465/3314/14-к
1-в/465/25/16
У Х В А Л А
Іменем України

05.01.2016 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», -
ВСТАНОВИВ:
05.06.2014 року до Франківського районного суду м. Львова з Львівського слідчого ізолятора надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».
Вивчивши дане клопотання та заслухавши думку прокурора, яка заперечила проти задоволення такого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.
Як встановлено судом, вироком Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 визнано винним за ст. ст. 186 ч.2, 153 ч.1, 152 ч.2 КК України та обрано покарання: за ст. 186 ч.2 КК України чотири роки позбавлення волі; за ст. 153 ч.1 КК України один рік шість місяців позбавлення волі; за ст. 152 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України чотири роки два місяці позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно обрано покарання ОСОБА_4 чотири роки два місяці позбавлення волі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
19.04.2014 року вступив у дію Закон України від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 зокрема засуджений за вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України на день вчинення відносився до категорії тяжких злочинів, був ним вчинений до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
Відтак, враховуючи тяжкість вчиненого засудженим ОСОБА_4 злочину, до амністія стосовно нього застосовуватися не може. Клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню у порядку та в строк, які передбачено ст. 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1