Справа № 639/7441/16-к
Провадж. № 1-кп/639/447/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Боромля Тростянецького району Сумської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, на підставі ст.89 КК України не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 26 травня 2016 року, приблизно об 11:20 годині, діючи умисно, за попередньою змовою, з корисних мотивів, вступили у злочинну змову із іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у сховище, прибули до ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, де реалізовуючи свій злочинний умисел, розподіливши обов`язки між собою, ОСОБА_5 та інша особа, через отвір у паркані, проникли на охоронювану територію підприємства і, попрямували до приміщення корпусу енергоблоку №14, а ОСОБА_4 , з метою попередження викриття їх злочинної діяльності, залишився біля отвору в паркані, спостерігаючи за обстановкою навколо.
ОСОБА_5 , разом із іншою особою, шляхом вільного доступу проникли до приміщення корпусу енергоблоку №14 ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», звідки таємно викрали металевий регістр опалення, вагою 78,4 кг., вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 3678 від 22.07.2016, - 203, 84 грн., який передали ОСОБА_4 у отвір в паркані, після чого з місця скоєння злочину зникли, чим спричинили підприємству матеріальні збитки на вказану вище суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, розміром судових витрат на проведення експертних досліджень по справі та пояснив суду, що 26 травня 2016 року, приблизно об 11:20 годині, він разом із ОСОБА_6 , зустріли знайомого на прізвище ОСОБА_7 , який запропонував їм скоїти крадіжку металолому з території заводу «Ім. Т.Г. Шевченка». Оскільки в них не було грошей, вони погодились та втрьох прибули до паркану підприємства.
Після чого ОСОБА_8 , разом із Кононіхіним, через отвір у паркані, пролізли на територію підприємства, а він залишився біля отвору, спостерігаючи за обстановкою.
Через невеликий проміжок часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , передали йому у отвір в паркані металевий радіатор і вони втрьох понесли його до пункту прийому металолому, але неподалік від пункту були застримані охороною підприємства.
Аналогічні пояснення надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 , який також пояснив, що коли вони втрьох прийшли до паркану заводу, він, разом із Кононіхіним, пролізли на територію заводу через отвір у паркані, після чого увійшли в ангар, який був відкритий, звідки забрали металевий радіатор, який передали ОСОБА_4 , і втрьох понесли його до пункту прийому металолому, біля якого були застримані охороною.
Представник потерпілої сторони ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, будь яких претензій підприємство до обвинувачених не має.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини по справі, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні всіх доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, з урахуванням заяви представника потерпілої сторони про розгляд справи за її відсутності, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням матеріалів справи стосовно даних, які характеризують особу обвинувачених, щодо судових витрат та долі речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 26.05.2016 року скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в сховище та кваліфікує ці їх дії за ч. 3 ст. 185 КК України.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.66 КК України, визнає їх щире каяття у скоєному.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинувачених судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній із вищою освітою, розлучений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий: 30.01.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК україни до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року звільнений від відбування покарання за вироком суду від 30.01.2015 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, судимість знята у встановленому законом порядку, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинувачених, обставину, яка пом`якшує їх покрання і вважає, що обвинувачені повининні нести покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового злочину.
Суд, з урахуванням даних про особу обвинувачених, обставини, яка пом`якшує їх покарання, відсутності претензій до обвинувачених з боку потерпілої сторони, вважає можливим звільнити їх від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитоваим стороком на підставі ст.75 КК України, із покладенням на них обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати, вартість проведення експертного дослідження по справі суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених у дольовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитоваим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитоваим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ: металевий регістр опалення, вагою 78,4 кг., переданий на зберігання ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» ( ОСОБА_10 ) повернути підприємству, як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1