АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/428/16 Справа № 206/4338/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області Васильківського району с. Васильківка, громадянина України, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
виправданого за ч.1. ст.321, ч.4. ст.321, ст.306 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу даних злочинів.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно зміненого прокурором обвинувального акту в порядку ст.ст.338,341 КПК України, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, реалізуючи виниклий в нього злочинний умисел на придбання сильнодіючих лікарських засобів без спеціального дозволу, незаконно придбав невстановлену кількість сильнодіючого лікарського засобу «нандралону деканоату» ( не менше 2,28 г) та «метандієнону» ( не менше 0,3397 г) та зберігав за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_2 до 12.05.2015 року з метою особистого вживання. 12.05.2015 року з 20 години 14 хвилин до 21 години за місцем мешкання ОСОБА_10 було проведено санкціонований Самарським районним судом м. Дніпропетровська обшук, в ході якого в приміщенні залу біля телевізора в картонній коробці працівниками міліції було виявлено та вилучено 41 пігулку і два скляні флакони з рідиною, які згідно висновку судово - хімічної експертизи № 70/10-1250 від 19.06.2015 року містить сильнодіючі лікарські засоби - метандієнон та нандралону деканоат, маса метандієнону складає - 0, 3397 г., та маса нандралону деканоату складає 0,48 г. та 1,8 г., які ОСОБА_8 зберігав для власного вживання.

Крім того він обвинувачується в тому, що на початку березня 2015 року, більш точної дати в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, у невстановленому слідством місці у останнього виник злочинний умисел на повторне придбання, зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів без спеціального на те дозволу у особливо великих розмірах та розміщенні коштів, здобутих від незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, у банках.

Крім того, він обвинувачується в тому, що у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час незаконно повторно придбав, невстановлену кількість препарату «Zenlabs dubol 200» з вмістом сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоату, не менше, як 10 г , що відповідно до таблиці великих та особливо великих розмірів сильнодіючих лікарських засобів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом міністерства охорони здоров`я України №511 від 31.08. 2007 року є особливо великим розміром, та незаконно зберігав при собі, з метою подальшого незаконного збуту до 11.03.2015 року.

Також він обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством час з метою реклами та збуту сильнодіючих лікарських засобів створив у всесвітній мережі Інтернет власний сайт «http://anabolic.org.ua» , відвідавши який потенційні покупці могли ознайомитись з асортиментом та цінами препаратів з вмістом сильнодіючих лікарських засобів. В акті вказано, що ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що створив сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» під іменем - « ОСОБА_11 » з прив`язкою до власної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку використовував для входу на вищезазначений сайт «http://anabolic.org.ua/» з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, за допомогою свого ноутбуку «Asus X5D1E-SX183Х», серійний номер A8N0AS 13934332С, та свого смартфону «SONY XPERIA ion ET28h», серійний номер ОСОБА_12 .

Після чого 10.03.2015 року, приблизно о 10 годині ОСОБА_8 , за допомогою свого ноутбука «Asus X5DIE-SX183X», серійний номер A8N0AS13934332C, та за допомогою свого смартфону «SONY XPERIA ion LT28h», серійний номер CB5A1LFFBT, використовуючи мережу Інтернет, за допомогою власної сторінки соціальної мережі «ВКонтакте» - « ОСОБА_11 » з прив`язкою до власної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зайшов на Інтернет ресурс - сайт «http://anabolic.org.ua/», та почав вести переписку з закупником ОСОБА_13 , в ході якої ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_13 препарат "Decaver" з вмістом сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоату в кількості чотирьох упаковок загальним об`ємом 40 мл на загальну суму 2200 гривень.

Після оплати закупником ОСОБА_13 вказаної суми на карту/рахунок № НОМЕР_1 , ОСОБА_14 , зобов`язався відправити, тобто збути зазначений вище сильнодіючий лікарський засіб у обумовленій кількості препарат "Decaver" з вмістом сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоату на зазначену суму службою кур`єрської доставки «Нова-Пошта» на відділення №27, що розташоване адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів, буд. №4, яке в листуванні вказав ОСОБА_13 .

Після того , як закупник ОСОБА_13 , виконуючи умови досягнутої з ОСОБА_8 домовленості , в той же день, тобто 10.03.2015 року о 17 годині 35 хвилин, користуючись терміналом № НОМЕР_2 ІІАТ КБ «Приват Банк», що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів, буд. № 2, переказав на вказану у вищезазначеному інтернет листуванні йому ОСОБА_8 , карту/рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 2222 гривень, з урахуванням банківської комісії, в якості попередньої оплати за замовлені 40 мл. препарату "Decaver" з вмістом сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоату, ОСОБА_8 , переконавшись у надходженні вказаних грошових коштів, 11.03.2015 року , знаходячись в м. Львові , відправив, тобто збув, згідно товарно - транспортної накладної №8993 з відділення № 13 кур`єрської доставки «Нова-Пошта», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Ставова, буд. № 7 в, на відділення № 27 кур`єрської доставки «Нова-Пошта», що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів, буд. № 4, раніше ним придбані у не встановленому слідством місці та у невстановлений слідством час чотири упаковки з чотирма скляними флаконами по 10 мл кожен препарату «Zеnlabs dubol 200» з вмістом сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоату , які були отримані закупником ОСОБА_13 18.03.2015 року о 16 годині 30 хвилин у відділенні № 27 кур*єрської доставки « Нова Пошта» , розташованого за вище вказаною адресою , і які останній добровільно видав в той же день працівникам міліції. Згідно висновку проведеної судово-хімічної експертизи №70/10-743 від 17.04.2015 року вилучені 18.03.2015 року у ОСОБА_13 чотири скляні флакони по 10 мл кожен препарату «Zenlabs dubol 200» містять сильнодіючий лікарський засіб нандралон деканоат, маса якого складає 10 г, що відповідно до таблиці великих та особливо великих розмірів сильнодіючих лікарських засобів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом міністерства охорони здоров`я України № 511 від 31.08.2007 року, віднесено до особливо великих розмірів.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на розміщення коштів, добутих від незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, у банках, в лютому місяці 2015 року , більш точного часу встановити не виявилося можливим, знаходячись неподалік від одного з відділень ПАТ КБ «Приват Банк», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Васильківка, вул. Партизанська, буд. № 151, зустрів раніше йому незнайому ОСОБА_15 та познайомившись з останньою, запропонував їй за грошову винагороду відкрити в зазначеному вище відділенні ПАТ КБ «Приват Банк» карту/рахунок для здійснення виплат, на що ОСОБА_15 повідомила ОСОБА_8 , що вона вже має при собі карту/рахунок № НОМЕР_1 для здійснення виплат ПАТ КБ «Приват Банк», яку вона відкрила 20.01.2015 році ,у вище зазначеному відділенні ПАТ КБ «Приват Банк» на своє ім`я. Дізнавшись про це, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_15 продати йому картку/ рахунок № НОМЕР_1 , за грошові кошти в сумі 30 грн., з метою подальшого постійного власного користування, погодившись на запропоновані умови, ОСОБА_16 передала ОСОБА_8 у постійне користування карту/рахунок № НОМЕР_1 , за що отримала раніше оговорену суму 30 гривень, на який в подальшому через термінал № TS202027 ІІАТ КБ «Приват Банк», що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул Космонавтів, буд. №2, закупник ОСОБА_13 , 10.03.2015 року о 17 годині 35 хвилин , переказав грошові кошти у сумі 2222 гривень, з урахуванням банківською комісії, в якості попередньої оплати за замовлені ним 40 мл препарату "Decaver" з вмістом сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоату.

В апеляційній скарзі:

-прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок Самарського районного суду від 11.01.2016 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів та призначити покарання за ч.1 ст.321 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.4 ст.321 КК України 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 306 КК України 8 років позбавлення волі і у відповідності ч.1 ст.55 КК України позбавити права займатися певною діяльністю, строком на 3 роки. Остаточне покарання призначити у відповідності до вимог ст.70 КК України 8 років позбавлення волі і у відповідності до ч.1 ст.55 КК України позбавити права займатися певною діяльністю.

Суд першої інстанції, маючи суперечності між доказами, не зазначив, чому він приймає до уваги одні докази і відкидає інші, тим самим не застосував кримінально-процесуальний закон, який підлягає застосуванню. Вирок суду підлягає скасуванню також у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частина 3 ст.374 КПК України передбачає, що у мотивувальній частині вироку зазначається, що у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визначене судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, яким керувався суд.

Згідно з п.п.1-4 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

-неповнота судового розгляду;

-невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження;

-істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону;

-неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалюючи вирок про виправдання ОСОБА_8 , суд першої інстанції в порушення зазначених п.п. 1-4, ч.1 ст.409 КПК України у вироку суду лише навів докази, які дослідив, але не дав їм ніякої оцінки та не вказав чому він відкинув докази обвинувачення, аналізуючи наведене судом, колегія суддів вважає, що у зв`язку з цим рішення суду є необґрунтованим та не вмотивованим.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив, що він займається спортивною боротьбою і для нарощування м`язової тканини вживає спортивне, харчування, яке ще продає через мережу Інтернет протягом 2-х років, в нього є в Інтернеті своя сторінка. Дійсно в березні 2015 року, він відпочивав, в м. Львів, десь приблизно 10.03.2015 року, близько 15.00 на його сторінку зайшов покупець ОСОБА_17 , якого він раніше не знав і зробив побажання вислати йому 4 пляшки препарату, який він вважав за анаболік. Він у продавця , який мешкав у ОСОБА_18 замовив зазначений препарат і викупив за свої гроші.

Отримавши оплату через систему «Приват - Банк» в сумі 2200 гривень від ОСОБА_17 , він вислав йому препарат на відділення «Нової пошти». Картку рахунок він придбав у незнайомої жінки щоб не оприлюднювати свої доходи податковим органам.

Вилучені у нього при обшуку інші препарати по місту його проживання, він використовував для власних потреб, що підтверджуються тим, що вони були відкриті, в напівповному об`ємі в склянках, також були і початі пластинки та пігулки.

В зміненому прокурором обвинувачення ОСОБА_8 визнав себе винним в повному обсязі за ч.1 ст.321 КК України.

Але суд дані факти не відобразив в повному обсязі у вироку, а саме те, що він рекламував на своєму сайті не лише спортивне харчування, але й сильнодіючі лікарські засоби, тим самим проявив свою упередженість.

В той же час суд по іншому викладає покази ОСОБА_8 в тій частині, що останній знав про те, що замовлений Старушко препарат є анаболіком та що його можна придбати у мережі аптек, але не в усіх, та ціна в аптеці вище ніж у мережі Інтернет.

Суд не відобразив у вироку покази ОСОБА_8 в тій частині, що він розумів причини обмеженого обігу та завишення ціни такого препарату, так як усвідомлював, що він заборонений в Україні.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне доручити органам досудового слідства перевірити згідно з вимогами КПК України і надати докази того, коли саме свідком ОСОБА_13 були надані дві заяви слідчому СВ Самарського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 , так як сторона захисту вважає,що вони були надані з порушенням закону ( а.с. 72, 73, том 1).

Крім того, сторона захисту вважає, що по справі були порушені вимоги Європейського суду з прав людини, а саме рішення цього суду по справі «Тейшеіра проти Португалії» від 09.06.1998 року, зазначаючи, що використання негласних актів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями у справах пов`язаних як в ході боротьби з продажем наркотиків так і інших злочинів і суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурюванням до такої діяльності з боку працівників міліції.

Враховуючи викладене, а також обов`язковість застосування судової практики Європейського суду з прав людини при проведені досудового слідства суду необхідне перевіряти чи не було з боку працівників міліції та їх довірених осіб підбурювання та організації штучного придбання і збуту сильнодіючих медичних препаратів.

Таку ж правову позицію Європейський суд з прав людини висловив і у рішеннях стосовно «Ваньян проти Російської Федерації» та «Худобін проти Російської Федерації» відповідно до яких випливає, що за умови коли у справі відсутні дані про те, що особа займалася збутом сильнодіючих лікарських засобів іншим особам, крім ОСОБА_17 , в органів досудового слідства та суду є підстави підозрювати, що мала місце провокація і цей недолік по справі підлягає перевірці.

Приведені рішення Європейського суду вказують на те, що суд повинен детально перевірити докази по кримінальному провадженню і відносно кожного доказу вирішувати питання про визнання їх належними та допустимими.

Оспорюючи висновки суду першої інстанції, прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що суд в порушення вимог ст.ст. 94.274 КПК України, за наявності достатніх доказів щодо вини обвинуваченого ОСОБА_8 виправдав останнього без надання жодної оцінки доказам, наданим суду стороною обвинувачення.

Більш того, суд першої інстанції, маючи суперечності між доказами не зазначив чому він приймає до уваги одні докази і відкидає інші, тим самим не застосував кримінально-процесуальний закон, який підлягав застосуванню.

При новому розгляді справи в суді першої інстанції ці недоліки повинні бути усунуті згідно з вимогами КПК України.

В той же час заслуговують на увагу пояснення захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 щодо того, що ряд доказів по справі є недопустимим, оскільки зібрані з порушенням норм КПК України вказуючи на наступне.

Так, прокурором до суду було наданий витяг з ЄРДР про нібито внесення 16.10.2014 року, даних про скоєння ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.4 ст.321 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме супровідного листа з резолюціями керівництва міліції Самарського РВ , повідомлення , направленого слідчим прокурору про початок досудового розслідування, постанови прокурора про призначення групи прокурорів по справі (а.с.55, 56а, 198 т.1), а також допиту в суді слідчого Карахиняна, який розпочинав слідство по цьому кримінальному провадженню, встановлено, що 16.10.2014 року до ЄРДР Самарського РВ згідно матеріалів , отриманих від СБУ на 3 аркушах ( т.1 а.с.56-58) вносились дані про скоєний ОСОБА_8 злочин, передбачений ч.1 ст.321 КК України, але не за ч.4 ст.321 КК України, як це вказано у витягу із ЄРДР.

Цей факт внесення 16.10.2014 року Караханяном до ЄРДР Самарського РВ даних про злочин, скоєний ОСОБА_8 , а саме за ч.1 ст.321 КК України не заперечує і представник державного обвинувачення.

Слідчий ОСОБА_20 допитаний в судовому засіданні стосовно спотворення в ЄРДР цих даних щодо кваліфікації злочину нічого пояснити не міг, а лише наполягав, що він 16.10.2014 року в ЄРДР вносив лише дані стосовно ОСОБА_8 за ознаками ч.1 ст.321 КК України. При цьому, а ні слідчий, а ні прокурор, який надавав суду докази не могли пояснити, чому в матеріалах кримінального провадження відсутній витяг з ЄРДР від 16.10.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.321 КК України.

На запит суду до Самарського РВ, суд отримував відповіді, що в електронній комп`ютерній базі даних Самарського РВ за 16.10.2014 року немає відомостей про внесення до ЄРДР даних про злочин, скоєний ОСОБА_8 за ч.1 ст.321 КК України.

В цьому реєстрі досудових розслідувань є лише дані про кримінальне провадження за ч.4 ст.321 КК України, які фактично були внесені 27.04.2015 року, а не 16.10.2014 року.

Із наведеного вище слідує, що станом на 10.03.2015 року в провадженні Самарського РВ стосовно ОСОБА_8 було зареєстровано кримінальне провадження лише за ч.1 ст.321 КК України, що є злочином невеликої тяжкості, а отже проведення негласних слідчих дій в порядку, передбаченому ст.246 КПК України є недопустимим.

Згідно ч.2 ст.246 КПК України негласні слідчі дії, передбачені ст.ст.267,269, 270-274 КПК України проводяться виключно у кримінальному провадженню щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Із матеріалів дослідчої перевірки, які знаходились у слідчого станом на 10.03.2015 року жодним чином не вбачається скоєння чи організація ОСОБА_8 тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Більш того, перша слідчо-розшукова дія по даному провадженню була розпочата і проведена 10.03.2015 року о 15 годині 00 хвилин згідно постанови прокурора, яку суду не було надано про контроль за вчиненням злочину. Ця слідча дія проводилась за участі закупника ОСОБА_17 в період з 15.36 10.03.2015 року до 16.35 18.03.2015 року.

Свідок ОСОБА_17 як в судовому засіданні першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції пояснив, що він особисто вирішив звернутися до слідчого ОСОБА_20 з пропозицією виступити через Інтернет закупником у ОСОБА_8 сильно діючого лікарського засобу «нандралону деканоату» в кількості 4 флаконів. При цьому ОСОБА_17 не зміг пояснити яким чином раніше не знайомий йому слідчий Караханян і прокурор Самарського району заздалегідь знали про його намір і підготували 2222 гривні для закупки саме такої кількості 4-х флаконів лікарського засобу.

Органом досудового слідства при новому судовому розгляді кримінального провадження необхідно навести дані, які б підтвердили, що 10.03.2015 року о 10.00 ОСОБА_8 сам особисто зв`язався по Інтернету із ОСОБА_17 і запропонував йому для покупки «нандралону деканоату» в кількості 4 флаконів загальним об`ємом 40 мл., як це вказано в обвинувальному акті.

Також органами досудового слідства належить дати правильну оцінку висновкам судово-хімічній експертизі, проведеної в рамках кримінального провадження № 1000076 щодо дослідження рідини в 4 скляних пляшках, тобто по іншому кримінальному провадженню, так як суд визнав її такою, що не має відношення до даного кримінального провадження.

Жодна особа, яка була причасна до цієї експертизи допитана в судовому засіданні не була і така можливість не була реалізована державним обвинуваченим.

Згідно з п.7 ч.2 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть обов`язкове скасування постановленого рішення у справі є відсутність в матеріалах кримінального провадження журналу судового засідання або технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції.

Із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження вбачається, що при перевірці звукозапису судового розгляду справи була виявлена відсутність звукозапису за 23.10.2015 року та 30.10.2015 року.

Перевіркою, проведеною апеляційною інстанцією, встановлено, що дійсно, як вбачається з відповіді суду першої інстанції технічний засіб фіксування судових засідань 23.10.2015 року та 30.10.2015 року не працював, у зв`язку з чим фіксування судових засідань 23.10.2015 року та 30.10.2015 року не здійснювалось, що підтверджується актом від 27.11.2015 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що відсутність взагалі технічного засобу фіксування судового засідання 23.10.2015 року і 30.10.2015 року є підставою для скасування вироку суду і повернення справи на новий судовий розгляд разом з іншими підставами, викладеними в даній ухвалі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене п.7 ч.2 ст.412 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не тільки не звернув уваги на всі порушення органами досудового розслідування вимог кримінально-процесуального закону, але і сам допустив помилки, не перевіривши належним чином всі докази по кримінальному провадженню, постановив рішення, яке не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені порушення є процесуально неприпустимими, оскільки в такий спосіб порушуючи норми кримінально-процесуального закону та загальні засади забезпечення права на захист презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога ст.370 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені в ч.1 ст.7 КПК України.

Приймаючи до уваги, що діючим КПК України з одного боку чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить проведення процесуальних дій, передбачених п.1 ч.1 ст.91 КПК України, ст.352 КПК України, які покладені саме на суд першої інстанції, з другого боку в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України та підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції не входять вищезазначені порушення вимог чинного законодавства, але виходячи з загальних засад кримінального процесуального закону, а саме з вимог ст. 7 КПК України, суд апеляційної інстанції даному випадку позбавлений можливості винести своє рішення по кримінальному провадженню, тому вказаний вирок підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд.

В ході нового судового розгляду необхідно усунути вищезазначені порушення кримінально процесуального закону, перевірити в повному обсязі доводи апеляцій, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, у резолютивній частині вироку, судом першої інстанції невірно вказано прізвище обвинуваченого замість ОСОБА_21 , що при новому розгляді справи слід урахувати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7,9, 370, 374, 376, 405, 407,409, 412, 415, КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року відносно ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: