26.09.2016 Єдиний унікальний № 371/1041/16-к
Провадження №1-кп/371/85/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Миронівський районний суд Київської області

в складі : головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000480 від 07 серпня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася та зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українки, гр-ки України, одруженої, не працюючої, має на утриманні малолітнього сина, раніше судимої :

1)29 квітня 2014 року Миронівським районним судом Київської області за ст. ст.71, 185 ч.2 КК України до чотирьох років двох місяців позбавлення волі;

2) 27 червня 2014 року Миронівським районним судом на підставі ст.ст. 1, 9, 12 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнена від відбування покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі,-

за ст.185 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою за корисливий злочин, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не стала, а повторно вчинила новий злочин.

07 серпня 2016 року близько 13 години обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торговельного кіоска, що знаходився в приміщенні автостанції м.Миронівка за адресою: м.Миронівка вулиця Перемоги, 2а (бувша вулиця 40-річчя Перемоги) в якому працює продавцем її знайома ОСОБА_5 , помітила зверху на незачиненій вітрині належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «НТС М8» Х-ВО чорного кольору, який знаходився поряд з іншими такими ж пристроями, і вирішила заволодіти ним.

Діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з вітрини належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «НТС М8» Х-ВО чорного кольору, вартістю 2019 грн 20 коп., поклала його до кишені своїх шортів, після чого залишила приміщення кіоску.

Викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Своїми злочинними діями обвинувачена завдала потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2019,20 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала повністю, пояснила, що 07 серпня 2016 року близько 13 години на прохання знайомої ОСОБА_5 прийшла до кіоску, що знаходився в приміщенні автовокзалу та в якому працювала продавцем ОСОБА_5 . Остання продавала мобільні телефони бувші у користуванні.

Побачивши мобільного телефона чорного кольору, вирішила його викрасти. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 за нею не спостерігала, забрала з вітрини телефона, поклала до кишені шортів та пішла з кіоску. У подальшому телефона вона повернула працівникам поліції.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням даних, що характеризують особу винної. При цьому судом зясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої за ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майно, вчинене повторно.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченій міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, яка негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що помякшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченої, її правдиві покази, тяжких наслідків від її дій не настало, викрадене повернуто потерпілому, потерпілий до обвинуваченої претензій не має, вона має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час вагітна.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити їй покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання, оскільки її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.ст.79,76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ :

Визнати винною ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк на один рік.

Відповідно до п.2, 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «НТС М8» Х-ВО вважати повернутим їх власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Відповідно до ч.3 ст. 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1