Справа №-613/1006/16-к Провадження №-1-кп/613/139/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000569 від 06 липня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Губарівка Богодухівського району Харківської області, українки, громадянки України, освіта базова загальна середня, непрацюючої, незаміжньої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 03.11.2010 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1020 грн.; 09.09.2015 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за ч. 2 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за ч. 1 ст. 164 КК України на шлях виправлення та перевиховання не стала та знову скоїла кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 згідно рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2010 року зобов`язана сплачувати на користь особи під опікою якої перебувають неповнолітні діти, якою згідно розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 20.01.2016 року № 18 визнано ОСОБА_5 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в сумі 300 грн. на кожну дитину з індексацією суми, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.05.2012 року. Однак, ОСОБА_4 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, грубо порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, бездіяла та аліменти в період часу з 09.09.2015 року до 07.07.2016 року взагалі не сплачувала, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 5955 грн. 48 коп., яка перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе в інкримінованому злочині визнала повністю, пояснила, що вона за рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повинна сплачувати на них аліменти, але не сплачує їх так як не працює та немає змоги працевлаштуватися. Вона проживає за рахунок тимчасових заробітків. Не заперечувала проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Таким чином, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, а її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 164 КК України, так як вона злісно ухилилася від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), будучи судимою за злочин передбачений цією статтею.

Злісний характер від сплати аліментів ОСОБА_4 виразився в тому, що вона тривалий час ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, не надавала їм необхідних для їхнього існування коштів та не надавала іншої допомоги.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характеристику особи обвинуваченої, обумовлену тим, що вона раніше судима, вчинила злочин в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться під диспансерним наглядом у лікаря-нарколога, не працює.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України для обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України для обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого, те що вона вчинила злочин в період іспитового строку та вважає необхідним обрати обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїла злочини будучи засудженою 09.09.2015 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 164 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Суд вважає необхідним на підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 09.09.2015 року.

Керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 09.09.2015 року і остаточно ОСОБА_4 за сукупністю вироків призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту її затримання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя