Справа № 140/2271/16-к
Провадження №11-сс/772/399/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2016 року, якою до

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

Уродженця, с. Кукавка, Могилів Подільського району

Вінницької області , який зареєстрований

та проживає за адресою:

АДРЕСА_1

застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2016 року застосовано запобіжний захід домашній арешт підозрюваному ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби протягом двох місяців.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом якого він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: не відлучатися за межі місця проживання АДРЕСА_2 з 21 год. 00хв. до 06. Год. 00 хв. наступної доби протягом двох місяців.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 15.10.2016 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та невідповідністю рішенню суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, також те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з ознаками корупційного правопорушення, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Також прокурор зазначає в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції невірно надано оцінку віку та стану здоров`я підозрюваного та проігноровано те, що до підозрюваного не можуть бути застосовані положення ст. 69, 75 КК України, а відтак ОСОБА_8 може бути призначено лише реальне покарання.

Крім того, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що у порушення вимог ч.4 ст. 194 КПК України в ухвалі суду першої інстанції не вказано дату закінчення її дії домашнього арешту у межах строку, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 15.10.2016р., та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, захисника- адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки на їх думку ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, провівши судові дебати та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виключність тримання під вартою як запобіжного заходу полягає також у тому, що він може бути застосований лише до осіб, зазначених у ч. 2 ст. 183 КПК України, та тільки за наявності визначених у ній умов.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа; переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального проживання, ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має сім`ю, він офіційно працевлаштований , раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання.

Наявність ризиків передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України передбачено, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з видом запобіжного заходу- домашній арешт, який обраний ОСОБА_8 судом першої інстанції і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора лише з мотивів підозри ОСОБА_8 у скоєнні тяжкого злочину з ознаками корупційного правопорушення, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років і що до нього може бути застосоване лише реальне покарання без застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Твердження прокурора про те, що ухвалі слідчого судді першої інстанції в порушення вимог ч.4 ст. 194 КПК України не вказано дату закінчення дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає змісту ухвали. Разом з цим на думку колегії суддів, це не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки строк дії арешту слід рахувати з дати її винесення слідчим суддею, тобто 3 15 жовтня 2016 року. У разі виникнення питань в частині виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , за клопотанням органів поліції суд першої інстанції може внести уточнення в ухвалу або роз`яснити своє рішення.

Керуючись ст.ст. 404,405,422 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2016 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

З оригіналом вірно: