№ 1-кс/489/717/2016 р.
У Х В А Л А
ім`ям України
19 серпня 2016 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі володільця майна ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Вітовського відділення Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Вітовським відділенням Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000751 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України, а саме заволодіння грошовими коштами ФГ "Святовіт Південь", шляхом не поставки частини аміачної селітри за договором.

Заступник начальника СВ Вітовського відділення ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на 20 тон добрива "селітри аміачної", які знаходяться на зберіганні у голови ФГ "Святовіт Південь" ОСОБА_2 , як на речовий доказ, а саме об`єкт кримінально-протиправних дій.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст.26, 171 КПК України, розглядаючи питання про арешт майна в межах клопотання слідчого, вважаю що зазначені у клопотанні підстави для арешту майна відсутні, оскільки з наданих суду матеріалів кримінального провадження та пояснень самого власника майна ОСОБА_2 встановлено, що 20 тон аміачної селітри, які знаходяться на зберіганні у ФГ "Святовіт Південь" та на які слідчий просить накласти арешт, не є об`єктом кримінально-протиправних дій, як зазначено у клопотанні слідчого, оскільки на це майно не було здійснено будь-якого злочинного посягання, в зв`язку з чим вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання за викладеними в ньому підставами.

Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Вітовського відділення ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про накладення арешту на 20 тон добрива "селітри аміачної", які знаходяться на зберіганні у голови ФГ "Святовіт Південь" ОСОБА_2 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: