АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/1647/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/509/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5

розглянула 26 липня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скаргами прокурора та обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000133, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася м. Джанкой Кримської області, громадянка України, освіта середня-спеціальна, заміжня, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, раніше не судима, проживає АДРЕСА_1
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яку визнано винною і засуджено за ч. 1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 ч.5 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання з речовими доказами вирішене.
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_8
захисник - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду відносно неї змінити, призначивши їй покарання за ч. 1 ст. 115 КК України більш м`яке, ніж передбачено санкцією зазначеної статті і застосувати ст. 69 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Ухвалити свій вирок, яким визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання 9 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. Прокурор у кримінальному провадженні - відкликав свою апеляційну скаргу.
Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року ОСОБА_6 було визнано винною та засуджено за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, за наступних обставин.
Так, обвинувачена ОСОБА_6 13.03.2015 року, у ранковий час разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 прийшли у гості до своєї знайомої ОСОБА_11 в квартиру за місцем її проживання, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Знаходячись в приміщенні кухні даного житла, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 вживали принесенні з собою алкогольні напої.
Під час розпивання спиртного, близько о 10.30 годині 13.03.2015 року, на ґрунті побутового пияцтва, між зазначеними особами виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 почав ображати ОСОБА_6 нецензурною лайкою та штовхати її, хватаючи руками за волосся.
Вказана поведінка ОСОБА_10 викликала у ОСОБА_6 особисту неприязнь до нього та умисел на заподіяння співмешканцю смерті за вказаних мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , діючи з метою вбивства ОСОБА_10 , на ґрунті особистої неприязні до нього, умисно завдала ОСОБА_10 , який стояв повернутим до неї обличчям, один удар клинком кухонного ножа, який взяла в праву руку з поверхні столу встановленого в приміщенні кухні, в передню ліву ділянку грудної клітини місце розташування життєво-важливого органу серця.
Від отриманого ножового удару потерпілий ОСОБА_10 впав на підлогу, а ОСОБА_11 , яка стала безпосереднім очевидцем злочину, викликала йому по мобільному телефону бригаду швидкої медичної допомоги, працівники якої, по приїзду, в приміщенні вітальні даного житла, почали здійснювати реанімаційні заходи, направлені на рятування життя ОСОБА_10 , однак, не зважаючи на це, останній під час надання йому медичної допомоги від отриманих тілесних ушкоджень помер.
Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини ліворуч в 3-му міжребер`ї по середньо-ключичній лінії від якої відходить рановий канал, що проходить через м`які тканини грудної клітини, верхню частку лівої легені, серцеву сумку, ліве передсердя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №527 від 21.04.2015 року, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_10 , що була констатована о 12.40 годин 13.03.2015 року в приміщенні квартири АДРЕСА_3 та настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, яке супроводжувалося ушкодженням лівої легені і серця та ускладнилось розвитком шоку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 зазначає про те, що судом при обранні їй міри кримінального покарання не враховано ряд обставин, у зв`язку з чим вирок слід визнати занадто суворим. Так, ОСОБА_6 вину визнала у повному обсязі, щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима. Крім того, на утриманні у неї перебуває неповнолітня дочка, 2012 року народження, та вона перебуває на 8 місяці вагітності. Також, обвинувачена вказує, що неодноразово ОСОБА_10 її ображав, бив, виганяв на вулицю з дитиною і вона жила де прийдеться. Були часто конфлікти з потерпілим, який неодноразово застосовував силу, через те ОСОБА_6 зверталась за допомогою до правоохоронних органів, боячись за своє життя і за життя своєї дитини.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , просив колегію суддів вирок суду залишити буз змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 без задоволення.
Під час апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_9 , наполягав на задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої та призначенні їй покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинувачену, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст.115 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.
В той же час, доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо необхідності призначення їй більш м`якого покарання ніж передбачено законом, на підставі ст.69 КК України, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд дотримався вимог ст.65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої яка раніше не судима, не працевлаштована, на обліках в лікаря-нарколога (а.кп. 49) та лікаря-психіатра (а.кп.48) не перебуває, має позитивну характеристику з місця проживання (а.кп. 46), обставини які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Врахована судом і думка потерпілої, яка просила суворо покарати обвинувачену. При цьому, суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції ч.1 ст.115 КК України.
За змістом наведеного вище, призначаючи обвинуваченій покарання, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини, за яких його скоєно, форму вини, наслідки скоєного діяння, дані про особу винної, обставини, що впливають на покарання, ставлення цієї особи до вчинених дій та інші обставини справи, які впливають на дотримання відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.
Наведені ж в апеляційній скарзі обвинуваченої доводи, в тому числі про наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, не спростовують правильності визначення їй судом першої інстанції кримінального покарання, оскільки, попри їх сукупність та зміст, вони не зменшують ступінь тяжкості вчиненого останньою злочину настільки, щоб можна було прийняти рішення про пом`якшення їй покарання.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_6 позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей, про що обвинувачена не заперечує.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченій, судом враховано усі обставини, в тому числі ті, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі. Підстав для призначення ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, колегія суддів не вбачає.
Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4