Провадження № 1кп/201/463/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 листопада 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003500 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, студента Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

законний представник

неповнолітнього ОСОБА_6

представники поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представник органу опіки

та піклування ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2016 року близько 16 години 45 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 12 по пр. Героїв у м. Дніпро, побачив раніше незнайому ОСОБА_10 , яка йшла йому на зустріч та у якої на шиї знаходився ланцюжок із жовтого металу, вироблений у вигляді плетіння «Butterfly», який неповнолітній ОСОБА_3 визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Після чого, знаходячись в тому ж місці та у вказаний час, неповнолітній ОСОБА_3 , маючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для оточуючих та самої потерпілої ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підбіг спереду до потерпілої та відкрито шляхом ривку своєю правою рукою зірвав з шиї ОСОБА_10 ланцюжок із жовтого металу, вироблений у вигляді плетіння «Butterfly» вартістю 7050 гривень. Після чого неповнолітній ОСОБА_3 з викраденим майном з місця події втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 7050 гривень.
Вказаними діями неповнолітній ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна.
В судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії неповнолітнього ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна.
При призначенні неповнолітньому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, виховується матір`ю без батька, проживає разом з мамою та молодшим братом, в сім`ї склалась дружня обстановка, з товаришами та однолітками підтримує рівні відносини,. Також суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, який критично відноситься до своєї поведінки.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують його покарання.
В той же час, суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості у чотирнадцятилітньому віці, щиро розкаявся, в подальшому бездоганно поводив себе і на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, а тому його може бути звільнено від покарання, із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері, як про це просить остання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_3 під нагляд його матері ОСОБА_11 строком на два роки.

Речовий доказ фрагмент ланцюжка з жовтого металу довжиною 18 см. повернути ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1