Справа № 640/4055/16-к
н/п 1-кс/640/2229/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
володільця майна - ОСОБА_4 ,
Старший слідчий СУ ГУ НП України в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 12.03.2016звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме автомобіль «БМВ 520» р.н. НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, продажу та керування. Зберігання автомобіля «БМВ 520» р.н. НОМЕР_1 доручити працівникам спеціального майданчика ГУ НП України в Харківській області.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 11.03.2016, приблизно о 11.20, в районі будинку № 3-а по провулку Балакірєва м. Харкова, відбулося зіткнення автомобілю «Мітсубісі Паджеро» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та автомобілю «БМВ 520» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . В наслідок ДТП пасажир автомобілю ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження.
Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 24.07.2008, автомобіль «БМВ 520» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Автомобіль «БМВ 520» р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а саме деформація капота, розбита ліва передня фара, деформація переднього номерного знаку, деформація переднього бамперу, пошкоджено лобове скло, пошкоджена решітка радіатора, деформація пердніх крил.
Орган досудоовго розслідування зазначає, що відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «БМВ 520» р.н. НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про день, час, місце розгляду клопотання. Згідно рапорту слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 14.03.2016, слідчим був здійснений виклик ОСОБА_6 для розгляду клопотання про арешт майна, остання відмовилась з`явитися до засідання у зв`язку з тим, що знаходиться у м. Богуслав Київської області.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття вказаної особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя враховує можливість використання тимчасово вилученого майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є засобом вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його користування, розпорядження підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, саме шляхом заборони його користування та розпорядження, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його пошкодження чи знищення.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль «БМВ 520», р.н. НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_6 , шляхом заборони його користування, розпорядження - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «БМВ 520», р.н. НОМЕР_1 , територію спеціального майданчику ГУ НП України в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1