Справа № 159/2187/16-к
Провадження № 1-кп/159/139/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі кримінальну cправу щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого там же, раніше несудимого;

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше несудимого;

у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України (внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867)

в с т а н о в и в:

02 травня 2016 року, близько 04 год.10 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на території спортивного майданчику навчально-виховного комплексу загальноосвітньої школи № 13 в Ковелі, по вул. 40 років Перемоги, 18, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 застосовуючи психологічний тиск, пред`явили гр.-ну ОСОБА_8 в категоричній формі передати гроші в сумі 400 грн., однак не отримавши згаданих коштів продовжили висловлювати протиправні вимоги останньому передати їм мобільний телефон марки «Леново А 6010» вартістю 3386 грн. належний потерпілому. Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи протиправні дії умисно наніс ОСОБА_8 один удар в область підборіддя, спричинивши цим самим тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці 41 зуба і лівого суглобового паростка частини голови, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. ОСОБА_8 сприймаючи реально вказані погрози та побоюючись їх виконання був змушений передати ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Леново А 6010» вартістю 3386 грн. Внаслідок злочинних дій потерпілому було заподіяно майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 себе винними у скоєнні злочину визнали повністю, пояснивши, що 2 травня 2016 року вночі, перебуваючи в АДРЕСА_3 , зустріли потерпілого, перед тим його бачили в барі, де він втікав, оскільки був учасником бійки, вони вирішили його зловити і завести назад в бар, однак потерпілий став проситись, пропонуючи винагороду, в ході розмови ОСОБА_4 наніс удар рукою в лице потерпілому, після чого забрали в нього мобільний телефон. У скоєному щиро каються, збитки відшкодували.

Суд з`ясувавши, що оскільки обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованому їм органом досудового слідства кримінальному правопорушенні, погодилися з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор немає жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, вважає недоцільним досліджувати докази в повному об`ємі.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що виразились у вимозі передачі чуже майно, поєднане з застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинили вимагання тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 189 КК України.

При обранні міри кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи винних у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим суд відносить щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування збитків потерпілому.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченим суд не вбачає.

Крім того суд приймає до уваги, що обвинувачені скоїли тяжкий злочин, є раніше не судимими, навчаються, позитивно характеризуються по місцю проживання, а в сукупності вважає, що їх перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому звільняє їх від покарання з іспитовим строком. Враховуючи викладене, на підставі ст. 77 КК України суд не застосовує додаткове покарання у вигляді конфіскації майна,поскільки дане додаткове покарання не застосовуєься при звільненні від відбування основного покарання з випробуванням.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_9 визнати винуватими у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, кожному.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки кожного та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Леново А 6010», що зберігається в камері збереження речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області повернути у власність потерпілого ОСОБА_8 ; компакт-диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченими в цей же строк з часу отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Головуючий:ОСОБА_1