Провадження № 11-кп/792/34/16
Справа № 676/5796/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.286КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000122 від 26.12.2014 року, за апеляційними скаргами прокурора, захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 09 жовтня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей, з вищою освітою, фахівця відділу продажу ТОВ «МАРС Україна», раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк покарання постановлено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили обрано у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільні позови прокурора в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради та Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (відповідно Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 та Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні) до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілих від злочину осіб в сумі 5362,7 грн. та 5755,62 грн. залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 10371 (десять тисяч триста сімдесят одну) грн. 79 коп. процесуальних витрат на залучення експертів (а.м.к.п. 154 т. 2; а.м.к.п. 24, 39, 50, 62, 76 т. 3).

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

Як вбачається з вироку, 26 грудня 2014 року близько 10 години ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки "Ford Focus", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 291 км + 230 м автодороги "Житомир-Чернівці" в с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, рухаючись зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Кам`янець-Подільського, порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Всупереч вказаним вимогам Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 перевищив дозволену швидкість у населеному пункті, рухаючись зі швидкістю 118 км/год, проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для руху в межах своєї смуги, не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхав за межі смуги руху з правого боку, де допустив зіткнення передньої частини свого автомобіля з правим боком автомобіля марки "ВАЗ-21011", державний реєстраційний номер о НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який перед зіткненням здійснив маневр повороту ліворуч зі смуги руху в напрямку м. Чернівці з м. Кам`янець-Подільського в сторону вул. Островського с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої спинально-хребтової травми, переломо-вивиху п`ятого шийного хребця, розриву спинного хребця в шийному відділі на рівні 5-6 шийних хребців, розриву твердої мозкової оболонки спинного мозку в шийному відділі, розриву передньої та задньої повздовжніх зв`язок хребта між тілами п`ятого та шостого шийних хребців, розриву міжхребцевого диска на цьому рівні з розвитком зупинки серця та дихання, від отримання яких ОСОБА_11 померла на місці події. Пасажир автомобіля ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої травми органів черевної порожнини - масивного розриву правої долі печінки з розвитком травматичного шоку з певною крововтратою (380 мл крові), від отримання яких ОСОБА_12 теж померла на місці події.

Крім того, водій автомобіля "ВАЗ-21011" ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді політравми - закритої травми органів грудної клітки, переломів 6-7-8-9 ребер справа по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, забою правої легені, правобічного гемопневмотораксу (скупчення повітря та крові в плевральній порожнині) і правобічної післятравматичної пневмонії, закритої травми органів черевної порожнини, травматичних розривів печінки, селезінки з подальшим оперативним її видаленням, забою правої нирки, крововиливу в навколониркову клітковину справа, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді рани на правому передпліччі та двох саден в області чола. Пасажир автомобіля ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня, у вигляді закритих переломів лобкових, сідничних кісток з обох сторін зі зміщенням відламків по ширині обох лобкових кісток, синця на задньо-зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу.

Невиконання ОСОБА_9 зазначених вище вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Зазначає, що судом всупереч ст. 65 КК України в достатній мірі не враховані обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , ступінь тяжкості та суспільну небезпечність. Крім цього, на думку апелянта, судом при призначенні покарання помилково були враховані характеризуючі дані особи обвинуваченого як обставини, що пом`якшують його покарання і тому вони не можуть бути враховані при застосуванні до нього положень ст.. 69 КК України. Обрана судом міра покарання суперечить загальним засадам призначення покарання, оскільки не досягає своєї мети кари за вчинений злочин та виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить вирок в частині призначеного основного покарання змінити, через не відповідність покарання особі засудженого, застосувати ст. 75 КК України щодо основного покарання, звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням. Вважає, що суд призначаючи покарання ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, який характеризується позитивно за місцем проживання та навчання, в тому числі за попереднім місцем роботи, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, кримінальне правопорушення вчинене із необережності, надавав можливу допомогу потерпілим, добросовісно та в повному обсязі виконував всі покладені органами досудового слідства вимоги та обов`язки, надавав всю можливу інформацію уповноваженим органам у встановленні обставин події. Також, судом не враховані всі обставини, що пом`якшують покарання, не вмотивовано думку щодо підвищеної суспільної небезпечності обвинуваченого ОСОБА_9 та неможливості досягнення мети покарання, тобто виправлення та перевиховання без відбування основного покарання. На думку захисника, суд неправильно дійшов висновку про відсутність законних підстав для звільнення ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 просять вирок змінити та призначити ОСОБА_9 покарання не пов`язане з позбавленням волі з іспитовим строком із застосуванням ст. 75 КК України. Вважають, що обрана міра покарання обвинуваченому є суворою, не відповідає особі обвинуваченого, оскільки він є людиною молодого віку, притягується до кримінальної відповідальності вперше, злочин вчинив з необережності, не втік з місця пригоди і намагався надати медичну допомогу, перебував у тверезому стані, попросив вибачення у потерпілих та відшкодував моральну і матеріальну шкоду, має постійне місце роботи, позитивно характеризується, на утриманні має двох малолітніх дітей.

В заперечені на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок в частині призначеного основного покарання змінити, застосувати ст.. 75 КК України та звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора на підтримання доводів своєї апеляційної скарги, доводи захисника адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які просили застосувати ст. 75 КК України та їх заперечення на апеляційну скаргу прокурора, пояснення потерпілого ОСОБА_7 щодо поданої ним апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та оговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні зазначених злочинних дій відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Сам обвинувачений свою винність у вчиненні 26 грудня 2014 року в с. Колибаївка Кам`янець Подільського району ДТП під час якого настала смерть малолітніх потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а потерпіла ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої та легкої тяжкості, визнав повністю і розповів про обставини ДТП.

Крім особистих визнавальних показів обвинуваченого його винність у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , свідків очевидців події ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , під час судового розгляду.

Ці показання узгоджуються між собою та доповнюються об`єктивними доказами кримінального провадження, а саме висновками судово медичних експертиз, даними висновків судово автотехнічної експертизи, комплексної фототехнічної експертизи та комплексної судово автотехнічної та транспортно трасологічної експертизи, які в сукупності підтвердили наявність вини обвинуваченого у порушенні вимог п.п. 10.1, 12.1, 12.3,12.4 ПДР України.

Суд оцінивши наведені докази по справі на предмет належності, допустимості та достовірності, обґрунтовано визнав доведеним вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора, останній не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність внаслідок м`якості призначеного покарання.

В апеляційних скаргах захисника та потерпілих ставиться питання про зміну вироку і звільнення ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Як вбачається з вироку суд призначаючи ОСОБА_9 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжких, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд визнав повне визнання своєї вини, щире каяття та відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, що є підтвердженням глибокого усвідомлення протиправності вчиненого діяння, його тяжких наслідків, активне сприяння розкриттю злочину, що сприяло проведенню досудового розслідування в розумні строки та забезпечило швидкий судовий розгляд кримінального провадження, молодий вік обвинуваченого, перебування на його утриманні двох малолітніх дітей.

Крім того, ОСОБА_9 раніше несудимий, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується, як і за місцем проживання, навчання (у школі та університеті), а також за попереднім місцем роботи.

Судом врахована і поведінка обвинуваченого після вчення ДТП, спроби надати першу медичну допомогу, спокутування вини перед потерпілими шляхом вибачення та подальшого відшкодування заподіяної шкоди, позицію потерпілих осіб, які просили пом`якшити покарання ОСОБА_9 та призначити покарання з випробуванням, з огляду на молодий вік обвинуваченого який вперше притягується до кримінальної відповідальності за необережний злочин та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Наведені обставини справи давали суду підстави дійти висновку про можливість призначення ОСОБА_9 покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.286 КК України.

Водночас, з огляду на характер вчиненого діяння та його суспільно небезпечні тяжкі наслідки у вигляді заподіяння смерті внаслідок спричинення тяжких тілесних ушкоджень, несумісних із життям, двом малолітнім дітям, а також спричинення внаслідок діяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 та тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_10 , суд призначивши покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини статті за якою ОСОБА_9 визнаний винним, обґрунтовано не звільнив обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора, який ставить питання про скасування вироку та захисника обвинуваченого і потерпілих які просять змінити вирок в частині призначення покарання.

На переконання колегії суддів, призначене судом покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення ОСОБА_9 , запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари та відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимність мети та невідворотність покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора, захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2