П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2014 Справа №1915/11479/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іловиця Шумського району Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ст.290 та ст.198 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Так, підсудниий ОСОБА_4 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він, працюючи з 05 березня 2005 року по 14 березня 2007 року на посаді помічника Міністра (представник в Управлінні МВС України в Тернопільській області) відділу представників Міністра апарату Міністра внутрішніх справ України, а з 14 березня по 30 вересня 2007 року перебуваючи в розпорядженні Міністерства внутрішніх справ України, будучи службовою особою, що здійснює функції представника органу влади, умисно, з корисливих мотивів, придбав і зберігав майно (автомобіль), завідомо здобуте злочинним шляхом, підробив ідентифікаційний номер кузова автомобіля, а також зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив державне майно, що мало місце за наступних обставин.

Зокрема, 04 лютого 2005 року автогосподарство УМВСУ в Тернопільській області з центральної бази ресурсного забезпечення МВС України отримало для службового користування новий автомобіль Шкода Октавія, 2004 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , з об`ємом 1, 8 Т, балансовою вартістю 127738 грн., який 26 квітня 2005 року наказом начальника відділу ресурсного забезпечення УМВСУ в Тернопільській області №16 для службового користування закріплено за помічником Міністра (представником в УМВСУ в Тернопільській області) відділу представників Міністра апарату МВС України ОСОБА_4

15 серпня 2005 року ОСОБА_4 , особисто керуючи вищевказаним службовим автомобілем Шкода Октавія, державний номер НОМЕР_3 , в м.Шумськ, по вул.Чирянка вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пошкодив автомобіль.

В грудні 2005 року - січні 2006 року ОСОБА_4 з метою не відшкодовувати завдані автогосподарству УМВСУ в Тернопільській області збитки, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, придбав у невстановлених слідством осіб автомобіль Шкода Октавія, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , знаючи, що він викрадений у м.Львові.

27 грудня 2005 року Шевченківським РВ ЛМУ УМВСУ в Львівській області порушено кримінальну справу №1435671 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем Шкода Октавія, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_4 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Також, ОСОБА_4 , з 27 грудня 2005 року по 30 вересня 2007 року, бажаючи використовувати викрадений автомобіль Шкода Октавія, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , як службовий, умисно, разом з невстановленими слідством особами підробив номер кузова цього автомобіля, тобто, повністю змінив його ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на номер НОМЕР_1 .

На початку вересня 2007 року ОСОБА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, діючи з корисливих мотивів, звернувся до приватного підприємця ОСОБА_5 з проханням продати агрегати та деталі пошкодженого ним в 2005 році під час дорожньо-транспортної пригоди службового автомобіля Шкода Октавія, 2004 року випуску, на що ОСОБА_5 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , впродовж вересня 2007 року в м.Тернополі по вул.Об`їзній, 23 продав двигун №АGU НОМЕР_5 з об`ємом 1, 8 Т, лонжерони, капот з службового автомобіля, на загальну суму 11 675 грн. і ці грошові кошти в кінці вересня 2007 року передав ОСОБА_4 , який їх привласнив і витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, вчинив злочини, передбачені ст.198 КК України, як, заздалегідь необіцяне придбання та зберігання майна (автомобіля), завідомо здобутого злочинним шляхом, ст.290 КК України, тобто, підробка ідентифікаційного номера кузова автомобіля, а також ч.2 ст.191 КК України привласнення чужого майна шляхом зловживання службовим становищем.

Наприкінці судового слідства підсудний ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням про направлення кримінальної справи для проведення досудового слідства з підстав його неправильності на неповноти, допущених істотних порушень кримінально-процесуального законодавства (в редакції 1960 року), не притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб свідків, в діях яких вбачаються ознаки злочинів, посилаючись на те, що в процесі судового розгляду кримінальної справи судом 1 інстанції неможливо було усунути суперечності, які були підставою для скасування попередніх судових рішень, зокрема, залишилась невстановленою вартість пошкодженого автомобіля Шкода Октавія на час інкримінованих йому, підсудному, діянь, що на час вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_4 не являвся службовою особою, а відтак, і суб`єктом службових злочинів, умислу та корисливих мотивів не мав, оскільки жодна посадова особа не зобов`язувала його відшкодовувати збитки, завідомо здобуте злочинним шляхом майно не придбавав, оскільки прийняв автомобіль, на якому вчинив ДТП, від ОСОБА_6 як відремонтований, факт пошкодження автомобіля не скривав, оскільки по факту ДТП проводилось досудове слідство, ідентифікаційний номер кузова автомобіля не підробляв та не був повідомленим про його підробку. Під час провадження досудового слідства було допущено ряд порушень норм КПК України (в редакції 1960 року), зокрема, права ОСОБА_4 на захист, інших істотних порушень вимог КПК України (в редакції 1960 року), безпідставного об`єднання даної кримінальної справи із кримінальною справою за фактом ДТП, не дано правову оцінку діям ОСОБА_6 , який проводив ремонт автомобіля, що є процесуальною перешкодою для прийняття законного рішення у даній справі, не взято до уваги те, що зміна номеру кузова автомобіля, є достатні дані, щоб вважати, що вона була проведена після передачі ОСОБА_4 транспортного засобу в автогосподарство УМВСУ, оскільки після цього неодноразово проводились технічні огляди, в тому числі, щодо відповідності номерів кузова та агрегатів. Крім цього, органом досудового слідства не вирішено питання про порушення кримінальної справи за фактом збуту викраденого у м.Львові автомобіля, а виділення матеріалів з цього приводу є порушенням вимог ст.26 КПК України (в редакції 1960 року), а також не вирішено питання про порушення кримінальної справи за фактом підробки ідентифікаційного номера кузова автомобіля невстановленими слідством особами разом з ОСОБА_4 , незважаючи на те, що в матеріалах кримінальної справи наявна постанова про відмову в порушенні кримінальної справи слідчого РВ ЛУ ГУМВСУ в Львівській області, яка свідчить про те, що у невстановлених слідства осіб відсутній склад даного злочину, що показання свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні не підтвердили факту передачі ОСОБА_4 грошових коштів за агрегати автомобіля, що вартість вузлів та деталей, інкримінованих ОСОБА_4 за ч.2 ст.191 КК України не тягне за собою кримінальну відповідальність, оскільки автомобіль після ДТП ремонту не підлягав, а тому його грошова оцінка повинна була проводитись як утилізаційна вартість, що передбачено відповідною Методикою оцінки транспортних засобів, пошкоджених під час ДТП. Також, із матеріалів кримінальної справи не убачається того, що ОСОБА_4 вчинив інкриміновані злочини на території Тернопільської області, а з постанови про притягнення як обвинуваченого взагалі не слідує, де саме були вчинені інкриміновані підсудному злочини, не встановлено час перебиття ідентифікаційного номера кузова автомобіля та місця, де це було здійснено, не встановлено, що він, ОСОБА_4 , при кваліфікації його дій за ст.198 КК України, був обізнаним про те, що майно вибуло у власника злочинним шляхом, а також, сама постанова про притягнення як обвинуваченого складена з порушеннями вимог ст.132 КПК України (в редакції 1960 року), оскільки у ній не вказано, які саме дії ставляться обвинуваченому по кожній із статей обвинувачення в частині с.198 та ст.290 КК України, при тому, що упродовж судового слідства прокурор обвинувачення не змінював. При обвинуваченні ОСОБА_4 за ст.290 КК України, дане обвинувачення є неконкретним, оскільки в ньому не вказано час, місце, спосіб та обставини вчинення даних злочинних дій. Під час проведення досудового слідства необхідно: з урахуванням проведеної товарознавчої експертизи, призначити та провести товарознавчу експертизу на предмет встановлення вартості автомобіля Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_6 із № НОМЕР_1 станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_4 діянь, з урахуванням пошкоджень т/з під час ДТП; дати правову оцінку діям ОСОБА_6 , який проводив ремонт пошкодженого під час ДТП автомобіля; призначити відповідну криміналістичну експертизу щодо встановлення дати зміни індивідуального номера кузова автомобіля, наявного в автогосподарстві УМВСУ в Тернопільській області; вжити заходів до проведення слідчих дій, що випливає з ухвал касаційної та апеляційної інстанцій у даній справі.

Суд, розглянувши клопотання підсудного ОСОБА_4 , заслухавши підсудного, який своє клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів, що наведені у поданому ним клопотанні підтримав та просив його задовольнити, думку прокурора, який вважає клопотання безпідставними та просив відмовити в його задоволенні, вважає, що клопотання підсудного ОСОБА_4 є підставними, а тому його слід задовольнити, а кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ст.290 та ст.198 КК України необхідно повернути прокурору Тернопільської області для додаткового розслідування з мотивів його неповноти та неправильності, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ст.22 КПК України (в редакції 1960 року) прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

А відповідно до ст.64 КПК України (в редакції 1960 року) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню:

1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;

3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання;

4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Ст.281 КПК України (в редакції 1960 року) передбачає, що повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22 і 64 КПК України (в редакції 1960 року) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ст.290 та ст.198 КК України, не визнав та пояснив, що дійсно він, підсудний, з 05 березня 2005 року по 14 березня 2007 року працював на посаді помічника Міністра (представник в Управлінні МВС України в Тернопільській області) відділу представників Міністра апарату Міністра внутрішніх справ України, а з 14 березня по 30 вересня 2007 року перебував в розпорядженні Міністерства внутрішніх справ України, проте не був службовою особою. Так, за ним, підсудним, був закріплений службовий автомобіль Шкода Октавія, 2004 року випуску, зеленого кольору, керуючи яким він, підсудний, 15 серпня 2005 року потрапив у ДТП, внаслідок чого автомобіль був пошкодженим, а він, підсудний, вживав заходи щодо відновлення даного автомобіля, оскільки УМВСУ в Тернопільській області не вимагало його повернення. У зв`язку з цим, що він, підсудний, особисто його відновити не міг, то звертався до спеціалістів щодо його відновлення. Службовий автомобіль Шкода Октавія, який був відремонтований за допомоги його знайомого ОСОБА_6 , який хоч і не був спеціалістом в цій галузі, проте допомагав йому, підсудному у цьому, за його, ОСОБА_4 , грошові кошти, він, підсудний, повернув у січні 2007 року в автогосподарство УМВСУ в Тернопільській області, не знаючи, що там підроблений ідентифікаційний номер кузова та, що даний автомобіль є краденим. Будь-яких запчастин від пошкодженого автомобіля він, підсудний, не брав, їх забрав ОСОБА_5 , при тому, що він, ОСОБА_4 , повідомляв ОСОБА_8 про те, що не буде забирати дані запчастини, а зателефонувавши до ОСОБА_8 у 2007 році, зрозумів, що не всі запчастини замінювалися. Коли проходив ремонт автомобіля, то він, підсудний, ним не цікавився, оскільки на той час турбувався за потерпілу у ДТП, а саме за стан її лікування. Про факт ДТП, що трапилась 15 серпня 2005 року знали усі, оскільки по даному факту було порушено кримінальну справу за ч.1 ст.286 КК України, яка була у подальшому закрита на підставі п.2 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року), а тому вказав, що збитки на інкриміновану суму 127 738 грн. УМВСУ в Тернопільській області не спричинені і не могли бути спричинені, оскільки ДТП трапилось не з його, підсудного вини, при тому, що вартість пошкодженого автомобіля Шкода Октавія після ДТП рівнялася утилізаційній його вартості, а не первісній, за якою придбано даний автомобіль.

Як слідує з ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2012 року, попередній вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року у даній кримінальній справі було скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону (в редакції 1960 року), зокрема, ст.334 КПК України (в редакції 1960 року), які перешкодили поставленню законного, обґрунтованого і справедливого вироку. При цьому, судом апеляційної інстанції в ухвалі дано вказівки, де вказано, що за результатами нового розгляду слід постановити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону (в редакції 1960 року), детально проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням вказівок апеляційного суду Тернопільської області з ретельною перевіркою всіх доводів, наведених в апеляціях засудженого та прокурора.

Згідно ч.7 ст.374 КПК України (в редакції 1960 року) вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов`язковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Так, вжитими в судовому засіданні заходами, не вдалося встановити фактичні обставини обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ст.290 та ст.198 КК України, що також унеможливлює виконання в цій частині вимог ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2012 року, що виключає можливість постановлення законного, обґрунтованого і справедливого вироку.

Зокрема, з показань допитаних в судовому засіданні свідків, а також іншими доказами, які містяться в кримінальній справі, неможливо встановити фактичні обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 .

Суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ст.290 та ст.198 КК України є неконкретизованим.

Як слідує з фабули, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що з 27 грудня 2005 року по 30 вересня 2007 року, бажаючи використовувати викрадений автомобіль Шкода Октавія, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , як службовий, умисно, разом з невстановленими слідством особами підробив номер кузова цього автомобіля, тобто, повністю змінив його ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на номер НОМЕР_1 .

Вищезазначене формулювання обвинувачення є неконкретним та неповним, оскільки в ньому не вказано того, на якій території, яким способом і при яких обставинах вчинено дане підроблення, не встановлена роль ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.290 КК України, зважаючи на те, що з приводу виділених старшим слідчим прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 матеріалів стосовно невстановлених осіб, за фактом підроблення номера кузова автомобіля, слідчим СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 винесено постанову від 10 травня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях невстановлених осіб складу злочину, передбаченого ст.290 КК України (т.8, а.с.75).

Наявність даної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 травня 2010 року свідчить про те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.290 КК України, з невстановленими слідством особами - суб`єктами злочину, у діях яких відсутній склад зазначеного злочину, що у свою чергу говорить про необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення у цій частині, при тому, що автомобіль Шкода Октавія, який був повернутим ОСОБА_4 в автогосподарство УМВСУ в Тернопільській області та неодноразово проходив технічні огляди без виявлення підробки номера його кузова що знову ж таки унеможливлює встановлення часу даного підроблення.

Водночас, у матеріалах кримінальної справи даних, які б свідчили про час підробки номера кузова автомобіля Шкода Октавія, сірого кольору, 2005 року випуску, немає.

Указане питання визначення часу підробки номера кузова автомобіля Шкода Октавія, 2005 року випуску, з № НОМЕР_4 на № НОМЕР_1 було також упущено органом досудового слідства при призначенні криміналістичної експертизи (т.5, а.с. 120-136).

Разом з тим, суд позбавлений, у тому числі в порядку ст.315-1 КПК України (в редакції 1960 року), вжити заходів по встановленню даного часу, оскільки, як слідує з матеріалів кримінальної справи (т.8, а.с.160), речовий доказ, а саме автомобіль Шкода Октавія, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , за вимогою суду від 01 серпня 2011 року повернуто власнику.

Крім цього, обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.191 КК України також неконкретизоване, зокрема, як слідує із загального обвинувачення ОСОБА_4 (враховуючи, що кримінальну справу постановою суду від 08 травня 2014 року щодо ОСОБА_4 в частині його обвинувачення за ч.3 ст.364 КК України закрито унаслідок декриміналізації), зазначено, що ОСОБА_5 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , впродовж вересня 2007 року продав двигун, лонжерони та капот з службового автомобіля на загальну суму 11 675 грн. і ці кошти в кінці вересня 2007 року передав ОСОБА_4 , який їх привласнив та витратив на власні потреби.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_5 заперечив обставину передачі ним ОСОБА_4 будь-яких грошових коштів.

Аналогічне під час судового розгляду ствердив свідок ОСОБА_7 , який, підтримуючи дані ним в процесі провадження досудового слідства показання, доповнив, що не бачив конкретно того, що ОСОБА_4 передавались будь-які кошти за реалізацію запчастин від пошкодженого службового автомобіля Шкода Октавія.

Також в обвинуваченні ОСОБА_4 за ч.2 ст.191 КК України, а саме привласнення чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, як це вказано, не зазначено ким вчинено зловживання службовим становищем, незважаючи на диспозицію вказаної статті обвинувачення, де вказано, що це повинно бути вчинено службовою особою, що упущено органом досудового слідства.

Водночас, органом досудового слідства належним чином не встановлену ту обставину, чи був ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованих йому діянь службовою особою, які мав права та обов`язки, зважаючи на те, що в матеріалах кримінальної справи, а саме згідно витягу з наказу №350 від 14 березня 2007 року, ОСОБА_4 було увільнено з посади помічника Міністра (представник в Управлінні МВС України в Тернопільській області) відділу представників Міністра апарату Міністра внутрішніх справ України (т.5, а.с.113) та до 30 вересня 2007 року він перебував в розпорядженні Міністерства внутрішніх справ України, після чого його згідно витягу з наказу №1259 від 30 вересня 2007 року відряджено до ГУ УМВСУ у Львівській області за посадою помічника Міністра (представник в Управлінні МВС України в Тернопільській області) відділу представників Міністра Апарату Міністра (т.5, а.с.114), при тому, що в обвинуваченні ОСОБА_4 вказано про те, що в тому числі, весь цей період, останній був службовою особою.

