Справа № 621/941/16-к
Провадження № 1-кп/621/125/16
ВИРОК
іменем України
29.07.2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0001341 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задінецьке Зміївського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого старшим інспектором котлонагляду відділу охорони праці Зміївської ТЕС, який має на утриманні малолітню дитину, розлученого, раніше не судимого ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2015 року близько 20 години 20 хвилин до житлової квартири АДРЕСА_2 , прийшов ОСОБА_5 . Коли він постукав у двері, йому відчинила ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між якими в подальшому виникла словесна сварка на ґрунті триваючих неприязних відносин, які сформувались у них після розлучення.

В ході словесної сварки у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 в той же момент схопив правою рукою за ліве вухо ОСОБА_6 та утримуючи її за вуху, із значною силою потягнув руку на себе, в результаті чого ОСОБА_6 опинилась на сходовому майданчику. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , розуміючи свою перевагу, двома руками за ліве і праве плече стиснув їх із значною силою, після чого відпустив та наніс удар кулаком правої руки в область лівого плеча ОСОБА_6 у зв`язку з чим остання зійшла на декілька сходинок вниз. ОСОБА_5 , продовжуючи наносити тілесні ушкодження, наблизився до ОСОБА_6 та, подавивши волю останньої, схопив її правою рукою за волосся, розвернув її, в результаті чого вона присіла на сходи, в такому положенні ОСОБА_5 , утримуючи рукою за волосся ОСОБА_6 , вдарив її головою об поверхню сход не менше двох разів. Після цього, ОСОБА_5 відпустив потерпілу та перестав наносити тілесні ушкодження.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 ділянку травматичного набряку м`яких тканин на потиличній області праворуч, з ділянкою облисіння у даній ділянці, рвано-забиту рану в області мочки лівої вушної раковини, крововилив на передній поверхні лівої половини грудної клітини, множинні крововиливи на передній та задній поверхні правого та лівого плеча, гостру закриту черепно-мозкову травму, у формі струсу головного мозку. За ступенем тяжкості вищезазначені крововиливи на різних ділянках тіла, ділянка травматичного набряку м`яких тканин на голові, як в сукупності, так і кожне окремо, згідно з висновком експерта № 243-3м/15 від 21.12.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), рвано-забита рана в області мочки лівої вушної раковини, гостра закрита черепно-мозкова травма, у формі струсу головного мозку, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я (відповідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового розгляду вину свою в інкримінованому йому злочині визнав частково, показав, що між ним та ОСОБА_6 виникла сварка, бо вона не пускала його до дітей, не покликала доньку, почала його штовхати, вдарила по обличчю. Ударів він потерпілій не наносив, під час, коли вони з нею штовхалися, можливо випадково він її задів, вдарив, спеціально не бив, за волосся хватав, за вухо не тягнув, сережку їй не зривав. В подальшому, обвинувачений вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Підтвердив обставини скоєного злочину. Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, моральну шкоду не визнав, посилаючись на свій незадовільний матеріальний стан.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку:
Так, потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що в цей день обвинувачений прийшов в сильному алкогольному сп`янінні, вона не захотіла через це з ним розмовляти та попросила його піти. В цей час обвинувачений потягнув її за вухо та витяг на сходову клітку, вона почала кричати, бо їй було боляче. На її крик вийшов сусід, потім вийшла старша донька потерпілої і сусід попросив її зайти до квартири. В цей момент ОСОБА_5 вдарив її по плечу, вона похитнулася та спустилася нижче, потім обвинувачений взяв її за волосся та почав бити головою об сходи, вдарив більше двох разів. Після цього, сусід ОСОБА_8 почав їх розмиряти. Коли потерпіла прийшла додому, їй стало зле, її знудило, потім її швидкою допомогою відвезли до лікарні, де вона 10 днів знаходилася на стаціонарному лікуванні.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона є сусідкою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в той день вона десь об 21 год. поверталася додому, побачила тітку ОСОБА_10 та дядька ОСОБА_11 на сходовому майданчику, в їхньому під`їзді, вони сварилися. Біля них також стояв сусід дядько ОСОБА_8 . На погляд свідка дядько ОСОБА_11 був нетверезим, від нього чути було запах алкоголю. Тілесних ушкоджень у потерпілої вона не бачила.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що 11 грудня 2015 р. у вечірній час він знаходився вдома за місцем свого мешкання. Біля 20 год. він почув крики, які доносилися в під`їзді, в зв`язку з чим він вийшов з квартири. Там він побачив ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_6 плакала і стала скаржитись на чоловіка за те, що той зірвав з її вуха сережку. Однак, свідок в руках самого ОСОБА_5 сережку не бачив. В цей час із квартири АДРЕСА_3 на сходовий майданчик вийшла їх дочка ОСОБА_13 . Для того, щоб дочка не бачила сварки її батьків, свідок завів її в квартиру, а тому на той момент він знаходився по відношенню до конфліктуючих спиною. Коли обернувся, то побачив, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходились нижче по сходам на сходовому прольоті, при цьому, ОСОБА_6 сиділа на сходах, а ОСОБА_5 наклонився над нею. Коли свідок підійшов до них ближче, то побачив, що ОСОБА_14 тримає одною рукою за волосся ОСОБА_10 , а другою за плече. В той час, коли свідок їх розвів, побачив як ОСОБА_5 вирвав жмут волосся у Лесі.

Судом також були дослідженні письмові докази:
- виписку із медичної карти стаціонарного хворого та листок непрацездатності, з яких слідує, що ОСОБА_6 знаходилася на стаціонарному лікуванні з 11.12. по 21.12.2015 року (а.с. 91-92);

- висновок експерта № 243-Зм/15 від 14.12.2015 року, яким встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 мали місце: ділянка травматичного набряку м`яких тканин на потиличній області праворуч, з ділянкою облисіння у даній ділянці, рвано-забита рана в області мочки лівої вушної раковини, крововилив на передній поверхні лівої половини грудної клітини, множинні крововиливи на передній та задній поверхні правого та лівого плеча, гостра закрита черепно-мозкова травма, у формі струсу головного мозку. За ступенем тяжкості вищезазначені крововиливи на різних ділянках тіла, ділянка травматичного набряку м`яких тканин на голові, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), рвано-забита рана в області мочки лівої вушної раковини, гостра закрита черепно-мозкова травма, у формі струсу головного мозку, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я (відповідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року) (а.с. 94-95);

- протокол слідчого експерименту від 08.02.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 та фото таблиця до нього, в ході проведення якого потерпіла розказала про обставини скоєного відносно неї злочину та показала на місці яким чином ОСОБА_5 наносив їй удари та спричинив тілесні ушкодження (а.с. 96-101);

- аналогічний додатковий висновок експерта № 17-Зм/16 від 12.02.2016 року, згідно якого встановлено, що показання потерпілої ОСОБА_6 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту від 08.02.2016 року, не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення їй тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення, та відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході дослідження (а.с. 103-104);

- протокол слідчого експерименту від 17.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_12 та фото таблиці до нього, в ході якого свідок розказав та показав на місці про обставини скоєного злочину (а.с. 105-108).

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності, доведено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Твердження потерпілої та свідків про те, що обвинувачений в момент скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Суд враховує і особу винного, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується задовільно, за місце роботи позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з нього на користь потерпілої матеріальних збитків, які були нею понесені в ході лікування, у розмірі 3335 грн. 45 коп. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 , з урахуванням наявності в справі документів, що підтверджують витрати потерпілої на лікування, а також враховуючи характер вчиненого обвинуваченим діяння, ступінь його вини, глибину і тривалість душевних страждань, яких зазнала потерпіла внаслідок отриманих легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності, суд, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне частково задовольнити позов та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальні збитки, понесені ОСОБА_6 в повному обсязі у розмірі 3335,45 грн. та моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 3335 (три тисячі триста тридцять п`ять) грн.45 коп. та моральну шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Зміївський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Головуючий: