Справа №577/3802/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/181/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого :

1)27.12.2011р. за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

2) 13.02.2012р. за ч.2 ст.15 , ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 30.05.2014 р. звільнився на підставі ст.4 п. «а» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року, в яких:

- прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- захисник ОСОБА_7 просить вирок суду щодо її підзахисного в частині засудження за ч.3 ст.185 КК України скасувати і закрити кримінальне провадження; за ч.2 ст.185 КК України вирок суду змінити, пом`якшити покарання, призначивши не пов`язане з позбавленням волі;

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким його виправдати за ч.3 ст.185 КК України; призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до вимог КК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України два роки шість місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі. Остаточно призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати 749грн. 28коп. на користь держави, на користь Сумської філії ПАТ «Укртелеком» 17778грн. 18коп. відшкодування матеріальної шкоди, на користь ТОВ «Юпітер» 1 134грн. 48коп. відшкодування матеріальної шкоди.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вважає, що скоєні ОСОБА_8 дев`ять епізодів злочинної діяльності, серед яких вісім є кваліфікованими крадіжками, поєднаними з проникненням у інше сховище, відносяться до категорії тяжких злочинів, а також вчинення обвинуваченим нових злочинів при наявності не знятої та не погашеної судимості, бажання уникнути відповідальності, про що свідчать обставини тиску обвинуваченого на свідків та потерпілу, свідчать про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого. Вказує на наявність обтяжуючих покарання обставин та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, у зв`язку із чим, вважає доцільним призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

Захисник ОСОБА_7 вказує, що висновки суду першої інстанції щодо її підзахисного побудовані на припущеннях, неналежних доказах, показах працівників міліції та слідчих, які мають обвинувальний уклін. На думку захисту, у справі відсутні будь-які докази причетності обвинуваченого до восьми епізодів крадіжок, оскільки не здобуто слідів взуття, відбитків пальців, знаряддя вчинення злочинів, за місцем мешкання обвинуваченого не знайдено ніяких речей з місць здійснення крадіжок, не встановлена спроможність обвинуваченого вчинити інкриміновані йому дії. Вказує, що суд у вироку не дав ніякої оцінки показам свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтверджують покази ОСОБА_8 про непричетність до крадіжок, показам свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підтвердили пояснення ОСОБА_8 про вчинення на нього тиску з боку працівників міліції та факту того, що працівник карного розшуку ОСОБА_12 до початку слідчого експерименту викликав до себе обвинуваченого. Вважає, що суд не врахував думку представника потерпілого ОСОБА_15 про те, що для здійснення такого роду крадіжок потрібно мати спеціальні знання про устрій телекомунікаційних пристроїв. На думку захисту, протоколи огляду місця події по всім восьми епізодам є неналежними доказами, про що було заявлено відповідне клопотання стороною захисту, яке фактично не розглянуто судом.

Обвинувачений в апеляційній скарзі вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення його права на захист, оскільки під час його допиту та відеовідтворення працівники міліції не задовольнили прохання про залучення захисника, чинили тиск та залякували його. Вважає, що прямих доказів його причетності до викрадення кабелів, як то слідів взуття, відбитків пальців - немає. Вказує, що його не було впізнано жодним з опитаних у справі свідків, які займаються закупівлею кольорових металів і не надано свідчень, які б прямо вказували про збут ним даних кабелів. Вважає не проведення відеовідтворення за епізодами крадіжки по вул. Будівельників, 36 та вул. Успенсько-Троїцькій, 148 неповним досудовим слідством.

Від цивільного позивача СФ ПАТ «Укртелеком» надійшли заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , в яких він вказує на їх необґрунтованість та безпідставність.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 30 січня 2015 року близько 00.00 годин він проник через віконний отвір до підвалу біля під`їзду №1 по вул. Будівельників, 36, в м. Конотоп, де зберігаються кабелі Сумської філії ПАТ «Укртелеком`і вирізав та викрав кабель «ТПП 50x2x0,4» довжиною 25м, вартістю 168грн. 29коп., спричинивши даній установі матеріальну шкоду на вказану суму;

06 лютого 2015 року близько 00.00 годин ОСОБА_16 проник через незачинені двері до підвалу, розташованого з тильної сторони будинку по вул. Успенсько-Троїцька, 148, в м. Конотоп, де зберігаються кабелі зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком», де вирізав та викрав кабель «ТПП 50x2x0,4» загальною довжиною 20м, вартістю 431грн. 04коп., завдавши тим самим даній установі матеріальні збитки на вказану суму;

02 квітня 2015 року близько 00.00 годин ОСОБА_16 , піднявши люк, проник до кабельного колодязю зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком» №1552, розташованого біля господарства №52 по вул. Дзержинського м. Конотоп, відрізав один кінець кабелю «ТПП 50x2x0,4» після чого проник до сусіднього кабельного колодязю зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком» №1553, розташованого біля господарства №58 по вул. Дзержинського в м. Конотоп, де відрізав інший кінець кабелю, витягнув його з колодязю, тим самим викрав 85м кабелю, вартістю 2001грн. 18коп., заподіявши при цьому СФ ПАТ «Укртелеком» матеріальні збитки на вказану суму;

21 квітня 2015 року близько 00.00 годин ОСОБА_16 , піднявши люк, проник до кабельного колодязю зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком» №1074, розташованого на перехресті вул. Тимірязєва та вул. Дзержинського в м. Конотоп, де відрізав один кінець кабелю ТПП 50x2x0,4, після чого аналогічним способом проник до сусіднього кабельного колодязю зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком» № 1075, розташованого на перехресті вул. Кругової та вул. Дзержинського в м. Конотоп, де відрізав інший кінець кабелю і витягнув його з колодязю, викравши таким чином 75м кабелю, вартістю 1765грн. 75коп., завдавши тим самим даній установі матеріальні збитки на вказану суму;

26 квітня 2015 року близько 00.00 годин ОСОБА_16 , піднявши люк, проник до кабельного колодязю зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком» №978, розташованого на перехресті вул. Олександрівська та 2-й пров. Олександрівської в м. Конотоп, де з одного кінця відрізав кабелі «ТПП 50x2x0,4», «ТПП 20x2x0,4», «ТПП 30x2x0,4», «ПРППМ 1x2x0,9» після чого аналогічним способом проник до сусіднього кабельного колодязю зв`язку №979, розташованого на перехресті вул. Олександрівська та 3-го пров. Олександрівської в м. Конотоп, де відрізав інші кінці кабелів та витягнув їх з колодязю, викравши таким чином по 76м кожного кабелю, загальною вартістю 2182грн. 94коп., заподіявши тим самим установі матеріальні збитки на вказану суму;

28 квітня 2015 року близько 03.40 години ОСОБА_16 , піднявши люк проник до кабельного колодязю зв`язку №804, належного ТОВ «Юпітер», розташованого по вул. Вирівська,60, в м. Конотоп, де згідно договору №3/405-598301 про надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку ТОВ «Юпітер», проходять по каналу кабелі зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком», де вирізав та викрав кабелі належні ТОВ «Юпітер», вартістю 300грн., а також кабелі належні СФ ПАТ «Укртелком» загальною вартістю 668грн. 63коп., завдавши матеріальні збитки ТОВ «Юпітер» та СФ ПАТ «Укртелеком» на вказані суми;

31 травня 2015 року близько 02.00 години ОСОБА_16 піднявши люк проник до кабельного колодязю зв`язку СФ ПАТ «Укртелеком» №1074, розташованого на перехресті вул. Тимірязєва та вул. Дзержинського в м. Конотоп, де відрізав один кінець кабелю «ТПП 50x2x0,64», після чого аналогічним способом проник до кабельного колодязю зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком» №1075, розташованого на перехресті вул. Кругова та вул. Дзержинського в м. Конотоп, де відрізав інший кінець кабелю «ТПП 50x2x0,64» і витягнув його з колодязю, викравши 75м кабелю, вартістю 1749грн. 76коп., завдавши даній установі матеріальні збитки на вказану суму;

06 червня 2015 року близько 00.00 годин ОСОБА_16 , піднявши люк, проник до кабельного колодязю зв`язку Сумської філії ПАТ «Укртелеком» №0498, розташованого біля буд. №58 по вул. Батуринській в м. Конотоп, де відрізав один кінець кабелю «ТПП 30x2x0,5, після чого аналогічним способом проник до сусіднього кабельного колодязю зв`язку №0499, розташованого біля буд. №60 по вул. Батуринська в м. Конотоп, де відрізав інший кінець кабелю і витягнув його з колодязю, викравши 75м кабелю вартістю 1040грн. 26коп., завдавши даній установі матеріальні збитки на вказану суму.

Окрім того, 10 червня 2015 року близько 17.00 години по 2-му пров. Тургенєва в м. Конотоп поблизу ВПУ №8, ОСОБА_16 викрав з кишені ОСОБА_17 мобільний телефон «Samsung S 5230» вартістю 190грн., разом із картою пам`яті об`ємом 4Гб, вартістю 55грн., сім-карткою «Київстар» вартістю 20грн., мобільний телефон «Samsung 1202», вартістю 282грн. разом із сім-карткою «Київстар», вартістю 20грн. та сім-картою «Лайф», вартістю 20грн., завдавши ОСОБА_17 збитки на загальну суму 610грн.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, думку представника цивільного позивача СФ ПАТ «Укртелеком», який заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки телефонів та сім-карток у потерпілої ОСОБА_17 , які кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України ніким не оспорюються, та під час апеляційного перегляду не перевіряються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на досліджених судом матеріалах кримінального провадження, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні крадіжок кабелів та пояснення, що на досудовому слідстві на нього здійснювався психологічний тиск з боку працівників поліції та слідчої, що його умовили взяти крадіжки на себе, на схемах показали, що розповідати на слідчих експериментах, вина ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується рядом досліджених перевірених в судовому засіданні доказів, які суд першої інстанції цілком обґрунтовано поклав в основу вироку, зокрема, надані під час судового розгляду покази свідків.

Так, допитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_17 пояснила, обвинувачений неодноразово пропонував їй красти та обпалювати телефонні кабелі, але вона відмовлялась.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що ОСОБА_8 пропонував йому красти кабелі, але він відмовлявся.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що наприкінці січня 2015 року зустрівся зі знайомим ОСОБА_8 , який йшов здавати дрібні мідні дроти на приймальний пункт металобрухту, та придбав у нього дроти для виготовлення садків. В лютому, квітні, травні обвинувачений телефонував і пропонував купити у нього мідний дріт, який був обпалений.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_11 , він був понятим при проведенні слідчих експериментів: по вулицях Олександрівській, Дзержинського, Вирівській, Будівельників, (де наглядно було, що обвинувачений може проникнути в підвал через вікно), на території колишньої військової частини, де ОСОБА_8 обпалював кабелі, на полі біля Житломасиву, де ховав кабелі. Обвинувачений ОСОБА_8 самостійно показував і розповідав, як вчиняв крадіжки.

Свідок ОСОБА_20 засвідчила, що була понятою на слідчому експерименті по вул. Успенсько-Троїцькій і підтверджує, що обвинувачений розповідав і показував без будь-яких підказок про вчинення крадіжки телефонного кабелю з підвалу будинку АДРЕСА_2 через незамкнуті двері. Звернула увагу, що в коридорі суду ОСОБА_8 рухом показав їй, щоб вона мовчала.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що в липні 2015 року був понятим при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_8 на вул. Дзержинського та вул. Батуринській. За кермом був працівник міліції, який з автомобіля не виходив. ОСОБА_8 спочатку пройшов повз люка, а потім сам повернувся і показав люк, так як люк знаходився трохи з боку. Показав, як руками вирвав кабелі.

Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , співробітники карного розшуку, пояснили, що була отримана оперативна інформація про те, що крадіжками телефонного кабелю займається ОСОБА_8 , який при опитуванні зізнався у вчиненому, тиску на обвинуваченого не було.

Свідок ОСОБА_23 , слідчий по даній справі, пояснила, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав вину, безпомилково розповідав і орієнтувався в місцях, де вчинив крадіжки, показав місце, де обпалював кабелі. Не було такого, що на слідчі експерименти виїжджали по два рази в одне місце.

Свідок ОСОБА_12 , співробітник карного розшуку, пояснив, що на прохання слідчого ОСОБА_23 виїжджав за кермом автомобіля на відтворення обстановки по вул. Дзержинського та вул. Батуринській з двома понятими, експертом, слідчою та обвинуваченим ОСОБА_8 . Він знаходився в автомобілі, по ходу просування учасників проїхав вперед і чекав. З обвинуваченим ОСОБА_8 раніше не виїжджав на місце події і не показував йому ніяких схем.

Наведені покази свідків цілком узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні та покладеними в основу вироку суду першої інстанції :

- протоколами огляду місця події від 30 січня 2015 року (т.1 а.с.25-27); від 06 лютого 2015 року ( т.1 а.с.57-61); від 02 квітня 2015 року (т.1 а.с.93-96); від 21 квітня 2015 року (т.1 а.с.113-115); від 26 квітня 2015 року (т.1 а.с.136-140); від 28 квітня 2015 року (т.1 а.с.166-168); від 31 травня 2015 року (т.1 а.с.198-199); від 06 червня 2015 року (т.1 а.с.214-217);

- протоколами проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 09 липня 2015 року (т.2 а.с.65-68, а.с.61-64, а.с.57-60, а.с.69-73, а.с.52-54); від 29 липня 2015 року (т2 а.с.78-82); від 27 червня 2015 року (т.2 а.с.48-51, а.с.52-56), відеозапис яких переглядався у судовому засіданні 22 жовтня 2015 року. При цьому з відеозапису слідчих експериментів вбачається, що обвинувачений вільно орієнтується на кожному місці події, чітко вказує способи проникнення до кабельних колодязів та підвалів, вказує на місця розташування з`єднання кабелів ще навіть до заходу в приміщення, та яким чином він здійснював від`єднання кабелів, тобто повідомляє про такі обставини вчинення крадіжок, які не могли бути відомі особі, не причетній до їх вчинення.

Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Наведені докази в їх сукупності спростовують твердження захисника ОСОБА_7 про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд дав належну оцінку всім дослідженим доказам, а інші докази, які захист просив визнати недопустимими, суд не брав до уваги.

Так, з журналів судового засідання, а також в ході прослуховування носіїв технічної інформації, на яких фіксувався перебіг судових засідань, вбачається, що судом першої інстанції в повній мірі під час допиту обвинуваченого, свідків, дослідження письмових доказів, досліджувались обставини даного кримінального провадження. Зокрема, покази свідка ОСОБА_19 про придбання у обвинуваченого в січні, лютому, березні, квітні та травні обпалених дротів ОСОБА_8 не спростовував, проте, не зміг достовірно пояснити суду інше походження дроту, проданого ним ОСОБА_19 , ніж від вчинення крадіжок та обпалювання кабелів.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 показали, що обвинувачений під час проведення слідчих експериментів сам показував місця та способи вчинення крадіжок кабелів, ніхто його не заставляв, нічого не підказував, розповідав самостійно, як вчиняв крадіжки, казав, що відрізав кабелі ножем, підсвічував запальничкою з ліхтариком. 16 липня 2015 року в ході огляду особистих речей ОСОБА_8 добровільно видав ніж і підтвердив, що саме цим ножем вирізав телефонні кабелі (т.2 а.с.14-15).

Посилання апелянта на те, що в обґрунтування вироку суд безпідставно поклав в його основу покази чотирьох працівників міліції та двох слідчих, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст.84,85, ч.1 ст.86 КПК України покази свідків ОСОБА_23 , слідчої по даній справі, ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є працівниками карного розшуку і були допитані у судовому засіданні 10 вересня 2015 року та попереджені про відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, суд першої інстанції цілком обґрунтовано поклав у висновок про доведеність вини ОСОБА_8 в скоєні інкримінованого йому злочину, оскільки дані докази отримані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, є належними, допустимими, та у сукупності з іншими доказами підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Не є переконливими твердження захисника та обвинуваченого про відсутність у справі прямих доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 , зокрема те, що не здобуто слідів взуття, відбитків пальців, знарядь вчинення злочину, оскільки, на думку колегії суддів, стороною обвинувачення надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження встановлених судом обставин винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи апеляційної скарги захисника про те, що за місцем мешкання ОСОБА_8 не було знайдено ніяких речей з місць здійснення крадіжок, які б свідчили про його причетність до злочину, оскільки як вбачається з матеріалів справи, обшук місця мешкання ОСОБА_8 не проводився.

Не обґрунтованими, на думку колегії суддів, є й посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що суд не дав ніякої оцінки показам свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про те, що на їхню думку, обвинувачений зі слідчим нібито вже були на місцях, в яких проводилися слідчі експерименти, та ОСОБА_8 казав їм, що не вчиняв цього злочину.

Так, покази вказаних свідків, наведені у вироку суду досить повно та об`єктивно, відповідають звукозапису судового засідання, їм дана належна оцінка і аналіз, з якою погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що у вироку суд не дав належної оцінки показам свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які нібито підтвердили пояснення ОСОБА_8 про вчинення на нього тиску з боку працівників міліції, також не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки спростовуються аудіозаписом судового засідання, яке відбулося 10 вересня 2015 року.

На думку колегії суддів, необґрунтованими є також доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про порушення його права на захист під час досудового слідства, надання показів під тиском працівників міліції, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що слідчі експерименти, що покладені в основу обвинувачення, проводилися у відповідності з вимогами процесуального закону і жодних зауважень з боку обвинуваченого щодо проведених слідчих дій не було, що засвідчено його підписами, при цьому йому роз`яснювалися його права, в тому числі і право на захист, а клопотання ОСОБА_8 про надання безоплатного адвоката було задоволено судом відразу після того, як він його заявив (а.пр.90). Будь-яких даних про порушення права на захист підозрюваного, обвинуваченого, матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, з журналу судового засідання, а також в ході прослуховування носія технічної інформації, на якому фіксувався перебіг судового засідання 10 вересня 2015 року, судом першої інстанції з`ясовувалось питання про вчинення тиску на обвинуваченого працівниками карного розшуку ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проте ОСОБА_8 не зміг вказати, яким чином вчинювався тиск на нього, з заявою про вчинення відповідного злочину, яку б за належністю міг скерувати суд першої інстанції органам досудового розслідування чи прокуратури обвинувачений не звертався. ОСОБА_8 в свою чергу, за наявності підстав, не був позбавлений можливості звернутися із такою заявою до органів досудового розслідування в порядку ст.214 КПК України.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і твердження ОСОБА_8 про фальсифікацію матеріалів слідчими органами. Ніяких даних про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження матеріали справи не містять.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є також доводи захисника ОСОБА_7 з приводу того, що не можна брати за основу та вважати належними доказами протоколи огляду місця події по всім восьми епізодам, з приводу чого нею було заявлене відповідне клопотання, яке суд не вирішив, оскільки досліджені судом вищенаведені докази, у своїй сукупності з іншими доказами, доповнюють одне одного, не мають суперечностей, відтворюють загальну картину подій. Протоколи огляду місця події по всім восьми епізодам складені у відповідності з вимогами ст.104 КПК України, що тягне за собою визнання цих доказів допустимими. Разом із тим, зміст клопотання, на яке посилається захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не відповідає змісту клопотання, заявленого нею під час судового засідання 09 грудня 2015 року.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи захисника про необхідність мати спеціальні знання про устрій телекомунікаційних пристроїв для здійснення крадіжок кабелів, які суд першої інстанції не врахував при постановленні вироку, оскільки дані доводи не вірно відображають покази представника потерпілого ОСОБА_15 , який зазначив, що для здійснення крадіжок достатньо загальних знань.

Колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого з приводу неповноти досудового слідства під час проведення слідчого експерименту по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , оскільки дані доводи апелянта спростовуюся показами свідків ОСОБА_20 , допитаної в судовому засіданні 09 грудня 2015 року та ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні 09 вересня 2015 року, які підтвердили, що під час проведення слідчого експерименту обвинувачений розповідав про всі обставини вчинення крадіжок, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону при цьому допущено не було.

Колегія суддів вважає необґрунтованими також доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про м`якість призначеного ОСОБА_8 покарання.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо міри покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, часткове відшкодування збитків СФ ПАТ «Укртелеком», та відповідно, призначив покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, та призначив йому покарання, яке відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, є домірним скоєному та яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення більш суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Разом з тим, 24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України, згідно якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На підставі ч.3 Прикінцевих положень Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015р., колегія суддів вважає за необхідне застосувати даний Закон до ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк тримання під вартою з 11 грудня 2015 року по 05 квітня 2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4