Провадження № 11-кп/780/389/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 15.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з СІЗО м. Києва матеріали кримінального провадження № 002250 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції та захисника ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 21.03.2001 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року - до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України 1960 року з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.
2) 25.04.2002 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільненого з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
3) 29.12.2004 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 02.10.2007 року з Полицької ВК №76 Рівненської області умовно - достроково з невідбутою частиною покарання 3 місяці 5 днів;
4) 30.06.2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
5) 12.04.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
6) 30.04.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2010 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився від відбування покарання 02.03.2015 року на підставі ухвали Ірпінського районного суду Київської області на підставі ст. 84 КК України у зв`язку з тяжким захворюванням;

засуджено за ч.2 ст. 309КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вироком вирішене питання речових доказів та судових витрат.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 02.06.2015 року, у період з 13 до 17 години у м. Білій Церкві Київської області, більш точного місця судом не встановлено, повторно, незаконно придбав у невстановленої особи згорток, що являв собою пагін цибулини, всередину якого, поміщено зав`язаний презерватив з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-опієм ацетильованим та ззовні закріпленою до цибулини за допомогою канцелярського скотчу упаковку таблеток з маркуванням «Димедрол» у кількості 9 шт., який незаконно, повторно зберігав у правій кишені своїх шортів, для власного вживання без мети збуту.
02 червня 2015 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку №14/1 по вул. Калініна, в м. Біла Церква Київської області, в ході затримання та особистого обшуку, у правій кишені шортів ОСОБА_8 , виявлено та вилучено згорток, що являв собою пагін цибулини, всередині якого, знаходився зав`язаний презерватив з рідиною коричневого кольору, а саме особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-опієм ацетильованим, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 1,1237 г, що є великим розміром.
В апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через мякість.

Так прокурор просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2016 року скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 засудити за ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що судом при призначенні покарання залишено поза увагою, що ОСОБА_9 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має 6 незнятих судимостей, три з яких за вчинення тяжких злочинів, до обвинуваченого неодноразово застосовувалось положення КК України щодо застосування іспитового строку, однак позитивного результату він з цього не виніс.

Крім того прокурор зазначає, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 також обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України досудове розслідування у якому, на час судового розгляду тривало, що на думку прокурора свідчить, що обвинувачений ОСОБА_8 не бажає стати на шлях виправлення.

- Захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_8 більш мяке покарання з застосуванням ст.. 75 КК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що вчинений ОСОБА_8 під час досудового слідства та судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, наркотичну речовину придбав для власного вживання, хворіє на туберкульоз, гепатит «С», ВІЛ інфікований, знаходиться на стаціонарному лікуванні, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів до правоохоронних органів на нього не надходило, веде звичайний спосіб життя.

З урахуванням наведеного захисник вважає, що ОСОБА_8 може бути призначено покарання без позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу прокурора та не погодився з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 ; пояснення ОСОБА_8 , який заперечив щодо поданої апеляційної скарги прокурора, підтримавши апеляційну скаргу свого захисника; захисника ОСОБА_7 , яка просила пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст.309 КК України.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та кваліфікація дій обвинуваченого, які не оспорюються учасниками судового розгляду апеляційним судом відповідно до вимог ст.404 КПК України не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки судом першої інстанції було враховано як ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст..12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, наявність обтяжуючої обставини рецидив злочину та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, так і дані про його особу, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, ніде не працює, має ряд тяжких захворювань, в тому числі: інфекція вірусу імунодефіциту IV клінічна стадія, інфільтративний туберкульоз обох легень, лімфаденопатія, ерозивний гастрит, хронічний гепатит змішаного ґенезу (токсичний + вірусний «С»), печінково-клітинна недостатність ІІ ступеню, легенева недостатність ІІІ ступеню, менінгоенцефаліт не уточненого ґенезу (можливо туберкульоз можливо герпесу вірусного), набряк-набухання головного мозку та ряд інших захворювань (а.с. 146-154).
Крім того, ОСОБА_8 в період з 27.11.2015р. до 26.01.16р. перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківському протитуберкульозному диспансері з діагнозом НЛТБ (невдале лікування) обох легень (інфільтративний).
Також судом враховано схильність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, про що свідчать його шість незнятих судимостей та формальне визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні.
А тому, враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного ОСОБА_8 покарання і не знаходить підстав для звільнення його від відбування покарання на підставі ст..75, 76 КК України, як про це зазначає в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 .
На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі є законним і справедливим, відповідає вимогам закону та є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З огляду на наведене доводи апеляційної скарги прокурора про мякість призначеного покарання не заслуговують на увагу, оскільки воно призначено відповідно до вимог ч.2 ст.309 КК україни та є вмотивованим.
Підстав для задоволення апеляційних скарг, зміни чи скасування вироку немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4