Справа № 536/867/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження № 0000530 від 18 травня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с.Дмитрівка Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України,

з неповною середньою освітою, непрацюючого, нежонатого, жителя

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27 травня 2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.ч.1,2

ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст.75, 76

КК України з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2016 року біля 13 год. ОСОБА_4 проходячи біля Потоківської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів розташованої в с.Потоки вул. Жовтнева, 5 Кременчуцького району Полтавської області та побачивши там велосипед, з метою його крадіжки шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я та скориставшись відсутністю господаря та інших сторонніх осіб викрав велосипед ARDIS TRIKER 777 бувший у використанні вартістю 3214 грн.39 коп. належний потерпілому ОСОБА_6 , зникнувши з місця злочину та розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та пояснив про обставини вчиненого так, як це викладено в описовій частині вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, повторно.

При призначенні покарання суд враховує характер і тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_4 сприяв розкриттю злочину, розкаявся у вчиненому, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, який вину визнав, вчинив умисний середньої тяжкості злочин за пом`якшуючих, але без обтяжуючих покарання обставин, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

Речові докази: велосипед ARDIS TRIKER 777, переданий на зберігання ОСОБА_6 слід залишити в його володінні і користуванні, оскільки він йому належить.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України призначивши покарання в виді позбавлення волі на строк (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 травня 2015 року 1 (один) рік і 6 (шість) місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 6 місяців.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою, під варту взяти негайно в залі суду, початок відбування покарання обчислювати з 29 червня 2016 року.

Речові докази: велосипед ARDIS TRIKER 777, переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити в його володінні і користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд, засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1