Справа № 521/7640/16-к
Номер провадження:1-в/521/2772/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ОВК № 14 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосування відеоконференції клопотання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Татарбунарського району, с. Білолісся, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, до засудження не працюючого, раніше судимого: 1) 06.06.2002 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 185, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 2) 26.02.2008 року за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ст. ст. 70, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком 3 роки; засудженого 07.08.2013 року Суворовським р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 10 років, про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки останній пройшов процес ресоціалізації, отримав диплом, має одне заохочення, режим відбування покарання в колонії не порушує.

Засуджений ОСОБА_5 просив суддю задовольнити його клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Прокурор та представник ОВК № 14 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого та звільнення останнього з місць позбавлення волі умовно-достроково, оскільки останній не довів своє виправлення.

Вислухавши клопотання, думку прокурора, представника ОВК № 14 та засудженого, вивчивши додаткові матеріали, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання засудженого відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув три чверті строку покарання, призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не має. За час відбування покарання останній порушень режимних вимог допускав, за що має 9 стягнень. Так адміністрація колонії характеризує засудженого негативно. ОСОБА_5 на виробництві установи не працевлаштований. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає, до підвищення загальноосвітнього рівня не прагне. Не дбайливо ставиться до майна установи. Вину за скоєними злочинами визнав частково, з вироком не згоден. За вироком суду має матеріальний позов у розмірі 35000 грн.

Окрім того, під час судового розгляду, судом встановлено, що засуджений скоїв особливо тяжкі злочини, та обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

У даному випадку ОСОБА_5 засуджений за скоєння ряду злочинів, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності, статевої свободи та статевої недоторканності особи.

Таким чином, метою вироку Суворовського р/с м. Одеси було не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата засудженому за вчинені тяжкі та особливо тяжкі злочини. У вказаній якості кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання.

Забезпечення цієї мети обов`язкова відповідь держави на вчинення злочину. При цьому суд враховує і те, що сам факт призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує почуття справедливості у потерпілого і суспільства.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд вважає, що кількість стягнень за весь період відбування покарання не можуть свідчити про виправлення засудженого.

Крім того, 25.03.2016 року засудженому ОСОБА_5 ухвалою Малиновського р/с м. Одеси зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день за два за період з 27.04.2007 року по 26.02.2008 року, та з 05.04.2012 року по 26.06.2014 року. Тобто засудженому скорочено строк покарання. При таких обставинах, застосування ст. 81 КК України та звільнення засудженого умовно-дострокове на думку суду не тільки не буде відповідати меті покарання, але й не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, тяжкість вчинених злочинів та відсутність законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці суд вважає, що в задоволені клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: