Справа № 209/1869/15-к
Провадження № 1-о/209/1/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року ухваленого у кримінальному провадженні № 1-кп/209/221/15 справа №209/1869/15-к відносно засудженого за ч.2 ст. 186 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працював, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 17 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн., ухвалою цього ж суду від 29.04.2015 року кримінальне покарання у вигляді штрафу в розмірі 800 грн. замінено на покарання у вигляді громадських робіт строком на 50 годин, яке до цього часу не відбуте,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 у справі № 209/1869/15-к (№ 1-кп/209/221/15) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік, що відповідно ст. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.03.2015 року, та остаточно визначене до відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців з утриманням у кримінально-виконавчій установі.

11 березня 2016 року прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що вказаний вище вирок суду від 18 травня 2015 року має бути переглянутий та змінений в частині призначеного ОСОБА_4 покарання, оскільки на час винесення вироку суду не було відомо про подання прокуратурою Дніпропетровської області апеляційної скарги на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 березня 2015 року, за яким ОСОБА_4 було призначено покарання, і яке, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднане до покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року вирок суду від 17 березня 2015 року відносно ОСОБА_4 скасовано, а кримінальне провадження направлено суду на новий розгляд. Відсутність у суду станом на 18 травня 2015 року відомостей щодо розгляду апеляційної скарги призвела до ухвалення Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська вироку від 18 травня 2015 року з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, з підстав викладених у заяві.

Засуджений ОСОБА_4 також підтримав заяву прокурора про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відомості про апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 березня 2015 року, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 190 КК України, та про скасування цього вироку ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року, з направленням кримінального провадження на новий розгляд, були отримані вже після набрання законної сили вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року відносно ОСОБА_4 , тобто не були відомі суду на час ухвалення вироку, а тому є нововиявленими обставинами. Ця обставина має суттєве значення для правильного визначення покарання, яке може бути застосовано до обвинуваченого у кримінальному провадженні за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України..

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок і ухвалити новий вирок. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

З урахуванням викладеного вище, вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року необхідно скасувати та постановити новий вирок.

В силу ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, які встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та надав показання про те, що пізно вечором 01.04.2015 року він розпивав пиво з колишнім однокласником ОСОБА_5 . Потім вночі біля будинку №80 по проспекту Металургів він забрав у ОСОБА_6 мобільний телефон і пішов від нього, не реагуючи на вимоги повернути телефон. Вранці 02.04.2015 року він заклав належний ОСОБА_6 мобільний телефон в ломбард "Фенікс", отримавши за нього гроші, але скільки не пам`ятає. Пізніше, в той же день він узнав, що ОСОБА_6 звернувся з заявою в міліцію. Після цього він викупив мобільний телефон із ломбарду і передав його працівникам міліції, а вони віддали його ОСОБА_6 . В скоєному розкаюється. Він не згоден з покаранням, призначеним йому за вчинення цього злочину, оскільки, на його думку судом не були враховані всі обставини, що пом`якшують покарання. Просить, відповідно ст. 69 КК України призначити йому покарання менше ніж передбачене санкцією статті, за якою він обвинувачується.

З урахуванням того, що засуджений та прокурор не наполягали на перегляді справи за нововиявленими обставинами у повному обсязі, за клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд ухвалив недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що повторно, 02 квітня 2015 року приблизно о 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_2 , побачив в руках у раніше знайомого ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Prestigio 5451" , після чого у нього виник умисел на заволодіння чужим майном. Далі, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 ближче та вихватив з його рук вказаний мобільний телефон вартістю 2300 грн. і побіг в напрямку житлових будинків 4-го мікрорайону лівобережної частини м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, а потерпілий ОСОБА_7 намагався догнати його, голосно вимагати зупинитись та повернути викрадене. ОСОБА_4 , розуміючи те, що ОСОБА_7 усвідомлює злочинний характер його дій, та розуміє, що він протиправно заволодіває його майном, добре чуючи вимоги зупинитися та повернути викрадене, а також усвідомлюючи те, що його суспільно-небезпечні дії не є таємними для оточуючих, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння чужим майном, не зреагував на законні вимоги потерпілого, та разом з викраденим втік. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 навмисно, з корисливих мотивів, відкрито, біля будинку № 80 по пр-ту Металургів в м. Дніпродзержинську заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши йому тим самим майнову шкоду на загальну суму 2300 грн.

Діяння ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує обставини і тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів. Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння корисного злочину і не відбув раніше призначене покарання у вигляді громадських робіт, позитивно характеризується за місцем мешкання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд враховує: щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Як обставину, яка обтяжує покарання, суд враховує рецидив злочинів.

Суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 за цим вироком покарання необхідно приєднати невідбуте ним покарання, призначене за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2014 року (у вигляді штрафу), яке було замінено ухвалою того ж суду від 29.04.2015 року на покарання у вигляді громадських робіт строком на 50 годин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 459 - 467 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 у кримінальному провадженні № 1-кп/209/221/15 (справа № 209/1869/15-к) відносно ОСОБА_4 .

Скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 у кримінальному провадженні № 1-кп/209/221/15 (справа № 209/1869/15-к) відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте ним покарання у вигляді громадських робіт строком 40 годин, що відповідно ч.1 ст. 72 КК України відповідає 5 дням позбавлення волі, призначене за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2014 року (штраф), та замінене ухвалою того ж суду від 29.04.2015 року на покарання у вигляді громадських робіт строком на 50 годин, остаточно визначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 5 (п`ять) днів.

Обрати відносно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 вираховувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та взяття його під варту, тобто з 18 травня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 18 травня 2015 року по 18 червня 2015 року, а також з 15 березня 2016 року по день ухвалення вироку - 11.08.2016 року, зарахувати в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки "Prestigio 5451" , який зберігається у потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 24, 25) - передати йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .