АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/153/16 Справа № 711/2792/16-к Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора та слідчогоОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

представника потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_14

підозрюваного ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах арештованого ОСОБА_15 , 1970 р.н. на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 березня 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1, 262 ч.1 та 263 ч.1 КК України ОСОБА_15 до 23.04.2016 року, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
До суду надійшло клопотання слідчого поліції, погоджене з прокурором про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1, 262 ч.1, 263 ч.1 КК України ОСОБА_15 .

В обґрунтування своїх вимог слідчий послався на те, що ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1, 262 ч.1, 263 ч.1 КК України.

25.10.2015 року Чорнобаївським районним судом йому було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

25.12.2015 року, 21.01.2016 року та 19.02.2016 року слідчими суддями відносно ОСОБА_15 продовжувалися строки тримання під вартою до 5 місяців.

Оскільки, досудове слідство завершити у п`ятимісячний термін не представилось можливим, так як потрібно отримати висновок судово-медичної експертизи, додатково допитати підозрюваного ОСОБА_15 , провести слідчий експеримент з участю ОСОБА_15 , повідомити кінцеву йому підозру, виконати вимоги ст.290 КПК України та скласти обвинувальний акт, тому досудове розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 23.04.2016 року.

Слідчий вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відносно ОСОБА_15 не зменшились, перебуваючи на волі він може впливати на потерпілого, переховуватись від органів слідства та суду, знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для справи, вчиняти нові злочини, тому відносно ОСОБА_15 слід продовжити строк тримання під вартою до 23.04.2016 року.

Слідчий суддя задоволила клопотання слідчого поліції і продовжила строк тримання під вартою відносно ОСОБА_15 до шести місяців, тобто до 23.04.2016 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_9 в інтересах арештованого ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 23.03.2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою в клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_15 відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що органами досудового розслідування та судом належним чином не досліджені висновки експертів №400 від 31.12.2015 року та №484 від 04.01.2016 року, які вказують на необґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

При вирішенні питання про обрання міри запобіжного заходу чи його продовженні, окрім ризиків, передбачених ст.177 КПК України суд зобов`язаний врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України вік та стан здоровя підозрюваного, наявність судимості, наявність постійного місця проживання, однак це судом не було враховано.

Безпідставно зазначено в ухвалі, що існує ризик про наміри ОСОБА_15 довести свій намір до кінця відносно потерпілого ОСОБА_8 , оскільки останній цілодобово перебуває під охороною працівників поліції.

Таким чином, на думку захисника органами розслідування не надано жодного доказу про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в тому числі, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства чи суду.

Захисник також зазначає, що з моменту затримання ОСОБА_15 органи слідства не провели з ним жодної слідчої дії.

Захисник звертає увагу і на те, що ОСОБА_15 потребує лікування, яке не може бути забезпечено в умовах ізоляції (рентгенографія черепу, МРТ головного мозку, електроенцефалографія, дообстеження в умовах неврологічного стаціонару, консервативне медикаментозне лікування тощо), яке не може бути забезпечене при утриманні його під вартою, тому просить обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , в якому просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення посилаючись на необґрунтованість апеляції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_15 та його захисників в підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_8 та його представників, які просили залишити без задоволення апеляцію захисника ОСОБА_9 , думку прокурора про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши та обговоривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Слід додати, що вимога законності висувається не тільки до судових рішень, а й усіх процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Питання про продовження строку тримання під вартою вирішується за правилами Глави 18.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України, яка регулює порядок продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали згідно з правилами для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За ч.5 вказаної норми закону слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини зазначені в частині третій цієї статті виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Перевірені матеріали справи та отримані під час судового розгляду пояснення учасників процесу і документи свідчать про те, що як органи досудового розслідування, так і суд при розгляді клопотання вимог закону не дотримались.

Так, при складанні клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим не дано оцінки висновкам експертів № 400 та 484, які спростовують висунуту ОСОБА_15 підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Не дають однозначного висновку результати ще однієї судово-медичної експертизи, яка досліджена в судовому засіданні, де експерт зазначив, що не виключається отримання вогнепального поранення самочинно, що також спростовує підозру.

Слідчий жодного разу, з моменту затримання ОСОБА_15 його не допитав, чим порушив його право на захист і це може вплинути на об`єктивність розслідування та правильність встановлення фактичних обставин події.

Слідчий в своєму клопотанні не обґрунтував та не надав даних, які б підтверджували, що підозрюваний може довести свій злочинний намір на позбавлення життя потерпілого або вчинити на нього тиск. Будь-які дані в підтвердження такого наміру відсутні.

Наведені в клопотанні слідчого мотиви про неможливість завершити досудове слідство у визначений термін не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки справа розслідується понад 5 місяців і слідчому нічого не перешкоджало допитати підозрюваного, провести з ним відтворення тощо та виконати процесуальні дії, які він зазначив, без участі підозрюваного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя необґрунтовано відмовила підозрюваному у доставці його в судове засідання та розгляду справи з його участю.

Відповідно до ст. 5 «Право на свободу та особисту недоторканність» Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен кого заарештовано або затримано згідно з положеннями пункту «с» ч. 1 цієї статті має негайно постати перед суддею чи іншою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.

Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Колегія суддів вважає, що суд розглянув клопотання слідчого однобічно. Не звернув уваги на наявність судово-медичних експертиз, які спростовують висунуту підозру: саме ознак злочину передбаченого ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України. Слідчий і прокурор не навели достатніх даних, які б обґрунтовували наявність ризиків та не навели даних, що вони збільшились.

Також слідчий і прокурор не обґрунтували, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд не врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: особливо стан здоров`я підозрюваного, який потребує обстеження і лікування, яке в умовах ізоляції йому не може бути забезпечене, що підтверджено висновками медиків СІЗО.

В апеляційній інстанції прокурор не навела будь-яких даних, які б давали підстави для подальшого утримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає до скасування з постановленням нової ухвали.

Враховуючи те, що ОСОБА_15 підозрюється у вчиненні ще інших видів злочинів, тому йому слід обрати більш м`який запобіжний захід, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Обираючи відносно ОСОБА_15 більш м`яку міру запобіжного заходу, колегія суддів виходить з того, що він має поганий стан здоров`я, потребує обстеження та лікування, яке не може бути забезпечено в умовах ізоляції, він раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, є єдиним годувальником сім`ї, має постійне місце проживання та враховуючи характер події, колегія суддів вваж є, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби буде достатнім для забезпечення його процесуальної поведінки.

Враховуючи поганий стан здоров`я підозрюваного, що підтверджено висновком лікаря, колегія суддів вважає, що застосування електронного засобу контролю негативно може вплинути на стан здоров`я підозрюваного, тому слід відмовити в його застосуванні.

В задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слід відмовити, а запобіжний захід з тримання під вартою слід змінити на домашній арешт на певний час доби та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали до 23.04.2016 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України на ОСОБА_15 покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця свого проживання або перебування в період з 19 год. до 7 год.ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування;

- утримуватись самостійно від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт або інші документи, що дають право для виїзду за кордон.

Із під варти ОСОБА_15 звільнити негайно.

Ухвалу про застосування домашнього арешту негайно передати слідчому. Передати на виконання органу поліції дану ухвалу за місцем проживання підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах арештованого ОСОБА_15 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23.04.2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_15 до шести місяців, тобто до 23.04.2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити слідчому поліції в його клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_15 .

Змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_15 , 1970 р.н. жителю АДРЕСА_1 із тримання під вартою на домашній арешт на певний час доби.

Строк дії ухвали до 23.04.2016 року.

Відповідно до ст.194 КПК України на ОСОБА_15 покласти такі обов`язки:

- не відлучатися з місця свого проживання або перебування в період з 19 години до 7 години ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомити слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування;

- утримуватись самостійно від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 ;

- здати на збереження слідчому паспорт чи інші документи, які дають право виїзду за кордон.

Із під варти ОСОБА_15 звільнити негайно.

Копію ухвали негайно передати слідчому.

Передати копію ухвали на виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_15 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :