Справа № 192/2203/16-к
Провадження № 1-кп/192/103/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" листопада 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, який не одружений, не працює, має середню освіту, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
01 травня 2016 року близько 18-ї години ОСОБА_3 на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 близько 5 ударів кулаком правої руки по її обличчю, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких частин обличчя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 діб, але не більше як три тижні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по суті звинувачення свою вину визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
Пояснив, що 01 травня 2016 року близько 18-ї години його наздогнала на автомобілі «Таврія» ОСОБА_5 , яка розпочала конфлікт, в результаті якого ОСОБА_3 наніс їй 5 ударів кулаком правої руки.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила здійснювати розгляд справи за її відсутності (а.с.37).
Оскільки обвинувачений свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи сторонами провадження не оспорюються, то суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів, окрім даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, його діяння вірно кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.
ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, пенсіонер, не працевлаштований. Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, що обтяжують покарання, суд судом не встановлено.
Санкція ч.2 ст.125 КК України передбачає наступні види покарання: штраф, громадські та виправні роботи, арешт та обмеження волі.
Призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу не відповідатиме ступеню тяжкості інкримінованого злочину, особі обвинуваченого, його суб`єктивному відношенню до вчиненого злочину.
Відповідно до положень ч.3 ст.56, ч.3 ст.57 КК України ОСОБА_3 не можуть бути призначені покарання у виді громадських та виправних робіт, оскільки обвинувачений є особою, яка досягла пенсійного віку та не працевлаштований.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст.125 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів, а обвинувачений може бути виправлений без тримання його в кримінально-виконавчій установі, знаходячись під контролем органів, що відають виконанням вироку.
Суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхіднимі достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, куди періодично з`являтися на реєстрацію.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий суддя: ОСОБА_1