Справа № 481/120/14-к
Провадж.№ 1-кп/481/6/2016
В И Р О К
іменем України

11.07.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в особі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 07 січня 2014 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, холостого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 06.01.2014 року близько 07.00 години проходячи повз Новополтавський комбікормовий завод, який не працює, не охороняється, та частково огороджений парканом, зайшов на його територію. Знаходячись на території заводу вирішив викрасти, для власних потреб, одну секцію металевого паркану яким огороджено приміщення котельні. З цією метою, обвинувачений, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з допомогою фізичної сили, таємно зняв та викрав одну секцію металевого паркану, бувшого у використанні, розміром 130*280 см., загальною вартістю 300 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 , викрадену секцію металевого паркану виніс за межі території Новополтавського комбікормового заводу і в подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даною крадіжкою обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій особі ДП «ДАК «Хліб України «Новополтавський комбікормовий завод» матеріальні збитки на загальну суму 300 грн.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що здійснив крадіжку оскільки на той час не мав роботи і був у скрутному матеріальному становищі. Йому потрібні були кошти на продукти харчування, тому він 06.01.2014 року здійснив крадіжку частини металевого паркану, яким загороджено приміщення котельні Новополтавського комбікормового заводу. Дану секцію огорожі обвинувачений виніс за межі території заводу та розпорядився на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_3 хотів продати дану частину огорожі як металобрухт, але по дорозі його затримав дільничний інспектор і вилучив викрадене майно. Він розкаюється у вчиненому, просить призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням довідок про вартість викраденого майна, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, розписок про передачу на зберігання та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Прокурор, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, які є чіткими послідовними та узгоджуються з іншими доказами дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:

- довідкою про вартість викраденого майна відповідно до якої балансова вартість секції металевого паркану бувшої у використанні розміром 130*280 см. Станом на 06.01.2014 року складала 300 грн (а.с.97);

- постановою про визнання секції металевого паркану, бувшої у використанні, речових доказом та передачу їх на зберігання потерпілому від 07.01.2014 року (а.с.95);

- розпискою про отримання представником потерпілого ОСОБА_5 викраденого майна від 07.01.2014 року (а.с.96);

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує характеризуючи дані обвинуваченого, а саме, що він негативно характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, на військовому обліку не перебуває, раніше судимий.( а.с.98-106 )

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є - щире каяття та відшкодування збитків завданих злочином.

Обставин, які обтяжуюсь покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, щиро покаявся, шкоду відшкодував, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

Ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за цим вироком та вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.06.2014 р. шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 03 ( трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75, КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 03 (три) роки за умови, що засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки на підставі п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі залишити ДП «ДАК «Хліб України «Новополтавський комбікормовий завод» як власнику.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя