У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2016 року м. Львів
Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , предаставника скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на бездіяльність слідчого слідчого відділу Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області, яка полягає у незверненні слідчого до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №002349, -
в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 , яка полягає у незверненні слідчого до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_5 .
В обґрунтуванні поданої скарги покликається на те, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку виявила факт незаконної діяльності посадових осіб банку AT «ЄВРОГАЗБАНК» та клієнта Львівського відділення № 2, а саме: Директора Західної Регіональної Дирекції, Начальника Львівського відділення № 2, касира Львівського відділення № 2, які працювали 18.06.2014р. та клієнта ОСОБА_5 .
Так при вивченні матеріалів скарги, яка надійшла 16 березня 2015р. на адресу уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT «ЄВРОГАЗБАНК» щодо відсутності в списках для виплати коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів, був встановлений факт неправомірної та безпідставної діяльності вище вказаних працівників які за попередньою змовою з клієнтом банку ОСОБА_5 , здійснили дії, спрямовані на завдання шкоди банку. Зокрема, ОСОБА_5 знаючи що депозитні вклади розміщені у банківських металах, не гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», достроково розірвав вказаний договір, та в той же день здійснив продаж злитків у касі банку чотирма операціями на суму 51 782,00, гривень. Отримані від продажу золота кошти ОСОБА_5 положив на свій поточний рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «ЄВРОГАЗБАНК», створивши штучно зобов`язання Фонду гарантування вкладів перед ОСОБА_5 в сумі 51782,00 грн.
Зазначає, що АТ «ЄВРОГАЗБАНК» неодноразово зверталося до слідчого Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 з клопотанням щодо звернення до слідчого судді про накладення арешту на рахунок (грошові кошти), які є предметом (засобом) вчинення даного кримінального правопорушення, проте станом на дату звернення арешту не накладено.
В судовому засіданні представник скаржника надав пояснення аналогічні наведеним в скарзі, просив скаргу задовольнити.
Представник Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, заяву про відкладання не подавав. Його неявка відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що СВ Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області 16.05.2016 року та 30.05.2016 року отримано клопотання АТ «Єврогазбанк» про проведення слідчих дій, а саме: про звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Європейський газовий банк» на ім`я ОСОБА_5 , РНОКП НОМЕР_2 . Однак, будь-яких дій на виконання вказаних слідчих дій слідчим ОСОБА_6 не вчинено, чим фактично відмовлено в задоволенні клопотань.
Суд погоджується з доводами скаржника, що ненакладення арешту на вказаний поточний рахунок перешкоджатиме встановленню істини по справі, відтак вважає скаргу підставною, та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
скаргу Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на бездіяльність ОСОБА_6 , слідчого слідчого відділу Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області, яка полягає у незверненні слідчого до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №002349 задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_6 , слідчого слідчого відділу Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області звернутися до слідчого судді в рамках кримінального провадження №002349 з клопотанням арешт майна, а саме: грошових коштів ОСОБА_5 , РНОКП НОМЕР_2 , що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Європейський газовий банк».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Франківського
районного суду м. Львова ОСОБА_1