Справа № 589/3675/13-к
Провадження № 1-кп/589/5/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Шостка Сумської області кримінальну справу №589/3675/13-к за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка Сумської області, громадянина України, освіта професійно - технічна, не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 Кримінального кодексу України від 05 квітня 2001 року за №2341-ІІІ (далі КК України),-

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в середині квітня 2013 року, з метою створення безпечних умов для вживання наркотичних засобів, маючи умисел на організацію та утримання місця для незаконного вживання наркотичних засобів, пристосував з цією метою кухню своєї кімнати, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . На початку 20-х чисел квітня 2013 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 використовували вищевказану кухню для вживання наркотичного засобу «канабісу», який вони незаконно вживали, шляхом викурювання, через наперсток надітий на пластикову пляшку, а таким чином ОСОБА_4 організував місце для незаконного вживання наркотичних засобів.

Виходячи із цього стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.317 КК України, тобто як організація місця для незаконного вживання наркотичних засобів.

Крім того, в один із днів на початку 20-х чисел квітня 2013 року у вечірній час ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме на кухні квартири АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , маючи умисел на схиляння останньої до вживання наркотичних засобів, запропонував їй вжити наркотичний засіб «канабіс», шляхом викурювання через наперсток, надітий на обрізану пластикову пляшку. Спочатку ОСОБА_6 відмовилась від вживання наркотику, однак ОСОБА_4 почав її вмовляти, говорячи, що за вживання наркотиків вона не буде нести відповідальності і що про це ніхто не дізнається, що їй буде весело від вживання наркотику. Після чого ОСОБА_6 на вмовляння ОСОБА_4 погодилась та через наперсток надітий на пластикову пляшку вжила шляхом викурювання наркотичний засіб «канабіс», отримавши від цього наркотичне сп`яніння.

Виходячи із цього стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.315 КК України, тобто схиляння ОСОБА_6 до вживання наркотичних засобів.

Крім того, 24 квітня 2013 року в денний час в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , де він мешкає, на кухні вищевказаної кімнати, співробітниками міліції було виявлено та вилучено дві обрізані пластикові пляшки та пробку з наперстком, на яких мається нашарування речовини темно-коричневого кольору, яке згідно висновку експерта №395 від 26 квітня 2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом «екстрактом канабісу» загальною вагою 0,312 г, який відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», (Таблиця 1, Список 1) відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та який ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст.317 КК України, незаконно виготовив та зберігав, без мети збуту.

Виходячи із цього стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання без мети збуту, наркотичного засобу «екстракту канабісу», вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому злочинах не визнав і суду показав, що наркотик не курив. Пристрій для куріння наркотика знайшов у парку «Жданова» десь у кінці лютого 2013 року. Вирішив пожартувати, оскільки по чуткам знав як використовувати такий пристрій, а саме, запропонував покурити наркотик ОСОБА_6 , коли остання була у нього вдома квартирі АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 , на що ОСОБА_6 погодилась. Із пристрою ОСОБА_6 курила тютюн, який ОСОБА_4 взяв у діда. Після куріння у ОСОБА_6 запаморочилась голова, інших змін у її поведінці не помітив. До цього вищезазначені дівчата бували у ОСОБА_4 у квартирі, але окрім одного разу більше ніколи не пропонував покурити із пристрою. Пристрій зберігав на кухні за відром для сміття. Наркотиків ніколи не вживав.

Вислухавши обвинуваченого, прокурора, який вважає вину ОСОБА_4 доведеною, захисника, який вважає обвинувачення безпідставним, свідків, вивчивши та дослідивши надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що вчинено кримінальні правопорушення в яких обвинувачується дана особа.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.91 Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року за №4651-VІ (далі КПК України), у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_4 є його онуком та курить сигарети. Крім того, у кінці лютого 2013 року ОСОБА_4 брав у ОСОБА_8 з дозволу останнього тютюн, щоб курити. Тютюн ОСОБА_8 вирощує сам.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що була понятою весною 2013 року при обшуку квартири АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_4 . Іншим понятим був ОСОБА_10 . Бачила як на кухні з під умивальнику було вилучено одну пластикову пляшку коричневого кольору, яку поклали до поліетиленового пакету, прошили та опечатали і вона поставила свій підпис. Коли заходила до квартири там вже був працівник міліції, інший заходив разом з нею. Негативного про ОСОБА_4 нічого сказати не може.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що був понятим весною 2013 року при обшуку квартири АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_4 . При обшуку було знайдено дві частини однієї пляшки.

Свідок ОСОБА_7 щодо обставин справи суду показала, що знайома з ОСОБА_4 близько двох років, а з ОСОБА_6 з 2012 року, з ними підтримує дружні відносини. Зателефонувала ОСОБА_4 , що прийде до останнього в гості з подругою

ОСОБА_6 . Попили чаю, а потім ОСОБА_7 пішла у кімнату до комп`ютера, а ОСОБА_6 залишилась із ОСОБА_4 на кухні, двері на кухню були відкритими. Через деякий час вийшла ОСОБА_6 і сказала, що вона і ОСОБА_4 покурили. Після цього, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 пішли додому. Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були на кухні у двох то там була тиша, ніяких примусів або сварок не чула. Крім того, ОСОБА_6 коли вийшла з кухні та і в подальшому їй не казала, що ОСОБА_4 її до чого небудь примушував, також вона не була схвильована або налякана. Знає, що ОСОБА_4 курить сигарети. Щодо ОСОБА_6 то бачила як ОСОБА_6 курила сигарети пару разів, після цього остання казала, що паморочіться голова і просила щоб їй дали води. Їй невідомо проте щоб ОСОБА_4 , або ОСОБА_6 перед цими подіями вживали будь-яким чином наркотики.

Із висновку експерта №395 від 26 квітня 2013 року вбачається, що речовини-нашарування на нижній та верхній частинах пляшок та на предметі є особливо небезпечним наркотичним засобом екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить: на нижній частині пляшки 0,023 г, на верхній частині пляшки 0,276 г, на предметі 0,013 г. (матеріали досудового розслідування а.с.40-43).

Доказами на підтвердження обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.317 КК України стороною обвинувачення зазначено показання свідка ОСОБА_6 . Суд, даючи оцінку даному доказу, вважає, що він не є підтвердженням вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, а саме, в організації місця для незаконного вживання наркотичних засобів.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року за №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (далі Постанова ПВСУ №4 від 26.04.2002), організація такого місця полягає у вчиненні однією чи кількома особами дій, що фактично призвели до його створення або були на це спрямовані (підшукання приміщення, готування пристроїв для вживання, виробництва та виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, залучення клієнтів і співучасників, розроблення конспіративних заходів тощо). Злочин вважається закінченим з моменту створення такого місця незалежно від того, почало воно функціонувати чи ні.

Стороною обвинувачення не доведено факту завчасного готування ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_2 як місця для незаконного вживання наркотиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що:

- пристрій для вживання наркотичного засобу знайшов у парку;

- жартома запропонував покурити ОСОБА_6 з пристрою в той час, коли дівчата були в нього вдома;

- із нього він та ОСОБА_6 курили тільки тютюн;

- наркотиків ніколи не вживав.

Під час обшуку у квартирі АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_4 окремо наркотичних засобів, або сліди їх виготовлення, окрім залишків на пляшці знайдено не було.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, що поєднується із спеціальною метою створити сприятливі умови для вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин. Але, судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зустрілись, щоб провести разом час у вищезазначеній квартирі, мови про вживання наркотику не йшло. В цей день пили на кухні чай і лише після того як ОСОБА_7 пішла до кімнати, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 покурити наркотик.

За таких обставин, в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.317 КК України, а тому ОСОБА_4 у вчиненні цього злочину слід виправдати.

Також, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено факт схиляння ОСОБА_6 до вживання наркотичних засобів, що кваліфіковано за ч.1 ст.315 КК України, виходячи з наступних підстав.

Із п.14 Постанови ПВСУ №4 від 26.04.2002 вбачається, що під схилянням до вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів (стаття 315 КК) потрібно розуміти

будь-які умисні ненасильницькі дії, спрямовані на збудження в іншої особи бажання вжити ці засоби або речовини хоча б один раз (пропозицію, умовляння, пораду, переконування тощо).

З суб`єктивної сторони для складу злочину характерна наявність умислу, тобто прагнення схилити потерпілого до вживання наркотичних засобів.

Під час досудового слідства, так і в судовому засіданні стороною обвинувачення не наведено достатніх доказів, окрім показання свідка ОСОБА_6 , які спростовуються показаннями свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що останній схиляв ОСОБА_6 до вживання наркотичних засобів. Так, не було вжито ніяких процесуальних заходів щодо перевірки цих показань, зокрема експертним шляхом, оскільки на даний час існують методики встановлення епізодичного вживання наркотичних засобів. Таку ж експертизу для перевірки показань можна було б призначити і стосовно обвинуваченого. Суд, звертає увагу на те, що обшук у квартирі обвинуваченого під час якого було вилучено пристрій для вживання наркотичних засобів проводився 24 квітня 2013 року, в той час як самі події можливого вживання наркотику згідно обвинувального акту були в перших числах квітня тобто в проміжок з 21 до 23 квітня 2013 року. Суду не надано жодного доказу, що або ОСОБА_6 , або ОСОБА_4 вживали наркотик, окрім пляшок із залишками екстракту канабісу, які самі по собі не можуть бути доказом схиляння особи до вживання наркотиків.

Обізнаність свідка ОСОБА_6 щодо запаху наркотиків та наслідків їх вживання також не може свідчити про те, що остання вживала саме наркотик, оскільки таку інформацію на даний час можливо отримати з будь-якого інтернет ресурсу, так і від інших осіб.

За таких обставин, в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.315 КК України, а тому ОСОБА_4 у вчиненні цього злочину слід виправдати.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні встновлено, що квартира АДРЕСА_2 не належить ОСОБА_4 , але використовується останнім для проживання.

Враховуючи вищезазначене, в діях обвинуваченого також відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання без мети збуту, наркотичного засобу «екстракту канабісу», вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України, через виправдання обвинуваченого за ч.1 ст.317 КК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що доказом зберіганням наркотичного засобу стороною обвинувачення взято пляшки із залишками наркотичного засобу, який міг залишитися там після виготовлення, але не сам наркотичний засіб.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_11 , оскільки по-перше сторонами не заперечувався факт що під час обшуку у вищезазначеній квартирі було виявлено пристрій для куріння наркотику, а по-друге факт того, що ОСОБА_4 зробив його сам вказано ОСОБА_12 зі слів самого ОСОБА_4 та не підтверджується показаннями інших свідків наданими в судовому засіданні.

Крім того, під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 було вилучення обрізані пляшки на яких під час проведення експертизи виявлено екстракт канабісу в перерахунку на суху речовину загальною вагою 0,312 г. Але враховуючи те, що прокурор підтримував обвинувачення в межах ч.2 ст.309 КК України, а обвинувачений взагалі не визнав вини у пред`явленому обвинуваченні щодо зберігання та виготовлення наркотиків, тому зміна правової кваліфікації в даному випадку не можлива.

Крім того, суд звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не встановлено часу вчинення злочину, хоча, як судом зазначено вище, події могли відбутися в один із днів з 21 до 23 квітня 2013 року. Крім того, цієї дати не пам`ятає а ні обвинувачений, а ні свідок ОСОБА_6 , хоча між можливим курінням із пристрою і першим допитом як одного так і другого, на досудовому слідстві пройшов не значний проміжок часу.

Речові докази по кримінальній справі відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, суд вважає за необхідне:

- пластикові пляшки та предмет у вигляді наперстка, на яких малося нашарування речовини, та які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою:

АДРЕСА_1 , а також ватні тампони, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області після набрання вироком законної сили знищити.

Керуючись ст.369 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та виправдати.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.315 КК України та виправдати.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та виправдати.

Речові докази по кримінальній справі:

- пластикові пляшки та предмет у вигляді наперстка, на яких малося нашарування речовини, та які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а також ватні тампони, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1