Справа№ 640/2066/16-к
н/п 1-кп/640/325/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, неодружений, освіта повна середня, не працюючий, раніше неодноразово судимий: 1) 20.01.1987 Московським р/с м. Харкова за ст.142 ч.1 КК України (в ред. 1960 року) до 3-х років позбавлення волі, 2) 25.10.1993 Червонозаводським р/с м. Харкова за ст.229-8 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року позбавлення волі, 3) 25.10.1995 Ленінським р/с м. Харкова за ст.80 ч.1,2, ст.42 КК України (в ред. 1960 року) до 2-х років позбавлення волі, 4) 14.04.1999 Ленінським р/с м. Харкова за ст.140 ч.2, ст.42 КК України (в ред. 1960 року) до 2-х років 4-х місяців позбавлення волі, 5) 13.11.2002 Київським р/с м. Харкова за ст.185 ч.4 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 6) 05.04.2004 Комінтернівським р/с м. Харкова за ст.ст.307 ч.2, 69, 309 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5-ти років 6 місяців позбавлення волі, 7) 10.07.2008 Московським р/с м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, ст.ст. 70, 71 КК України до 5-ти років 2-х місяців позбавлення волі, 8) 24.10.2012 Орджонікідзевським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 185,ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до 4- х років 2-х місяців позбавлення волі, який звільнився 02.07.2015 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 2 дні, 8) 26.02.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, в силу ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрації не має
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. А саме пояснив, що він, 04 листопада 2015 року, о 14-30 годині на торгівельному майданчику «Озеро», на ТЦ «Барабашово» в м. Харкові, таємно викрав біля торгового місця № В2Т-507 чоловічі спортивні утеплені брюки, в кількості 44 шт., і при спробі залишити місце вчинення злочину був затриманий вантажником, який працював неподалік. В скоєному розкаюється, просить його строго не наказувати, речові докази були повернуті потерпілому, шкоди нікому не заподіяно.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та його дії за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючи покарання обставини, дані про його особу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніш неодноразово судимий, в тому числі останні рази: 24.10.2012 року Орджонікідзевським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 185,ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до 4- х років 2-х місяців позбавлення волі, який звільнився 02.07.2015 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 2 дні; 26.02.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, не одружений, не працюючий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, місця реєстрації в м. Харкові не має, за місцем проживання характеризується задовільно, має захворювання, з приводу якого проходив лікування в 2015 році.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї провини, відсутність майнових претензій потерпілого, дані про особу обвинуваченого, і вважає за необхідне обрати покарання в межах санкцій статей, інкримінованих йому, а саме у вигляді позбавлення волі, і саме така міра покарання буде достатньою та необхідною для його виправлення.
Призначаючи покарання за ч.4 ст. 70 КК України, судом враховано, що ОСОБА_4 був засуджений 26.02.2016 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, міра запобіжного заходу не обиралась.
На підставі викладеного, суд враховує, що епізод правопорушення за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, який інкриміновано обвинуваченому в даному провадженні вчинено ним 04.11.2015 року до ухвалення вироку Комінтернівським районним судом м. Харкова 26.02.2016 року, а тому суд призначає покарання за ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання законної сили вироком суду, судом враховано, що він засуджується за санкцією статті, що йому інкриміноване у вигляді позбавлення волі, для виконання вироку суду, при цьому врахований його вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, наявність не знятих та непогашених судимостей, його репутацію та майновий стан, дані про наявність захворювань, з приводу яких він в 2015 році проходив лікування.
Також, судом враховано, що обвинувачений ухилявся від явки до судових засідань, був оголошений у розшук, і даних щодо неможливості перебування його в СІЗО за станом здоров*я суду не надано. На підставі вищезазначеного та встановлених обставин під час судового розгляду, не вбачає суд і підстав для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Суд також вважає за необхідне керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 306,90 грн.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд ,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі.
На підставі вимог ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням того, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину від 04.11.2015 року, скоєного ним до винесення вироку 26.02.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за сукупністю злочинів визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів, з врахуванням вимог ст. 72 КК України призначає остаточне покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців ( до 23 грудня 2016 року), ОСОБА_4 обрати у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі міста Харкова.
Строк відбування покарання обчислювати з дня обрання запобіжного заходу, тобто з 24 жовтня 2016 року, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання, при цьому враховувати вимоги ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі, по день набрання вироком законної сили.
Речові докази, передані потерпілому на зберігання залишити у його користуванні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 306,90 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1