Справа № 188/110/16-к
Провадження № 1-кп/188/27/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками до нього у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000046 від 18.01.2016 року, що надійшов 01 лютого 2016 року від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, якому запобіжний захід не обирався,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до суду надісланий обвинувальний акт з додатками до нього відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Судом було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник, з яким погодився обвинувачений, посилаючись на п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, зазначив, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а обвинувальний акт не містить таких доказів, тому підлягає поверненню прокурору.

Прокурор вважав за можливе призначити судове засідання на підставі обвинувального акту з додатками до нього, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п.п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі, про відсутність підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Потерпілий в підготовче засідання не з`явився, 29.02.2016 року подав до суду письмову заяву про розгляд провадження без його участі, обвинувачення підтримав, претензій матеріального характеру не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки осіб, які беруть участь в судовому провадженні, вбачає підстави для задоволення клопотання захисника і повернення обвинувального акту прокурору.

У відповідності до ч. 1 ст. 291 КК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості як розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (п.7).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стаття 92 КПК визначає, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч.1).

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч.2).

Згідно з п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 міститься роз`яснення, що при вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У випадках коли особа знищила транспортний засіб, яким незаконно заволоділа, чи призвела до такого стану, що він повністю втратив свою цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, розмір реальних збитків дорівнює вартості автомобіля на день учинення злочину. Таким же чином треба вирішувати це питання, якщо транспортний засіб після незаконного заволодіння не знайдено.

У разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому слідчим вказано, що діями обвинуваченого завдано майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 2000 гривень, яка є відшкодованою. Проте, для визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 , в порушення п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор до експерта для проведення експертизи не звертались, що також підтверджено прокурором в підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд на стадії підготовчого судового засідання має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками до нього у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000046 від 18.01.2016 року, що надійшов 01 лютого 2016 року від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, якому запобіжний захід не обирався, повернути заступнику керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення .

Суддя ОСОБА_1