ВИРОК
Іменем України
13.04.2016 року Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000500 від 01.04.2015 року за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , колишнього військовослужбовця військової часини польова пошта НОМЕР_1 , що проходив військову службу на посаді номера обслуги 2 мінометної батареї 2 аеромобільного-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
31 липня 2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації та у цей же день направлено для подальшого проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2014 р. №184 солдат ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 2 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї аеромобільно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
В порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ч.1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, без поважних причин, через особисту недисциплінованість та несумлінного ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 29.12.2014 року не з`явився із лікувального закладу в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та без поважних причин перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 по 08.05.2015 року, тобто понад один місяць, чим вчинив нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин із лікувального закладу, тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 407 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, подав до суду заяву про визнання винуватості, не заперечує проти недослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Згідно вимог положень ст.349 КПК України суд визнає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.407 КК України доведена повністю.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання судом не виявлено.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді 2 років позбавлення волі. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1