Разом з тим, в обвинувальному висновку вказано про шкоду, що була заподіяна автогосподарству УМВСУ в Тернопільській області на суму 127 738 грн., з чим суд також погодитись не може і вважає дану суму також суперечливою.

Так, згідно матеріалів кримінальної справи, за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди прокурором Шумського району 16 серпня 2005 року було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яку 17 лютого 2006 року (т.1, а.с. 153-155) та повторно 20 березня 2009 року (т.5, а.с. 249-250), унаслідок відсутності в діях ОСОБА_4 складу зазначеного злочину провадженням закрито.

Відповідно до довідки автогосподарства УМВСУ в Тернопільській області балансова вартість автомобіля Шкода Октавія, 2004 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , з об`ємом 1, 8 Т, становить 127 738 грн. (т.4, а.с.168), що указано в обвинуваченні ОСОБА_4 , незважаючи також на наявність в матеріалах справи інших довідок про це, зокрема, про балансову його вартість 97 066 грн. (т.1, а.с.215), 124 540 грн. (т.8, а.с.232), а також оголошених показань свідка ОСОБА_11 , за якими балансова вартість автомобіля складає103 472 грн. (т.4, а.с. 117-121).

Однак, згідно проведеної за постановою суду автотоварознавчої експертизи №7-82/13 від 03 вересня 2013 року, призначеної з метою з`ясування дійсної вартості автомобіля у справному стані та після ДТП, середньоринкова вартість автомобіля Шкода Октавія 1, 8, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 із № кузова НОМЕР_1 , станом на 15 серпня 2005 року у справному стані (до моменту ДТП) із заводською комплектацією може становити 103 575, 5 грн., проте середньоринкову вартість автомобіля Шкода Октавія 1, 8, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 із № кузова НОМЕР_1 , станом на 16 серпня 2005 року після ДТП, встановити не видається можливим.

Зважаючи на наведене, суд, позбавлений можливості також встановити реальну суму заподіяних автогосподарству УМВСУ в Тернопільській області збитків, унаслідок розтрати пошкодженого в ДТП автомобіля Шкода Октавія, зважаючи при цьому також на ту обставину, що вини ОСОБА_4 у ДТП, що мало місце 15 серпня 2005 року, не має, а тому не зрозуміло також і те, чому органом досудового слідства, незважаючи на те, що з цього приводу жодних матеріальних претензій ні автогосподарство УМВС України в Тернопільській області, ні МВС України, ні інші його органи на місцях до ОСОБА_4 , до порушення кримінальної справи не пред`являли, пред`явлено ОСОБА_4 як матеріальні збитки, вартість справного транспортного засобу Шкода Октавія, яким він був станом на 15 серпня 2005 року, тобто, до моменту ДТП.

Також, неконкретизованим залишається загалом обвинувачення ОСОБА_4 в частині шкоди, яка була спричинена унаслідок інкримінованих йому діянь.

Що ж стосується обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, то у цій частині воно також неконкретизоване.

Зокрема, орган досудового слідства, за наявності відомостей, з показань ОСОБА_4 , щодо причетності ОСОБА_6 до участі в злочинних діяннях щодо автомобіля Шкода Октавія, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_4 , не перевірив дані показання та не вирішив питання про правову оцінку вказаних дій.

При цьому, органом досудового слідства також не встановлено та не допитано інших осіб, причетних до незаконного заволодіння автомобілем Шкода Октавія, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_4 в м.Львові, з приводу їхніх особистих та/або через інших осіб зв`язків з ОСОБА_4 , що б підтверджувало чи спростовувало той факт, що останній був усвідомленим про незаконне походження транспортного засобу, не виключено, і про підробку номера його кузова.

Крім цього, у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст.132 КПК України (в редакції 1960 року) у постанові про притягнення як обвинуваченого повинно бути зазначено: хто склав постанову; місце і час її складання; назву справи; прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, день, місяць та рік його народження; злочин, у вчиненні якого обвинувачується дана особа, час, місце та інші обставини вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому, і стаття кримінального закону, якою передбачений цей злочин. Коли обвинувачений притягається до відповідальності за вчинення декількох злочинів, що підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, в постанові про притягнення як обвинуваченого повинно бути вказано, які саме дії ставляться обвинуваченому в вину по кожній з цих статей.

Як слідує з постанови про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого (т.5, а.с. 223-228), вона не відповідає вимогам указаної статті кримінально-процесуального закону (в редакції 1960 року), оскільки у ній описані дії, які кваліфіковані як декілька злочинів (ст.198 та ст.290 КК України), без указівки на те, які саме дії ставляться обвинуваченому в вину по кожній з цих статей.

Так, у відповідності до ч.1 ст.275 КПК України (в редакції 1960 року) розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.

При наявності вищенаведених суперечностей та не конкретизації обвинувачення ОСОБА_4 , прокурор, у відповідності до вимог ст.277 КПК України (в редакції 1960 року) вправі був під час судового розгляду до закінчення судового слідства змінити пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення.

Однак, в процесі судового розгляду та до закінчення судового слідства прокурором обвинувачення ОСОБА_4 зміненим не було, клопотань щодо надання судом судових доручень з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства в порядку ст.315-1 КПК України (в редакції 1960 року), від прокурора не поступало.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що органом досудового слідства допущено неповноту та неправильність досудового слідства під час розслідування даної кримінальної справи щодо ОСОБА_4 , з висуненням обвинувачення відносно останнього на недостатньо досліджених та суперечливих доказах, які стосуються істотних обставин обвинувачення у кримінальній справі, без належного встановлення яких та дослідження нових даних, неможливо прийняти законне та обґрунтоване рішення, і що вказана неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, оскільки для цього необхідно провести ряд слідчих дій, направлених на її усунення, а тому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ст.290 та ст.198 КК України слід повернути на додаткове розслідування прокурору Тернопільської області, під час якого необхідно виконати наступне:

- встановити час, місце, спосіб, співучасників підробки номера кузова автомобіля Шкода Октавія, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_4 , в результаті чого прийняти рішення у відповідності до норм КПК України;

- встановити та допитати інших осіб, причетних до незаконного заволодіння автомобілем Шкода Октавія, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_4 в м.Львові, з приводу їхніх особистих та/або через інших осіб зв`язків з ОСОБА_4 , а також спільних дій щодо даного автомобіля з метою встановлення умислу та об`єктивної сторони інкримінованих злочинів злочинів, передбачених ст.ст. 198 та 209 КК України;

- усунути неточності та неправильність проведених слідчих дій, зокрема, пред`явленого обвинувачення, а також виконати необхідні додаткові слідчі дії для розкриття злочинів і з метою перевірки правильності остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , конкретизувати обвинувачення;

- провести слідчі дії з метою встановлення точної вартості пошкодженого унаслідок ДТП, що мало місце 15 серпня 2005 року автомобіля Шкода Октавія, 2004 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , з об`ємом 1, 8 Т, тобто, визначити реальний розмір завданої шкоди, з приводу чого, після цього, уточнити обвинувачення в цій його частині;

- перевірити показання ОСОБА_4 щодо причетності до вчинення злочинів ОСОБА_6 та дати відповідну правову оцінку по результатах;

- встановити обсяг прав і обов`язків ОСОБА_4 з приводу його обвинувачення за ч.2 ст.191 КК України в частині використання службового становища та уточнити обвинувачення в цій частині, яке є неповним та неконкретизованим;

- провести інші слідчі дії, необхідність у яких виникне під час розслідування кримінальної справи;

- з урахуванням здобутих доказів, дати оцінку та прийняти рішення у відповідності до норм КПК України.

При цьому, раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд слід залишити без змін до набрання постановою законної сили.

На підставі наведен6ого та керуючись ст.ст. 281, 296 КПК України (в редакції 1960 року) і п.11 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України (в редакції 2012 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ст.290 та ст.198 КК України повернути прокурору Тернопільської області для провадження досудового розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування вказаної кримінальної справи органу досудового розслідування необхідно виконати дії, які зазначені в мотивувальній частині даної постанови.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд залишити без змін до набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 7 діб.

Головуючий ОСОБА_1