Справа № 357/3977/16-к
1-кп/357/405/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2016року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 21.03.2016 року у кримінальному провадженні № 0000308 від 26.01.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пісківка, Бородянського району, Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючому: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
22.12.2015 року близько 10 години ОСОБА_5 , перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 . Користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, проник на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_2 звідки умисно вчинив крадіжку металобрухту вагою 40 кілограм, вартістю 2 грн. 35 коп. за 1 кілограм, загальною вартістю 94 грн., металевого цепу довжиною 24 м. вартістю 15 грн. 45 копійок за 1 м., загальною вартістю 370 гривень 80 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_4 , однак злочин не довів до кінця з причин які не залежали від його волі, так як був зупинений потерпілим.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування, 21.03.2016року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілому відшкодовано, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020грн..

Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване

кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для

нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечив щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілій відшкодовані, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді штрафу в 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в межах санкції ст.185 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речовий докази по справі, металевий цеп, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 слід залишити потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, судові витрати в справу відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 21.03.2016 року, укладену у кримінальному провадженні №0000308 від 26.01.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить1020грн..

Речовий доказ по справі, металевий цеп, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1