Дата документу 08.09.2016 Справа № 554/7247/16-к
Справа №554/7247/16-к
Провадження №1-кс/554/6803/2016

УХВАЛА
Іменем України
08 вересня 2016 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу, просив її задовольнити повністю. Пояснив, що на час розгляду клопотання було подано заяву про визнання ОСОБА_5 потерпілим, на теперішній час його не визнано потерпілим та статус ОСОБА_5 не визначений.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вимог скарги, оскільки слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, та статус заявника не визначений, він не є учасником кримінального провадження.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за скаргою, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 05.08.2016 року електронною поштою надійшло клопотання від 03.08.2016 року про проведення процесуальних, слідчих дій у цьому кримінальному провадженні.
Постановою від 09.08.2016 року старший слідчий СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 відмовив, зазначивши, що на даний час статус водія ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не визначений, тому він не є стороною кримінального провадження.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі(розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ,передбаченому ст. 220 цього Кодексу.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.
Таким чином, оскільки на час подання до слідчого клопотання про проведення слідчих дій заявник не мав процесуального статусу потерпілого, підстав для задоволення скарги немає.
Це не позбавляє заявника права звернутися до органу досудового розслідування з відповідним клопотанням у разі оскарження ним постанови про відмову у визнанні потерпілим та скасування слідчим суддею такої постанови.
Відповідно до ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти клопотання,брати участь у слідчих діях та інші.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.
Слідчим ОСОБА_6 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 03.08.2016 року.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, слідчим було переконливо доведено відсутність необхідності в проведенні зазначених в клопотанні адвоката ОСОБА_3 слідчих дій.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1