується з показаннми ОСОБА_18 ..

Наведені докази свідчить про достовірність та правдивість показань, даних ОСОБА_18 , і про їх повну відповідність фактичним обставинам справи.

Окрім цього в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_18 являється племінником дружини ОСОБА_7 .. Останній знає ОСОБА_18 з дитинства, підтримує з ним дружні стосунки.

Зазначені обставини спростовують доводи ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_18 , нібито, обмовляє його у вчиненнні нападу на ОСОБА_13 та у вбивстві останньої.

Спростувує ці доводи ОСОБА_7 також та обставина, що під час розгляду справи в апеляційному суді Київської області ОСОБА_18 навпаки намагався допомогти ОСОБА_19 уникнути відповідальності за скоєне, заявив, що той непричетний до вбивства ОСОБА_13 і намагався взяти всю вину на себе.

За таких підстав суд не вбачає підстав вважати показання ОСОБА_18 , якими той викриває ОСОБА_7 у вчиненному по відношенню до ОСОБА_13 , обмовою останнього.

Суд вірить зазначеним показанням ОСОБА_18 і вважає доведеним факт та обставини вчинення ОСОБА_16 , за попередньою змовою з особою, щодо якої судове провадження зупинено, злочинів по ввідношенню до ОСОБА_13 ..

Натомість показання ОСОБА_7 суд вважає надуманими і такими, що не відповідають дійсності, розцінює їх як обраний останнім з метою уникнути відповідальності за скоєне спосіб захисту і оцінює критично.

При обранні покарання для ОСОБА_7 суд приймає до уваги особу обвинуваченого, котрий уперше притягується до кримінальної відповідальності, формально позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом?якшують відповідальність, як то наявність на утриманні останнього двох неповнолітніх дітей, враховує характер і особливу тяжкість скоєних обвинуваченим злочинів, їх високу суспільну небезпечність, і вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспілства.

Підстав для зас тосування щодо обвинуваченого ст. 69 КК України суд не вбачає.

Потерпілою ОСОБА_8 у справі заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_18 524 903 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування шкоди: 24 903 грн. 60 коп. матеріальної, спричиненої викраденням майна її матері ОСОБА_13 , і 500 000 грн. моральної, пов?язаної з втратою рідної людини, пережитими у зв?язку з цим фізичними та моральними стражданнями та переживаннями, зміною звичного способу життя.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_18 500 000 врахунок відшкодування моральної шкоди, також пов?язаної з втратою рідної людини, пережитими у зв?язку з цим фізичними та моральними стражданнями та переживаннями, зміною усталеного способу життя.

В ході судового розгляду у зв?язку із зупиненнм судового провадження щодо ОСОБА_18 потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінили свої позовні вимоги і просять стягнути заявлені ними сумі матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_7 одноособово.

Суд, дослідивши позовні вимоги потерпілих, вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

У частині відшкодування моральної шкоди суд, зважаючи на те, що внаслідок убивства ОСОБА_13 потерпілі перенесли тяжкі моральні страждання, пов?язані з втратою матері, враховуючи характер та тривалість цих страждань, вимушену зміну усталеного способу життя потерпілих, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_37 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по 200 000 грн. на користь кожної.

У частині відшкодування потерпілій ОСОБА_8 шкоди матеріальної суд, зважаючи на те, що останньою витрати на поховання матері останньою підтверджені документально, і що викрадені у ОСОБА_13 золоті сережки, вартістю 3121 грн., останій під час досудового розслідування повернуто, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 врахунок відшкодування матеріальної шкоди 21 782 грн. 60 коп..

Також суд вважає за необхідне задоволити цивільний позо ПТ «Ломбард-Скарбниця» і стягнути з ОСОБА_7 на користь ПТ «Ломбард-Скарбниця 1077 грн. врахунок відшкодування збитків, спричинених вилученням золотих сережок, за які ломбардом були сплачені кошти у вказаній сумі.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати в сумі 7 201 грн. 06 коп. на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК україни, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України - 8 /вісім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, в дохід держави;

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - 14 /чотирнадцять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, в дохід держави.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_38 визначити покарання у виді 14 /чотирнадцять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_39 на користь потерпілої ОСОБА_8 221 782 грн. 60 коп. і на користь потерпілої ОСОБА_9 200 000 грн. врахунок відшкодування збитків. Всього 421 782 грн. 60 коп..

Стягнути з ОСОБА_39 на користь ПТ «Ломбард-Скарбниця» 1077 грн. врахунок відшкодування збитків.

Запобіжний захід ОСОБА_38 на період до набрання вироком законної сили залишити попередній трмання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області. Строк покарання останньому рахувати з 28.01.2013 року.

Строк попереднього ув?язнення з 28.01.2013 року по 18.12.2013 року і з 23.06.2015 року по 09.08.2016 року зарахувати ОСОБА_38 в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув?язнення за да дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_39 на користь держави 7 201 грн. 06 коп. врахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази: одяг, дві губні помади, три мобільні телефони та панель від телефона - повернути потерпілій ОСОБА_9 , у котрої вказані предмети перебувають на зберіганні.

Файли зі слідами підошви взуття, квитанції, розписку та пакети з тампонами знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3