Справа № 727/2286/16-к
Провадження № 1-кп/727/178/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення
- прокурора ОСОБА_3
- потерпілої ОСОБА_4
за участю сторони захисту:
- обвинуваченого ОСОБА_5
- адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_5 18 лютого 2016 року в період часу з 00.10 год. до 06.30 год. діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, під час перебування в кімнаті АДРЕСА_2 і шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав майно ОСОБА_4 , а саме плазмовий телевізор марки «LG», модель «39LB561V» серійний номер 404RAAU4P440, вартістю 5500 грн., після чого з місця вчинення злочину скрився, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
В судовому засіданні, свою вину, будучи допитаним в порядку вимог ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, відповідно у наданих суду поясненнях, не заперечував обставин вчинення ним кримінального правопорушення, повністю погодившись з пред`явленим йому обвинуваченням. Надав показання про те, що 18.02. 2016 року він домовився зустрітися із своєю дівчиною на одинці і для цього у другій половині дня цього ж числа підійшов на АДРЕСА_3 де побачив ОСОБА_4 в якої замовив кімнату на одну добу; йому було видано ключі від кімнати 3, в якій перебувало ліжко, шафа, плазмовий телевізор; в магазині придбавши продукти і спиртне, він очікував в цій кімнаті дівчину, яка приблизно після 24 години по телефону йому повідомила, що не прийде, на що він розгнівався та вирішив вчинити крадіжку, з метою, щоби повернути собі витрачені кошти, після чого з стіни зняв плазмовий телевізор з яким, через вікно виліз на вулицю та пішов поза будинком, дворами вверх на іншу вулицю, а згодом у ломбарді здав викрадений телевізор за 3700 грн., гроші витратив на власні потреби. В наданих суду показах, ОСОБА_5 пояснив, що під час досудового розслідування справи, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, співпрацюючи з органом досудового розслідування, в скоєному щиро розкається, попросив пробачення в потерпілої та просить його суворо не карати, зобов`язався повністю відшкодувати завдані злочином збитки.
Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні, в порядку вимог ст. 353 КПК України, надала показання про те, що між власником будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 та нею було укладено договір піднайму та користування майном та за актом передачі їй було передано майно кімнати предмети домашнього вжитку та електропобутові прилади, до складу яких ввійшов плазмовий телевізор ЛЖ. 18 лютого 2016 року біля 21 22 години до неї підійшов ОСОБА_5 , запитав чи не можна на одну добу зняти кімнату. Оформивши в низі обліку ОСОБА_5 , тобто записавши його дані паспорту, вона останньому віддала ключі від кімнати № 3 та біля 23.55 24 годин бачила як ОСОБА_5 виходив до магазину, однак через хвилин за 10 повернувся із пакетом в руках і зачинив двері кімнати, в вранці, коли вона перевіряла кімнати, виявила відчиненим в кімнаті 3 вікно та коли подивилася через вікно в кімнату, побачила, що ключі перебували в замку зсередини кімнати, а на стіні був відсутнім телевізор. Вона викликала працівників міліції, яким все розповіла і видала дані ОСОБА_5 , оскільки останнім навіть було залишено мобільний телефон. Підтримавши в судовому засіданні, заявлений цивільний позов на суму 5500 грн., просила стягнути з обвинуваченого завдані збитки; щодо покарання висловила думку на розсуд суду.
Доводи обвинуваченого щодо вчинення крадіжки чужого майна підтверджується і відповідно дослідженими письмовими доказами в кримінальному провадженні, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 18.02. 2016р. з фото таблицею - вчинення викрадення чужого майна (т. 2 а.с.7 -10) 18.02. 2016 року по вулиці Бережанській, 3/1 кімната 3;
- висновком експерта № 0446-К від 25.02. 2016р. судової дактилоскопічної експертизи, згідно якого дев`ять слідів рук придатні для ідентифікації (т.2 а.с.15 21) 5 з яких є такими, що співпадають по базі даних дактилокарти АДІС ( т.2 а.с. 22) ОСОБА_5 . Вказане підтверджується і висновками експерта № 486 від 04.03. 2016р. (т.2 а.с. 29 36).
- протоколом добровільної видачі і огляду від 19.02. 2016р. ( т.2 а.с. 49), відповідно до якого ОСОБА_4 видала працівникам міліції відеозаписи та протоколом огляду ( т.2 а.с. 50 53);
- протоколом огляду предметів від 21.03. 2016 року ( т.2 а.с. 57 -58).
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 27.02. 2016р. (т.2 а.с. 60 62), відповідно за яким, ОСОБА_4 упізнала ОСОБА_5 ;
- інформацією про здачу ОСОБА_5 плазмового телевізора ЛЖ в Ломбард «Заставно Кредитний дім» (т.2 а.с. 64 - 65);
- договором безоплатного користування квартирою від 17.01. 2016 року та акту приймання передачі предметів домашнього вжитку за договором безоплатного користування квартирою від 17.01. 2016 року (т.1. а.с. 33-34).
Вищенаведені докази в їх сукупності були визнані обвинуваченим, в його інтересах адвокатом в судовому засіданні, були відкритті під час досудового розслідування (т.2 а.с. 117 - 124), відповідають вимогам чинного закону щодо їх належності і допустимості
Отже, у суду немає підстав не довіряти показанням як потерпілої, так і обвинуваченого, оскільки вони добуті у встановленому законом порядку; як було установлено в судовому засіданні, відповідно потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим до скоєного не було ніяких стосунків, чого фактично в засіданні і не заперечував ОСОБА_5 а тому підстав його обмовляти потерпіла не мала, останні послідовно давали показання судовому засіданні.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у провадженні доказів.
Таким чином, сукупністю доказів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні при їх системному аналізі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 ч КК України повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, суд вірно кваліфікує, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65 ч.3 КК України ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного і обставини, що обтяжують і помякшують його покарання.
Згідно ст.12 ч.3 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.2 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, в силу вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Крім наведеного, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується і думка потерпілої ОСОБА_4 , суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, у межах відповідних вимог санкцій ст. ст.. 185 ч.2 КК України, а його виправлення і перевиховання є не можливим без ізоляції від суспільства.
Таким чином, виходячи з наведеного вище, із врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, про що свідчить довідка ІЦ при УМВС України в Чернівецькій області; вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, не має зареєстрованого постійного місця проживання, не працює, є особою молодого віку, завдану правопорушенням матеріальну шкоду потерпілій не відшкодовано в повному обсязі; цивільний позов потерпілою, цивільним позивачем ОСОБА_4 визнав повністю, зобов`язався повернути останній завдані злочином збитки, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема його активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, з врахуванням і того, що ОСОБА_5 не перебуває на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні; кримінальні правопорушення вчинив в період не погашеної і не знятої судимості, а тому, суд крім вищеозначеного та обставин, що пом`якщують і обтяжують покарання обвинуваченого, вважає, за можливе призначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, а його виправлення і перевиховання вважає не можливим без ізоляції від суспільства (характеризуючи документи т.2 а.с. 76 84).
Крім наведеного, судом враховується при призначенні покарання обвинуваченому і те, що після вчинення ним 18.02.2016 року кримінального правопорушення, він продовжив свою злочинну діяльність і вчинив ще кримінальні правопорушення - зокрема 23.02. 2016 року, що було встановлено вироком від 06.04. 2016 року Шевченківського районного суду м. Чернівці, відповідно до якого ОСОБА_5 засуджено було за ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі; а тому, суд вважає за необхідне при призначенні покарання останньому застосувати правила ч.4 ст.70 КК України, яка вказує на те, що у разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення. За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Отже, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з врахуванням вищенаведеного, на думку суду є такими, що відповідають принципу необхідності й достатності, є справедливим, для виправлення та запобігання вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов заявлений потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди від кримінального правопорушення, під час досудового слідства останній визнав і не заперечував проти його задоволення, а тому, суд виходячи з встановлених обставин завданих кримінальним правопорушенням збитків вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, що узгоджується і з вимогами ст. ст. 1167, 1177 ЦК України, якими передбачено умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну особи, яка потерпіла від злочину.
В поряду ст. 100 п.9 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів.
Питання про судові витрати підлягають вирішенню, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання, шляхом часткового складання, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.04.2016 року, який набрав чинності 10.05. 2016 року і остаточно до відбування призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обрану відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити до вступу вироку в законну силу до нього застосовану у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 11.03. 2016 року та на підставі п.5 ст. 72 КК України, Закону України № 838-УІІІ від 26.11. 2015 року, який набрав чинності з 24.12. 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в термін призначеного покарання - строк попереднього ув`язнення (початок строку 11.03. 2016р. до набрання чинності вироком суду, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди від кримінального правопорушення задовольнити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області (паспорт НОМЕР_1 від 27.05.1998р. виданого Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в АДРЕСА_4 (паспорт НОМЕР_2 від 03.05. 1999р. виданого Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області) 5500 (п`ять тисяч п`ятьсот) грн. матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області (паспорт НОМЕР_1 від 27.05.1998р. виданого Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь держави судові витрати, за проведення судових експертиз в сумі 632.16 грн. (довідки про вартість на проведення експертизи (т.2 а.с. 14, 28,).
Вирок може бути оскаржено протягом 30 ти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України). Вирок суду підлягає врученню в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України процесуальному прокурору, засудженому. В порядку визначеному ч.7 ст. 376 КПК України судове рішення - вирок направити не пізніше наступного дня після ухвалення потерпілій по справі.

Суддя ОСОБА_1