Провадження № 1-кп/643/211/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2016 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0004187 від 31.08.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 25.12.2009 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 22.09.2010 умовно-достроково на строк 11 місяців 25 днів; 04.10.2013 вироком Київського районного суду м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.07.2014 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2015 приблизно о 00 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належну ОСОБА_5 сумку чоловічу, шкіряну, чорного кольору, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, яка знаходилась на вішалці у коридорі вищевказаної квартири, у якій лежав мобільний телефон Samsung Galaxy S 5 IMEI: НОМЕР_1 - вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 333 від 02.09.2015 6929 гривень з картою пам`яті Trancend micro SD 64 Gb - вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 333 від 02.09.2015 580 гривень, таким чином спричинивши матеріальну шкоду гр. ОСОБА_5 на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 333 від 02.09.2015 7509 гривень. Після чого, з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 15.08.2015 біля 23 години 30 хвили зустрівся з матір`ю потерпілого на ім`я ОСОБА_6 біля під`їзду, яка його запросила до їх квартири АДРЕСА_3 , де він перебував деякий час. Коли вони у двох зайшли до квартири, ОСОБА_6 пішла до кімнати, а він залишився біля вхідних дверей. 16.08.2015 біля 00 годин 20 хвилин, він, перебуваючи у коридорі квартири, де разом з ОСОБА_6 мешкав її син ОСОБА_5 , таємно викрав чорну чоловічу сумку, з якою зник з місця скоєння злочину. В сумці він виявив мобільний телефон Samsung Galaxy S 5, який здав до ломбарду, та отримав гроші у розмірі 4000 тисяч гривень, які витратив на особисті потреби, а сумку на наступний день, на вимогу потерпілому віддав. А через деякий час повідомив співробітникам поліції ломбард, в який здав таємно викрадений ним телефон, який належав потерпілому.

Обвинувачений у суді зазначив про те, що він повністю розумів , що вчиняє злочини, та щиро розкаявся у його вчиненні.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Більш того, судом вивчалась особа ОСОБА_4 , який раніше судимий, а саме: 25.12.2009 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 22.09.2010 умовно-достроково на строк 11 місяців 25 днів; 04.10.2013 вироком Київського районного суду м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.07.2014 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання, та місце реєстрації, за яким характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обвинувачений ОСОБА_4 має захворювання В20 віч-інфекція ІІ-ІІІ стадії.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останньому, передбачених ст. 67 КК України, судом не визнане.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винної, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.ст.75, ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 п.п.2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази по справі: мобільний телефон Samsung Galaxy S 5 IMEI: НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути власникові ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1