22.04.2016 Справа № 756/3828/16-к
Унікальний № 756/3828/16-к
Порядковий № 1-кп/756/382/16
В И Р О К
іменем України

22 квітня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого приватним підприємцем, одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
10.11.2015 року близько 17 години 15 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Фіат Крома», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у середній смузі проїжджої частини вулиці Івашкевича, поблизу будинку № 5 від вулиці Автозаводській у напрямку вулиці Вишгородської у м. Києві проявив неуважність до дорожньої обстановки. Внаслідок чого порушуючи вимоги п. 1.5 та 2.3 (Б) ПДР України, ОСОБА_4 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, наближаючись до наземного нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, грубо порушуючи п. 18.1 ПДР України не зменшив швидкість, аж до зупинки свого транспортного засобу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно руху автомобіля, яким керував ОСОБА_4 .
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, покаявся. Пояснив, що дійсно 10.11.2015 року він рухався на автомобілі по вулиці Івашкевича у м. Києві. При під`їзді до пішохідного переходу побачив, що на ньому знаходиться жінка, яку він пропустив, та почав рухатись далі, однак несподівано для нього на переході опинилися два чоловіка, на яких він здійснив наїзд. Обвинувачений викликав швидку медичну допомогу, сплатив за лікування потерпілого, відшкодував моральні збитки ОСОБА_5 . У судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив про те, що повністю усвідомлює свою вину у даній пригоді, готовий нести відповідальність за вчинене.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує суспільну небезпечність діяння, що характеризується необережною формою вини, ступінь тяжкості даного кримінального правопорушення, що віднесений законом до злочинів невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшує покарання, до яких суд, відповідно до вимог ст. 66 КК України, відносить щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування ним збитків потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, ті обставини, що він є особою не судимою, працює, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, суд вважає, що достатнім покаранням для перевиховання обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових правопорушень буде покарання у виді штрафу. Призначаючи саме такий вид покарання, суд у першу чергу бере до уваги поведінку обвинуваченого як одразу ж після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, так і під час досудового розслідування, яка характеризується щирим осудом своїх вчинків та висловленням жалю щодо їх наслідків. З урахуванням зазначеного суд не вбачає підстав для призначення більш суворих видів покарань, передбачених санкцією даної частини статті 286 КК України.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає можливим не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання, з огляду на те, що здійснення професійної діяльності останнього пов`язано саме із керуванням транспортними засобами.

При ухваленні вироку суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави вартість експертних досліджень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3 400 гривень) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1 760 гривень 80 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1