Справа №295/2848/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , винесене в кримінальному провадженні № 0001292, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому вказав, що ОСОБА_6 19.02.2016 року у період з 16-00 год. до 16-45 год., перебуваючи на перехресті вулиць Хлібна-Гоголівська в м. Житомирі таємно повторно здійснив викрадення чужого майна з багажника автомобіля марки ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , чим заподіяв потерпілому шкоду на загальну суму 2850,00 грн.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного у вчиненні даного кримінального правопорушення, зокрема, посилається на заяву потерпілого ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол огляду місця події від 19.02.2016 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В обгрунтування клопотання, слідчий посилається на наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідчий вказує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину середнього ступеня тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став і повторно вчинив кримінальне правопорушення, не є особою похилого віку, не потребує стаціонарного лікування, не одружений, офіційно не працює, не навчається, а тому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому. Зазначила, що на даний час проводиться досудове розслідування по іншому кримінальному провадженню, в якому ОСОБА_6 також підозрюється у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 , в судовому засіданні не визнав свою причетність до скоєння злочину. Пояснив, що він дійсно 19.02.2016 року знаходився в районі Житнього ринку в м. Житомирі, але крадіжку майна з автомобіля потерпілого ОСОБА_7 не вчиняв. Зазначив, що на даний час має постійне місце проживання за адресою матері, подав документи для реєстрації місця проживання, проживає у цивільному шлюбі, має хронічні захворювання, а тому просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти обрання стосовно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому зазначила, що прокурором не надано достатньо обґрунтованих та переконливих доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_6 до вчинення даного злочину. Зі сторони обвинувачення причетність підозрюваного до вчинення злочину ґрунтується на показах самого потерпілого, який не бачив особу, яка викрала його майно, та показах свідків, які є виключно припущеннями, оскільки з їх змісту неможливо встановити обставини вчиненого злочину. Крім того, зазначила, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю та цивільною дружиною, має незадовільний стан здоров`я, хронічні захворювання, потребує лікування, внаслідок вживання наркотичних засобів має певні поведінкові розлади, а тому вважає, що необхідність обрання відносно ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу прокурором не доведено, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0001292, внесене до ЄРДР 19.02.2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

19.02.2016 року в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

20.02.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, на які посилається прокурор, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 року вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Жодних фактів необхідності тримання під вартою ОСОБА_6 прокурором не доведено.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Згідно зі ст. 181КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, обставини скоєного ним кримінального правопорушення, те, що він має постійне місце проживає, не працює, має хронічні захворювання та потребує медичного лікування, що підтверджується відповідними доказами, наданими стороною захисту. З огляду на викладене, слідчий суддя обирає підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю із забороною покидати місце проживання цілодобово, а також покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло цілодобово цілком зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором можливість переховуватись від правоохоронних органів та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 194, 196, 197, 202 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання задоволити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце постійного проживання - квартиру АДРЕСА_1 цілодобово строком на 2 місяці, тобто до 20.04.2016 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали встановити до 20.04.2016 року.

Виконання ухвали доручити Житомирському ВП ГУНП в Житомирській області.

Працівникам Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області забезпечити доставку ОСОБА_6 за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1