Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/381/2016 Справа №641/5282/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання по кримінальному провадженню №0000623 про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та мешкаю чого: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 25 березня 2016 року близько 09:10 годин, перебуваючи неподалік буд. 15 по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові, побачив автомобіль патрульної поліції, який рухався по вищевказаній вулиці, після чого в нього виник умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, всупереч загальноприйнятим в суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, усвідомлюючи, що працівники патрульної поліції несуть службу та виконують покладені на них службові обов`язки з охорони громадського порядку, ОСОБА_6 зупинив автомобіль поліцейського патруля у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після чого останні вийшли з автомобіля. Продовжуючи з особливою зухвалістю реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до патрульного поліцейського ОСОБА_7 та зірвав з нього нагрудний відеореєстратор моделі DMT1 з GPS-приймачем (HD 1080p 32 Gb), після чого почав тікати та кинув даний відеореєстратор на землю, розбивши його.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_6 порушено нормальну діяльність патрульного наряду з охорони громадського порядку та пошкоджено майно Управління патрульної поліції у м. Харкові, яке під час несення служби використовував ОСОБА_7 , а саме відеореєстратор моделі DMT1 з GPS-приймачем (HD 1080p 32 Gb) на загальну суму 3365 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

Факт скоєння ОСОБА_6 зазначених вище суспільно небезпечних діянь повністю підтверджується зібраними та дослідженими і оголошеними у судовому засіданні поясненнями свідків та документами, а саме:

-поясненнями представника потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що з слів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 йому відомо, що під час патрулювання на службовому автомобілі їх зупинив ОСОБА_6 , підійшов до їх автомобіля з якого вийшов ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 несподівано, нічого не кажучи зірвав з нього відео реєстратор та почав втікати. ОСОБА_6 викинув відеореєстратор, а коли вони наздогнали, ОСОБА_6 пояснив, що він проводить флеш-моб. Представник потерпілого ОСОБА_5 також пояснив, що просить залишити цивільний позов без розгляду, оскільки ОСОБА_6 є неосудною особою.

-показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які пояснили, що під час патрулювання на службовому автомобілі їх зупинив ОСОБА_6 підійшов до їх автомобіля з якого вийшов ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 несподівано, нічого не кажучи зірвав з нього відео реєстратор та почав втікати. Вони наздогнали його, а ОСОБА_6 пояснив, що він проводить флеш-моб. Також уточнили, що ОСОБА_6 втікаючи викинув відео реєстратор.
-даними протоколу огляду місця події, що був проведений 25.03.2016 року за місцем скоєння правопорушення, в ході якого вилучено речовий доказ - відеореєстратор, який на час несення служби мав при собі патрульний поліцейський ОСОБА_7 та в подальшому був зірваний ОСОБА_6 з форми патрульного поліцейського;
- даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 2272 від 22.04.2016 року, згідно якого ринкова вартість відеореєстратора «HD 1080p 32 Gb» на момент скоєння кримінального правопорушення склала 3365 грн. 00 коп.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати у відношенні ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру, а саме госпіталізацію до психіатричної установи зі звичайним наглядом.

Захисник та представник потерпілого у судовому засіданні не заперечували проти клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.506 КПК України якщо характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю або участі у судовому засіданні, прокурор, суд мають право прийняти рішення про проведення відповідних процесуальних дій без участі такої особи.

Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, у відповідності до ч.1 ст.512 КПК України не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 хворіє психічним захворюванням, а саме шизоафективним розладом, маніакальний тип, а тому судом прийнято рішення про розгляд з даного клопотання без участі ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши документи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання.

За змістом роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 422 від 25 травня 2016 року ОСОБА_6 на теперішній час має ознаки хронічного психічного розладу у формі шизоафективного розладу, маніакальний тип. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 знаходився в стані вищевказаного психічного захворювання, не міг усвідомлювати дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.

Крім того встановлено, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у наркологічному диспансері не знаходиться, знаходиться на обліку у КУОЗ «ХМПНД № 3» з діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії.

З урахуванням наведеного у відповідності до вимог ст.503 КПК України органом досудового розслідування 31 травня 2016 року було змінено порядок розслідування та до суду було направлено клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Статтею 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно п.1 ч.1ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як роз`яснено в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1ст.94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Частинами 3 та 4ст.503 КПК України передбачено, що кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинення дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Виходячи наведеного та враховуючи вимоги ст.513 КПК України, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Можливість примусової госпіталізації особи передбачена і «Принципами захисту психічно хворих осіб та поліпшення психіатричної допомоги», затверджених Генеральною Асамблеєю ООН (резолюція 46/119 від 17 грудня 1991 року).

У зв`язку з застосуванням до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, як до неосудної особи, цивільний позов Управління патрульної служби МВС у м. Харкові про відшкодування ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 6388, 82 грн. підлягає залишенню без розгляду.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.512,513 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов Управління патрульної служби МВС у м. Харкові про відшкодування ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 6388, 82 грн. підлягає залишенню без розгляду.

Речовий доказ: два лазерні диски з відео файлами та файлами в кількості 15 на одному та 18 на іншому, датованими 25.03.2016 року, які перенесені з нагрудної відеокамери ОСОБА_8 , на яких зокрема зображений ОСОБА_6 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: нагрудну камеру-регістратор ( АХ 01871) повернути Управлінню патрульної служби МВС у м. Харкові.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1