Ухвала
іменем україни
28 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанції, на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від

07 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області

від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 07 жовтня 2015 року, залишеного 21 грудня 2015 року апеляційним судом без змін,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

смт. Сосниця, Чернігівської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 засуджено за те, що він 01 вересня 2014 року приблизно о 15.00 год. на р. Дніпро поблизу с. Пустинки Чернігівської області, діючи з необережності, переслідуючи на човні марки «Крим» разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, човен «Ока» під керуванням ОСОБА_5 , який вів незаконний вилов риби, з метою зупинки цього човна, прицілюючись в його двигун, здійснив декілька пострілів з пістолету ПМ, калібру 9мм.

Внаслідок проявленої злочинної самовпевненості одним з пострілів він влучив у потерпілого ОСОБА_6 , від якого той ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у приміщенні Чернігівської міської лікарні №2.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_4 судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що судом було неправильно оцінені зібрані у провадженні докази, що призвело до неправильної кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 119 КК України. Стверджує, що дії засудженого, виходячи з його пост кримінальної поведінки, спрямованої на приховування слідів злочину, слід було б правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того зазначає, що ухвала апеляційного суду всупереч вимог ст. 419 КПК України належним чином не вмотивована: в ній не наведено вичерпних відповідей на доводи його апеляційної скарги, що є, на думку прокурора, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучені

до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокуророспорює фактичні обставини провадження, які були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і які перегляду, відповідно до вимог ст. 438 КПК України, у касаційному порядку не підлягають, а тому колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом.
У ході перевірки ухвалених щодо ОСОБА_4 судових рішень виявлено, що судом досліджено і детально викладено у вироку всі обставини, які могли мати значення у цьому провадженні, безпосередньо перевірено зібрані докази з точки зору їх допустимості та достатності, зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме: у вбивстві ОСОБА_6 , вчиненому через необережність.
Вмотивовуючи свій висновок щодо доведеності вини

ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 119 КК України, суд ретельно дослідив показання засудженого про обставини вчиненого,зокрема про те, що: під час переслідування човну, який проводив лов риби забороненими знаряддями лову, він здійснив два постріли перед човном, а потім вистрілив по двигуну з метою зупинити човен; стріляв він стоячи та упершись на вітрове скло човна і в людей не цілився; у планці прицілу, коли він стріляв, людей не було. Стверджував, що поранити він нікого не хотів, втім припускав, що міг влучити в людину, але це, на його думку, було малоймовірно, оскільки раніше він працював дільничним інспектором та мав табельну зброю. Після того, як вказаний човен пристав до берега і вони стали поруч, він побачив та упізнав ОСОБА_6 , з яким був знайомий по роботі та був у гарних відносинах.

Ці його показання не суперечать показанням свідка ОСОБА_5 , який був разом у човні з потерпілим і який підтвердив, що вони уникали переслідування на човні. Вказував, що він особисто був за кермом човна спереду праворуч, а ОСОБА_6 сидів позаду ліворуч біля двигуна, бачив, що ОСОБА_4 , ставши спереду та поклавши руки на вітрове скло човна, цілиться з пістолета у їхній бік, чув хлопки, а про поранення дізнався від самого потерпілого, що після події засуджений й потерпілий спілкувались між собою без будь яких ознак агресії.

Показання цього свідка і засудженого узгоджуються й з іншими доказами, зокрема: протоколи огляду місця події, висновки судово-балістичних експертиз; висновком судово-медичної експертизи, показаннями експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно зі встановленими у провадженні фактичними обставинами за відсутності даних про спрямованість умислу засудженого на позбавлення життя потерпілого, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 119 КК України.
Аналогічні доводи прокурора щодо неправильної кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 119 КК Українибули предметом ретельної перевірки судом апеляційної інстанції, який відповідно до ст. 419 КПК України, перевірив усі доводи апеляційної скарги прокурора, аналогічні тим, що викладені ним у касаційній скарзі, а саме проте, що

ОСОБА_4 вчинив умисне вбивство та навів відповідні мотиви на їх спростування.
Покарання ОСОБА_4 призначено з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого, даних про його особу, а також усіх обставин, які впливають на нього.
Істотних порушенькримінального процесуального законодавства, які могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючисьч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанції, на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3