Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
адвоката - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за № 0004542 від 15 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повідомлення про підозру в якому пред`явлено ОСОБА_4 .
Зазначає, що 08.09.2016 року ним на ім`я слідчого направлено клопотання про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, яке зареєстровано в канцелярії підрозділу поліції.
Посилається на те, що строк розгляду клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України сплинув 12.09.2016 року, однак слідчий клопотання до цього часу не розглянув, його не поінформував.
Звертає увагу слідчого судді на те, що згідно з вимогами ст. 220 КПК України розгляд клопотання сторони захисту є процесуальною дією, яку слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, а не вчинення дій щодо розгляду клопотання свідчить про бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України є підставою для оскарження на досудовому слідстві.
На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 45, 220, 303, 304 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить зобов`язати слідчого розглянути його клопотання від 08.09.2016 року про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримує вимоги з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить скаргу задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності слідчого, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП України у м. Києві дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0004542 від 15 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, якими обґрунтовуються доводи скарги, 08.09.2016 року захисником підозрюваного ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 слідчому СВ Подільського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_5 було подано клопотання про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Зазначене клопотання було зареєстроване за вхідним № 10867 від 08.09.2016 року, що підтверджується відповідною відміткою на копії клопотання.
Стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна
Зі змісту вказаних норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що законодавцем надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику, підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцю тимчасово вилученого майна, оскаржити бездіяльність прокурора, слідчого, яка зокрема полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк.
При системному аналізі чинних норм КПК України можна зробити висновок, що розгляд слідчим, прокурором клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про виконання будь-яких слідчих дій, є саме по собі процесуальною дією, порядок здійснення якої врегульовано ст. 220 КПК України.
Так, зазначена стаття визначає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З системного аналізу вказаної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що законодавцем на слідчого, прокурора дійсно покладено обов`язок розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання та повідомити про результати його розгляду і не розгляд такого клопотання останніми у зазначений строк та не повідомлення про результати його розгляду, є нічим іншим як їх бездіяльністю. В той же час зі змісту вказаної норми також вбачається, що право на звернення із клопотанням в порядку визначеному її положеннями мають лише сторони кримінального провадження, зокрема сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представник, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.
Слідчим суддею встановлено, що адвокат ОСОБА_3 є захисником підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0004542 від 15 липня 2016 року, а тому останній має всі права та обов`язки сторони захисту, визначені чинним кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі і на заявлення клопотань в порядку визначеному ст. 220 КПК України.
Як вже зазначалося вище, клопотання адвокатом ОСОБА_3 було подано слідчому Подільського УП ГУНП України у м. Києві 08.09.2016 року, а тому виходячи з приписів ст. 220 КПК України воно (клопотання) повинно було бути розглянуте слідчим не пізніше 12.09.2016 року, оскільки 11.09.2016 року є вихідним днем і не здійснення даної процесуальної дії у вказаний строк є його бездіяльністю, яка вважається вчиненою з 13.09.2016 року.
Слідчим суддею встановлено, а слідчим не спростовано, що останнім у вищезазначений строк не розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_3 ,. як захисника підозрюваного ОСОБА_4 чим порушено його права як сторони захисту, а також порушено вимоги ст. 220 КПК України, яка визначає порядок розгляду клопотань учасників кримінального провадження.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність тверджень заявника про допущену слідчим бездіяльність в межах здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0004542 від 15 липня 2016 року, яка повинна бути усунута шляхом зобов`язання слідчого здійснити вказану процесуальну дію.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги заявника знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого задовольнити.
Зобов`язати слідчого СВ Подільського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 08.09.2016 року про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0004542 від 15 липня 2016 року, прийняти за результатами розгляду процесуальне рішення та повідомити про результати його розгляду в порядку визначеному ст. 220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1