Ухвала
іменем україни

29 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2014 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Артеміськ Донецької області та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:
06.09.1985 року Артемівським районним судом Донецької області за ст.215-3 ч.1, 140 ч.2, 42, 43 КК України на 4 роки позбавлення волі;

06.07.1990 року Селидівським міським судом Донецької області за ст.206 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі;

24.01.1995 року Артемівським міським судом Донецької області за ст.94, 140 ч.3,42 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

01.12.1995 року Артемівським районним судом Донецької області за ст.141 ч.1, 140 ч.2, 42 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

засуджено за ч.3 ст. 187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 щодо якої судові рішення не переглядаються.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку, 09 жовтня 2012 року, приблизно о 20 год. 45 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою вчинення розбою щодо ОСОБА_9 , прийшли до її квартири АДРЕСА_2 . Після того як ОСОБА_9 відчинила двері ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проникли до помешкання, а ОСОБА_6 наніс потерпілій удар кулаком в обличчя від якого остання впала на підлогу та втратила свідомість. В подальшому ОСОБА_6 , вимагаючи грошові кошти у ОСОБА_9 , яка прийшла у свідомість, завдав ще декілька ударів руками в голову та три удари ножем в обличчя. В цей час ОСОБА_8 стояла поруч та вимагала від ОСОБА_9 передачі грошових коштів на що остання погодилась. В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заволоділи грошовими коштами в сумі 3400 грн., які їм передала ОСОБА_9 , та втекли з місця скоєння злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущене неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що його було засуджено без достатніх на те підстав, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів, які б доводили наявність в його діях складу інкримінованого злочину. Також зазначає про те, що його не було ознайомлено з матеріалами справи чим порушеного його права, а апеляційний розгляд проведено з суттєвими порушеннями.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану касаційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи касаційні вимоги, посилається, у тому числі, і на однобічність і неповноту судового розгляду, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410, 411 КПК України, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена. Отже, касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин справи, встановлених судом.

Оцінюючи правильність постановлених щодо ОСОБА_6 , судових рішень з огляду на правильність застосування кримінального закону та дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та правильність кваліфікації його дій підтверджується зібраними по справі, дослідженими під час судового засідання і наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Зокрема, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_6 , судом були перевірені та оцінені показання потерпілої ОСОБА_9 , та обвинуваченої ОСОБА_8 , які вказували на причетність ОСОБА_6 до вчинених злочинів.
Крім того висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 також підтверджуються відомостями, які зафіксовані в протоколах огляду місця події, вилучення та огляду гаманця ОСОБА_8 , протоколом відтворення обстановки та обставин події, впізнання, висновках судово-медичної експертизи. Підстави вважати, що вказані докази були зібрані з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку із чим вони є не допустимими, по справі відсутні.
Дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно.
Таким чином доводи касаційної скарги про те, що судом до ОСОБА_6 було неправильно застосовано кримінальний закон є безпідставними.
Також не дають підстав для скасування судових рішень доводи касаційної скарги про допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону зважаючи на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, після постановлення вироку щодо ОСОБА_6 це рішення було оскаржене в апеляційному порядку.
У зв`язку із тим, що м. Донецьк було захоплено незаконними збройними формуваннями справу щодо ОСОБА_6 було втрачено.

В подальшому, прокурор у відповідності до ст. 525 КПК України звернувся до місцевого суду з заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження і Артемівський міськрайонний суд ухвалою від 7 травня 2015 року у відповідності з положенням ст. 531 КПК України прийняв рішення про їх відновлення.
Після відновлення матеріалів провадження і до апеляційного розгляду ОСОБА_6 з ними ознайомився про що свідчать розписки (т.5 а.с.144,145), а тому його доводи про порушення права на захист є необґрунтовані.
Вказівка ОСОБА_6 в касаційній скарзі про те, що апеляційний суд двічі розглянув справу за його апеляцією і ухвалив різні по суті судові рішення не відповідає матеріалам провадження. Так, після відновлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 ухвалою від 15 червня 2015 року було відкрито апеляційне провадження за його апеляцією, а ухвалою від 25 червня 2015 року вказане провадження було призначено до розгляду. Справу щодо ОСОБА_6 за його апеляцією було розглянуто 27 серпня 2015 року та постановлено ухвалу по суті.

Оскільки ухвалою ВССУ від 23 червня 2015 року було скасовано ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 лютого 2015 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 , яку було подано до відновлення матеріалів провадження, апеляційний суд ухвалою від 15 липня 2015 року повторно відкрив апеляційне провадження за апеляцією ОСОБА_6 .

В подальшому ухвалою апеляційного суду від 13 жовтня 2015 року дане апеляційне провадження було закрито на підставі ст. 417 КПК України у зв`язку з тим, що вказана апеляційна скарга вже розглянута і 27 серпня 2015 року було ухвалено рішення по суті.

Таким чином апеляційний розгляд справи було здійснено відповідно до вимог закону, а ухвалені судові рішення відповідають положенням КПК України.

При цьому апеляційний суд, розглядаючи справу по суті належним чином дослідив матеріали провадження, проаналізував докази, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини ОСОБА_6 та обставини, що впливають на призначення покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, судові рішення законними та обґрунтованими і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 434-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3