АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/914/16 Справа № 192/622/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

19 травня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року, якою було зараховано засудженому

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Марганець Дніпропетровської області,

в строк покарання призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2013 року, строк попереднього ув`язнення з 11 січня 2013 року по 7 березня 2013 року та з 11 грудня 2013 року по 25 січня 2014 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На зазначену ухвалу засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, перерахувати та призначити новий строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України, з 11 січня 2013 року по 18 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України, та з 11 грудня 2013 року по 6 березня 2014 року за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме до прибуття у виправну колонію.

В обґрунтування доводів апеляції засуджений посилається на те, що місцевий суд при вивченні його клопотання не в повному обсязі дослідив необхідні матеріали, внаслідок чого зарахував відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України не весь строк, який, на думку автора апеляції, мав бути зарахований. Зазначається, що після набрання вироком від 25 грудня 2013 року законної сили, він до 18 квітня 2013 року перебував під вартою в слідчому ізоляторі, і цього ж дня прибув до виправної колонії. При цьому, вказується автором апеляції, що 31 жовтня 2013 року його було етаповано в Дніпропетровську міжрегіональну обласну лікарню на лікування. Після одужання, вказує засуджений, 11 грудня 2013 року, його було переведено до СІ для слідчих дій за ч. 2 ст. 309 КК України, де він і перебував по 6 березня 2014 року.

Провадження № 11-кп/774/914/16 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 539 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
Як вбачається з ухвали, суд встановив, що засуджений 11 січня 2013 року був затриманий за вчинення злочину і 18 січня 2013 року був поміщений до Дніпропетровського слідчого ізолятора, а 7 березня 2013 року вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2013 року відносно нього набрав законної сили. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2013 року засуджений був етапований до Дніпропетровського слідчого ізолятора, куди прибув 11 грудня 2013 року, а 25 січня 2014 року останній вирок відносно нього набрав законної сили.

Вищенаведене послугувало суду підставою для зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 11 січня 2013 року по 7 березня 2013 року та з 11 грудня 2013 року по 25 січня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вислухавши прокурора, який вказав на необґрунтованість апеляції засудженого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами за клопотанням засудженого, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів провадження, в своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 ставить питання про зарахування в строк покарання знаходження його в слідчому ізоляторі після вступу вироку в законну силу до етапування у виправну колонію.

Однак, ці доводи апеляції засудженого є безпідставними.

Так, розглядаючи клопотання засудженого та приймаючи за ним рішення, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 5 ст. 72 КК України та положеннями Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року.

Зокрема, частина 1 вищевказаного закону передбачає, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання зараховується строк попереднього ув`язнення з моменту затримання особи до моменту набрання вироком законної сили.

Таким чином, тримання засудженого в слідчому ізоляторі після вступу вироку в законну силу не підлягає зарахуванню у строк покарання по передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України правилам.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляції засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 376, 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року, якою було зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк покарання призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2013 року, строк попереднього ув`язнення з 11 січня 2013 року по 7 березня 2013 року та з 11 грудня 2013 року по 25 січня 2014 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, без змін.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області