Справа № 493/586/16-к
Провадження № 1-кп/493/86/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2016 року м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балті кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128, ч. 1 ст. 289 КК України,
Відповідно до обвинувального акту від 25.09.2015 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 27.07.2015 року, близько 21-ї години 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Явір», що розташований по вул. Уварова в м. Балта, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в ході розмови із ОСОБА_4 умисно наніс останньому декілька ударів правою рукою по голові та один раз по правій руці, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді семи синців, двох саден на голові та синця на правій кисті, перелом кісток спинки носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Одночасно, 27.07.2015 року, близько 21-ї години 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Явір», що розташований по вул. Уварова в м. Балта, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в ході розмови із ОСОБА_4 , виявляючи злочинну недбалість щодо суспільно небезпечних наслідків своїх дій, які він повинен був і міг передбачити, умисно наніс декілька ударів правою рукою по голові останньому, внаслідок чого ОСОБА_4 не втримався на ногах, впав на землю та вдарився правою рукою. В результаті падіння ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 4-ї п`ясткової кістки правої кисті, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.
Своїми діями, які виразились в необережному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 218 КК України.
Крім того, 27.07.2015 року, близько 21-ї години 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Явір», що розташований по вул. Уварова в м. Балта, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно сів у транспортний засіб ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «Мазда 323», який знаходився на проїжджій частині дороги біля вищевказаного магазину, запустивши двигун ключем, що знаходився в замку запалення, яким надалі розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом з будь-якою метою, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.
24 червня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення.
Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість за ст. ст. 125 ч. 2, 128 та 289 ч. 1 КК України, повністю погав потерпілому завдану моральну та матеріальну шкоду в розмірі 5 000 гривень, вибачився перед потерпілим ОСОБА_4 , зобов`язався ніколи та ніяким чином, особисто чи через інших осіб, не погрожувати потерпілому, а також його близьким і рідним, відносно тих обставин, по яким їх пред`явлено підозру, сторони узгоджують вид покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.
Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, зазначив, що на даний час ОСОБА_5 матеріальну шкоду йому відшкодував та вибачився перед ним.
Обвинувачений ОСОБА_5 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Дослідивши текст угоди, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 125 ч. 2, 128 та 289 ч. 1 КК України. Вказані злочини відносяться до злочинів невеликої тяжкості і середньої тяжкості.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені ст. ст. 473, 474 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 469, 471, 473-476 КПК України, суд, -
Затвердити укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_4 угоду про примирення від 24.06.2016 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 125 ч. 2, 128 та 289 ч. 1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
-за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;
-за ст. 128 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;
-за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 613,80 грн. процесуальних витрат.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 473 КПК України.
СУДДЯ: