Справа № 466/4610/16-к
У Х В А Л А
24 травня 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

у с т а н о в и в :

17.05.2016 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обгрунтування скарги зазначає, що 22 квітня 2016 року він написав скаргу на суддю Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_5 прокурору Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , в якій просив внести відомості до ЄРДР щодо судді з правовою кваліфікацією за ст.375 КК України,

В судовому засіданні уточнив, що у заяві він зазначав про внесення суддею в ухвалу неправдивих даних щодо нього як особи; неправдиву характеристику та давала дозволи на обшук і арешт.

Тільки 05.05.2016 року він отримав відповідь керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , в якій йому відмовлено у внесенні відповідних відомостей в ЄРДР.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив проводити судовий розгляд у відсутності прокурора. Просив зобов`язати відповідну службову особу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 внести відомості про вчинення злочину суддею Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_5 з правовою кваліфікацією за ст.375 КК України.

Оглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення заявника, суд установив наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Із матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 мотивує скаргу ухвалами судді Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_5 про внесення неправдивих даних щодо нього як особи; неправдиву характеристику, а також надання дозволів на обшук і арешт.

Статтею 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно п. 1 ч.1 ст.303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з повідомлення № 05/17-72-16 від 22.04.2016 року (а.с.2), яке він отримав 05.05.2016 р. на вищевказану скаргу, керівник Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 зазначив, що немає жодних об`єктивних даних щодо вчинення протиправних діянь суддею ОСОБА_5 , а тому відомості не підлягають внесенні до ЄРДР в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України.

У ч. 2 п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2007 року зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У відповідності до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора, 2) зобов`язання припинити дію, 3) зобов`язання вчинити певну дію, 4) відмова у задоволенні скарги.

Враховуючи все вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 220, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

у задоволенні скарги від 17.05.2016 року ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1