Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

25 квітня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення нею вказаного кримінального правопорушення.

Цим же вироком суд вирішив питання щодо речових доказів та судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить: 1. Провести у кримінальному провадженні повне судове слідство та перевірити усі зібрані докази, із сторони обвинувачення та сторони захисту.

2. Скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

3. Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на 3 (три) роки іспитового строку та покласти на неї обов`язки, передбачені законом.

Перевіркою вказаної скарги на предмет її відповідності вимогам ст. 396 КПК України, встановлено, що вона не в повній мірі відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог, передбачених пунктом 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, поряд з іншими даними, повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.

Між тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, прокурор у кримінальному провадженні цихвимог закону не дотримався.

Зокрема, зазначаючи в апеляційній скарзі про проведення повного судового слідства та перевірку всіх зібраних доказів, як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту, прокурор у кримінальному провадженні не звернув уваги на те, що під час апеляційного розгляду судове слідство не проводиться, а діючим КПК України передбачений лише судовий розгляд кримінального провадження, під час якого суд визначає обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження.

Більш того, як передбачено ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, лише за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повно або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

З огляду на це клопотання прокурора у кримінальному провадженні про дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 повинно бути не загальним, а конкретним, з посиланням на те, які саме докази та в якому порядку, на його думку, підлягають повторному дослідженню і з яких підстав. Це стосується не тільки доказів обвинувачення, а й доказів сторони захисту, з урахуванням тієї обставини, що в даному випадку, згідно з вимогами ст. 92 КПК України, на яку до речі посилається прокурор, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора, а не на сторону захисту.

Враховуючи наведе, а також ту обставину, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, подана прокурором у кримінальному провадженні апеляційна скарга не може бути визнана такою, що за своїм змістом відповідає вимогам закону, а саме вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 396 КПК України

Наведені в ухвалі судді-доповідача недоліки апеляційної скарги прокурора є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 399 КПК України, вона підлягає залишенню без руху, з наданням вказаній вище особі достатнього строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 рокущодо ОСОБА_2 залишити без руху, встановивши строк для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/1032/2016