ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 426-1 КК України,
Курсант 312 навчальної групи факультету правоохоронної діяльності Національної академії ДПС України імені Б.Хмельницького старший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, умисно, з метою демонстрування своєї уявної переваги, утвердження свого власного авторитету серед інших військовослужбовців та маючи умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю курсанта 313 навчальної групи факультету правоохоронної діяльності Національної академії ДПС України імені Б.Хмельницького старшого солдата ОСОБА_5 , будучи начальником за військовим званням, порушуючи правила взаємовідносин між військовослужбовцями, 18.03.2016 року близько 22 год. 20 хв., перебуваючи у кімнаті для вмивання факультету правоохоронної діяльності Національної академії ДПС України імені Б.Хмельницького по вул.Шевченка, 46 у м.Хмельницькому, в присутності близько 10 курсантів академії, застосував насильство до підлеглого ОСОБА_5 , яке виявилось у нанесенні йому одного удару кулаком правої руки в обличчя.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної кістки зліва, струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
В суді ОСОБА_6 свою вину визнав повністю показавши, що дійсно у вищевказаний час між ним та його підлеглим ОСОБА_5 у кімнаті для вмивання в приміщенні прикордонної академії виник конфлікт під час того, як він жартома бив останнього рушником по сідницях. У відповідь на такі дії, потерпілий махнув в його сторону вологими шкарпетками, на що він ( ОСОБА_6 ) вдарив потерпілого кулаком правої руки в ліву частину обличчя, завдавши таким чином тілесні ушкодження. Щиро розкаявся в своїх діях.
Окрім зізнавальних показань обвинуваченого, його винуватість повністю доведена наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в суді підтвердив показання обвинуваченого. Крім того просив винного суворо не карати, оскільки вибачив його та завдана шкода компенсована в повному обсязі.
Аналогічні відомості зафіксовані у протоколі проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 21.04.2016 року.
Згідно даних протоколів проведених слідчих експериментів 19.03.2016 року, свідками (очевидцями подій) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_13 продемонстровано, за яких обставин виник інцидент між потерпілим та обвинуваченим та як саме ОСОБА_6 застосував насильство стосовно ОСОБА_5 , що відповідає показанням допитаних у судовому засіданні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень.
Отримання тілесних ушкоджень потерпілим, а відповідно і застосування насильства щодо нього, доводиться також даними висновку експерта № 499 від 29.04.2016 року, за підсумками якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої виличної кістки, струсу головного мозку, що могли утворитися не менше ніж від одного удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено, під час та за обставин, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи та за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 не є небезпечними для життя у момент їх заподіяння.
Перебування на військовій службі обвинуваченого та потерпілого та факт підлеглості під час проходження військової служби ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , підтверджується даними контрактів про проходження ними військової служби (навчання) від 31.08.2015 року та 11.08.2015 року, витягів з наказів ректора академії від 31.08.2015 року та 11.08.2015 року, а також результатами службового розслідування, що містяться у відповідному висновку.
Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 426-1 КК України, як застосування насильства щодо підлеглого.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується за місцем служби (навчання) задовільно, а за місцем проживання з позитивної сторони, навчається, не одружений.
Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні бабусю похилого віку, заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, що пом`якшує йому покарання.
До того ж, обтяжуючі покарання обставини відсутні.
Вказане дає підстави застосувати до ОСОБА_6 ст. ст. 58, 69 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 426-1 КК України, а також замість даного покарання призначити покарання у виді службового обмеження.
При цьому суд враховує позицію потерпілого відносно покарання, яке має бути призначене, обставини справи і зважає на особу ОСОБА_6 , який висловив цілеспрямоване бажання продовжити проходити військову службу.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
Відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.
Відмова прокурора від цивільного позову у зв`язку з погашенням суми боргу, не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому її слід прийняти, а провадження в цій частині закрити.
Цивільний позов потерпілим в провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 426-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України, ОСОБА_6 замість покарання у виді позбавлення волі, призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми його грошового забезпечення протягом призначеного строку 20 (двадцяти) відсотків.
Відмову прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону від цивільного позову прийняти, а провадження у справі в цій частині закрити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: