У Х В А Л А

22.03.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонного суду Закарпатської області

у складі:головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2012 року о 21.30 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зайшов до кафе «АВС», що розташоване за адресою с. Тисаашвань вул. Петефі щоб купити сигарети. На терасі вказаного кафе ОСОБА_7 побачив знайомого ОСОБА_8 , який сидів за одним із столиків кафе, та підсів до нього. Через деякий час ОСОБА_7 пішов всередину кафе за сигаретами та коли

виходив, то на сходах зустрівся з трьома особами, а саме:

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які розмовляли між собою угорською мовою, одним з вказаних осіб штовхнув ОСОБА_11 ..

ОСОБА_7 вирішив не продовжувати конфлікт та пішов геть з «АВС»

на дорогу, бо хотів наздогнати друзів з якими йшов на дискотеку. ОСОБА_12 також вийшов з кафе «АВС» на узбіччя дороги і між вказаними особами зав`язалась бійка, в ході якої ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 впали на землю та продовжували боротися та наносити один одному удари руками по різним частинам тулуба. Оскільки бійку побачили й інші відвідувачі кафе вони почали збігатися до дороги та розтягувати хлопців. ОСОБА_8 та ще один з відвідувачів кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебуваючи на відстані близько п`яти метрів від ОСОБА_11 та ОСОБА_9 кричали та просили їх припинити бійку та заспокоїтись. ОСОБА_7 продовжував битися з ОСОБА_9 на землі біля проїжджої частини асфальтової дороги та не давали один одному підвестися. ОСОБА_8 побачив, що до ОСОБА_11 , який знаходиться зверху на пляшку пива смністю 0,5 літри догори горловиною. ОСОБА_8 крикнув «Вася», після чого ОСОБА_7 обернувся через плече та побачивши, що ОСОБА_4 підходить до нього з пляшкою в руках, наніс останньому один удар наодмаш в область голови з положення напівсидячи. Від отриманого удару ОСОБА_4 впав на асфальтобетонне покриття дороги та вдарився головою, після чого втратив свідомість. ОСОБА_7 підняв пляшку з пивом, яку тримав у руках ОСОБА_4 та облив його, сподіваючись, що останній прийде до тями. Оскільки ОСОБА_4 ніяк не реагував, ОСОБА_7 крикнув, щоб хтось із присутніх викликав швидку медичну допомогу після чого почав швидко рухатися в напрямку с. Червоне. Коли ОСОБА_7 наносив удар в область голови ОСОБА_4 , він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та міг передбачити можливість настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Однак, Симулик в.С легковажно розраховував на відвернення тяжких наслідків від нанесення удару ОСОБА_4 у вигляді надання йому прискорення від якого останній впаде на асфальт та вдариться головою об асфальтобетонне покриття.

Своїми необережними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: «Відкритої ЧМТ, забою головного мозку важкого ступеня, гострої субдуральної гематоми над лівою гемісферою головного мозку з правобічним геміпарезом 46 елементи мнестичної моторної афазії та помірно вираженим астенічним синдромом, лінійного перелому луски скроневої кістки з переходом на пірамідку справа», які згідно висновку судово-медичного обстеження №505 від 19 липня 2012 року з доповненням від 31 липня 2012 року та «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Тим самим , своїми умисними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 128 КК України - необережне тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв"язку з закінченням строків давності та просив закрити провадження по справі.

ОСОБА_6 та представник потерпілого не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та представника потерпілого , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості , за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості 09 червня 2012 року, а тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і згідно з ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв"язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст.284 ч.2 п.1), 285, 286, 288, 314 ч.3 п.2), 369-372, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1