Провадження № 1-кп/643/392/16
Справа № 643/1043/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, інваліда 3 групи по зору, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за звинуваченням його у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 13.10.2015 приблизно о 01 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Світла 21, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі знайомою, ОСОБА_5 , будучи впевненим в беззастережній довірі до себе зі сторони ОСОБА_5 , побачивши, що у останньої у користуванні є планшет ТМ Lenovo, та діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, вирішив заволодіти ним. Для цього попросив ОСОБА_5 надати йому для користування вищезазначений предмет приблизно на добу, повідомивши при цьому, заздалегідь, неправдиві відомості про те, що планує користуватись, хоча насправді користуватись не збирався, а вирішив заволодіти вищезазначеним планшетом. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 , та не підозрюючи про його злочинний намір та обман з його сторони, погодилась на пропозицію ОСОБА_4 , помиляючись в його намірах, довіряючи останньому та не передбачаючи обману з його сторони, добровільно передала у тимчасове користування ОСОБА_4 , належний їй планшет ТМ Lenovo «Іdеа ТаЬ А3300» (іmеі: 41359), вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 30 від 29.12.2015 року 2391 гривня 00 коп. Після чого ОСОБА_4 вищезазначений предмет ОСОБА_5 не повернув та цього ж дня, не маючи намірів щодо повернення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , реалізував зазначений предмет в ломбард « Скарбниця», розташований за адресою: м. Харків, пр.. Тракторобудівників, 108, тим самим розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину,як викладено вище.

Потерпіла, у судовому засіданні просила не наказувати суворо обвинуваченого ОСОБА_7 , так як на даний час вона його пробачила та вони проживають однією родиною.

З врахуванням позиції обвинуваченого, думки інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодінням чужим майном, шляхом зловживання довірою ( шахрайство) є доведеною у повномі обсязі.

Відповідно до вимог статей 65 та 68 КК України призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Злочин скоєний ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Судом досліджувалася особистість обвинуваченого і встановлено, що він в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває , за місцям мешкання характеризується негативно.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, у вигляді позбавлення волі, але вважає доцільним звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком згідно ст. 75 КК України.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законною силу залишити попереднім у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1