Справа № 357/2694/16-к
1-кп/357/294/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2016року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 25.02.2016 року у кримінальному провадженні № 0003388 від 20.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей 2007 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.192 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 маючи єдиний умисел на заподіяння майнової шкоди ФОП ОСОБА_4 , в період часу з 07.02.2015 року по 02.07.2015 року, працюючи на посаді санітарки в аптеці №4 розміщеної за адресою: АДРЕСА_2 умисно з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, заподіяла майнової шкоди у великих розмірах, що виразилось у обертанні на власну користь грошових коштів в загальній сумі 66176,83 грн., які від продажу лікарських засобів мали надійти до каси аптеки №4 на користь власника ФОП ОСОБА_4 , а саме, 07.02.2015 року, близько 10 год. 13 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в аптеці №4 по АДРЕСА_2 , на підставі усної домовленості з власницею аптеки ФОП ОСОБА_4 займаючись реалізацією лікарських засобів, умисно, з корисливих мотивів, здійснила продаж лікарських засобів не обліковуючи їх через касовий апарат на загальну суму 8763,38 грн., створивши при цьому в програмному забезпеченні «Скарб» акт списання проданих лікарських засобів датою 02.12.2017 року. Отримані грошові кошти в сумі 8763,38 грн., які повинні були надійти до каси аптеки №4 на користь ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ФОП ОСОБА_4 , яка склалася в результаті трудових відносин, протиправно привласнила і обернула на власну користь.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 28.02.2015 року близько 11 год. 08 хв., ОСОБА_5 , таким же способом протиправно привласнила і обернула на власну користь 5615, 25 грн., 07.03.2015 року -1120, 43 грн.,.13.03.2015 року -2690, 02 грн., 20.03.2015 року -2675, 10 грн. та 20.03.2015 року -4457, 62 грн. , 03.04.2015 року- 5309, 45 грн.,10.04.2015 року -2082, 39 грн., 18.04.2015 року -1713, 91 грн., 21.04.2015 року -355, 13 грн., 24.04.2015 року -2271, 93 грн., 01.05.2015 року -1565, 90 грн.,

08.05.2015 року -2656, 68 грн., 15.05.2015 року -2899, 55 грн., 13.05.2015 року -1893, 35 грн.,

18.05.2015 року -3916, 99 грн., 21.05.2015 року -3549, 23 грн., 08.06.2015 року -2586, 42 грн.,

15.06.2015 року -2043, 45 грн., 17.06.2015 року -3073, 75 грн., 20.06.2015 року -858, 06 грн.

25.06.2015 року -1381,50 грн., 26.06.2015 року -1084,70 грн., 02.07.2015 року -1512, 64 грн., а всього

в результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ФОП ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 66176, 83 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у заподіяння майнової шкоди у великих розмірах шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

Під час досудового розслідування, 25.02.2016року між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваною ОСОБА_5 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена визнає свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, зобов`язується відшкодувати збитки, які завдані злочином потерпілій в сумі 41176,83 грн. до 30.10.2016 року, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачена ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на

судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання нею угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України та погодилась на призначення їй за цією статтею покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..

Потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні її права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права

вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване

кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для

нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечив щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілій частково відшкодовані, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 192 КК України як умисні дії, які виразились у умисному заподіянні майнової шкоди потерпілій у великому розмірі шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.2 ст.192 КК України, відповідно до ст.12 ч.2 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в межах санкції ст.192 ч.2 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, судові витрати відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 25.02.2016 року, укладену у кримінальному провадженні №0003388 від 20.08.2015 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України, на підставі якої призначити їй узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1 ,