№ 5-2304 ск 16 ПОСТАНОВА 25 березня 2016 року м. Київ Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 8 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 ,
Прокурор звернувся з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення просить їх скасувати, а справу направити на нове розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 цього Кодексу.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України (1960р.) касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судових рішень та доводи на її обґрунтування.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ч. 1 ст. 398 КПК України (1960р.). Відповідно до ч. 2 ст. 398 КПК України (1960р.) при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції керується статтями 370-372 цього Кодексу.
Касаційна скарга прокурора містить ретельний опис подій у справі з власною оцінкою доказів і багаторазовими посиланнями на істотні порушення при проведенні досудового розслідування, формальним посиланням на підстави для скасування судових рішень. Проте, у порушення вимог ст. 370 КПК України, у скарзі не зазначено, які істотні порушення кримінально-процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону допустили суди першої та апеляційної інстанції при розгляді справи і які можуть бути предметом касаційного розгляду, відповідно до вимог ст. 398 КПК України.
Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не взяття показань свідків до уваги, неналежна оцінка доказів, на які він посилається, як на підстави для скасування судових рішень, не є предметом касаційного розгляду.
Крім того, прокурором не зазначено, які саме доводи апеляційної скарги не перевірив суд апеляційної інстанції та на які з них не надав відповіді.
Частиною 1 ст. 387 КПК України (1960р.) передбачено, що до скарги додається стільки її копій, щоб їх можна було вручити всім учасникам судового розгляду, інтересів яких вона стосується.
Зазначену вимогу закону прокурором не виконано, оскільки до скарги не додано необхідну кількість копій, щоб їх можна було вручити всім учасникам процесу, інтересів яких вона стосується.
Згідно ч. 2 ст. 388 КПК України (1960р.) справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відмова у витребовуванні справи не перешкоджає витребовуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, визначеного статтею 386 цього Кодексу, або не пізніше одного місяця з дня одержання постанови про відмову у витребовуванні справи.
Керуючись ст. 388 КПК України від 28 грудня 1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України,
Відмовити заступнику прокурору у витребовуванні справи щодо ОСОБА_2 для перевірки у касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
з оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1