Номер провадження: 11-кп/785/1345/16
Номер справи місцевого суду: 520/7754/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в присутності зацікавленої особи ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року про відмову в задоволенні його клопотання про скасування арешту нерухомого майна, накладеного постановами від 16.03.2009 року та від 17.03.2009 року, в рамках кримінального провадження №0001162 від 23.09.2013 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , засуджених вироком Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2014 року за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, який набрав законної сили, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.07.2016 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою слідчого від 17.03.2009 року та на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , накладеного постановою слідчого від 16.03.2009 року в ході розслідування кримінальної справи, дані з якої про вчинені злочини були внесені в ЄРДР за № 0001162 23.09.2013 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в подальшому були засуджені вироком Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2014 року за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, який набрав законної сили. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 є власником вказаних квартир на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.06.2009 року. Вироком суду арешт з квартир не знятий.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року в задоволенні зазначеного вище клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту на вказане майно відмовлено на тій підставі, що суду не надано об`єктивних доказів про те, що дійсно власником вищевказаних квартир є ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про скасування арешту нерухомого майна, накладеного на вищевказані квартири, посилаючись на те, що ухвала суду не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки ним було надано усі необхідні докази належності йому нерухомого майна, тому висновки суду не відповідають дійсності. На думку апелянта, арешт накладено неправомірно, відмова в задоволенні його клопотання про зняття арешту порушує його право власності.

В запереченнях прокурор просить ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те, що відсутні підстави для скасування арешту на зазначене вище майно, оскільки матеріали щодо інших учасників кримінальних правопорушень - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виділено в окреме провадження, досудове розслідування у якому зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваних.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 та його представника, які підтримали апеляцію та надали суду оригінали правовстановлюючих документів, копії яких були долучені до клопотання про зняття арешту для огляду; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд, крім інших питань, повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Проте, як видно із вироку Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2014 року, ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження № 0001162 від 17.06.2013 року, цим вироком засуджені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен: за ст.191 ч.5 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого та позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади на строк два роки, за ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади на строк два роки, на підставі ст.49 КК України кожен звільнений від кримінальної відповідальності за ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України, та звільнений від подальшого відбування основного та додаткового покарань за ст. 191 ч.5 на підставі ст.2, ст.14 Закону України «Про амністію в 2014 році». З-під варти звільнені в залі суду.

Судом розглянуто цивільний позов та питання щодо судових витрат, але не розглянуто питання щодо накладеного арешту на майно, яке суд мав розглянути.
Відповідно до п. 14 ст. 537 КПК України судом вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. А ст. 174 КПК України встановлено, що власник чи володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, яке під час судового провадження розглядається судом.

Як видно із матеріалів судового провадження по розгляду клопотання, до клопотання було долучено ксерокопії: заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.06.2009 року про визнання права власності за ОСОБА_7 на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , яке вступило в законну силу, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно кв. АДРЕСА_5 , яку 26.05.2010 року провело КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», технічного паспорту на квартиру, а також ксерокопії аналогічних документів на квартиру АДРЕСА_6 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд в ухвалі послався на те, що ОСОБА_7 та його представник не надали суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та інших реєстрів для підтвердження того факту, що саме він є власником арештованого майна.

Проте таке твердження не ґрунтується на вимогах закону, оскільки ОСОБА_7 суду надав документи, які підтверджують його право власності, а суду належало тільки оглянути оригінали цих документів.

За клопотанням ОСОБА_7 та його представника, апеляційний суд оглянув оригінали долучених до клопотання копій документів та встановив, що ці копії відповідають оригіналам.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону №834-VІІІ від 26.11.2015 р., речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності умови того, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Таким чином, суд безпідставно відмовив власнику майна у задоволенні клопотання, не розглядаючи його по суті заявлених вимог. В рамках заявленого клопотання суд мав перевірити, чи дійсно слідчим був накладений арешт, підстави та мету його накладення, з яких підстав він не знятий до цього часу, хоч минуло вже 7 років, з`ясувати, чи в силу закону несе власник майна цивільну відповідальність за дії засуджених та інші обставини.

Вказане порушення, а саме не розгляд клопотання по суті заявлених вимог, є істотним, оскільки призвело до ухвалення незаконного рішення, а тому відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Статтею 33 КПК встановлена інстанційна підсудність справ, відповідно до якої (ст. 404 КПК) суд апеляційної інстанції не підміняє суд першої інстанції, а переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги відповідно до повноважень, викладених в ч.2 і ч.3 ст. 404 КПК.

З огляду на те, що суд першої інстанції не розглядав клопотання по суті заявлених вимог, у апеляційного суду не має повноважень підміняти суд першої інстанції, що є підставою для призначення нового розгляду клопотання в суді першої інстанції, виходячи з засади законності та положень ч.6 ст. 9 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415,33, 7, 9 ч.6 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року про відмову в задоволенні його клопотання про скасування арешту нерухомого майна, накладеного постановами від 16.03.2009 року та від 17.03.2009 року, в рамках кримінального провадження №0001162 від 23.09.2013 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , засуджених вироком Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2014 року за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, який набрав законної сили, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3