Справа № 361/2674/16-к
Провадження № 1-кп/361/203/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
02 червня 2016 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бобрик, Броварського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного під час мобілізації, старшого механіка радіостанції Р-403 інформаційно-телекомунікаційного центру польового вузла зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , міра запобіжного заходу на даний час не обиралась, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.410ч.1 КК України,-
Обвинувасений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем вчинив таємне викрадення військового майна за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України в порушення вимог ст.ст.9,11,6,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, приблизно о 19 год. 30 хв. 05 жовтня 2015 року, діючи умисно, проникнувши незаконно на охоронювану територію парку з технікою військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , а саме до сховища з технікою №5 центру мобільних вузлів зв`язку 2 польового вузла зв`язку ( АДРЕСА_2 ), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, з метою протиправного збагачення за рахунок іншого військового майна, вчинив його викрадення, яке належить військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , а саме комплекту мережевих кабелів у вигляді мережевих кабелів магістральних КРТП 2х4мм 25м в кількості 4-х штук з освітлювальної установки ЕСБ-4ВО-1, ринкова вартість яких складає 569грн.60коп., чим вчинив викрадення військового майна, тобто вчинив злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину за обставин пред`явленого обвинувачення та пояснив, що він, будучи військовослужбовцем 05 жовтня 2015 року приблизно біля 20 години з метою вчинення крадіжки мережевих кабелів, таємно проник на територію парку в/ч НОМЕР_1 і з боксу, зірвавши пломбу і проникнувши всередину викрав комплект мережевих кабелів. Викрадене переніс до огорожі із колючої сітки, перекину через неї і сам переліз, покинувши охоронювану територію, тобто мав можливість розпорядитись викраденим. Після цього був помічений військовослужбовцями та затриманий. Все викрадене було повернуто. Мав наметі використати викрадені кабелі для особистих потреб.
За себе повідомив, що офіційно до призову не працював, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. В минулому до кримінальної відповідальності не притягався, приводів в міліцію не мав. Просить суворо не карати, більше злочинів вчиняти ніколи не буде.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого злочину, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому злочині.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем вчинив таємне викрадення військового майна і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.410ч.1 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.410ч.1 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який по місцю служби до скоєного характеризувався посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебував.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1ч.1ст.66 КК України, та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання відповідно до санкції ч.1ст.410 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, пом`якшуючі обставини, дані про особу обвинуваченого, що він посередньо характеризується за місцем служби, кається у вчиненому, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства, а також його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі, при цьому вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обрані вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст.176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , речові докази слід вважати повернутими військовій частині НОМЕР_1 .
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.410ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися туди для реєстрації.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК України до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Речові докази по справі: мережевий кабель, який переданий на зберігання військовій частині НОМЕР_1 слід залишити їм, дозволити після вступу вироку в законну силу використовувати його за призначенням.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1