Октябрський районний суд м.Полтави
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2013 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави Блажко І.О. :

при секретарі Іщенко С.С.

за участю слідчого Петренко І.В.

підозрюваного - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000265 від 18 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2013 року слідчий СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області старший лейтенант міліції ОСОБА_2 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна, погоджене прокурором прокуратири м.Полтави ОСОБА_3 в якому прохали: накласти арешт на 1/2 частину жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1, яке належить підозрюваному ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право власності, САА/763559, 25.03.2004, Департамент комунальної власності Сумської міської ради, рішення Зарічного райсуду м.С уми від 28 липня 2006 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що ПМУ УМВС України в Полтавській області розпочате кримінальне провадження №0000265 від 18 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Встановлено, що протягом 2012-2013 року ОСОБА_1, займаючи посаду регіонального директора ПП ТФК «Актив», ПП «Б.А.Н.К. Народний» ПП «Торгово-фінансової компанії «Європейський кредит», ПП «ОСОБА_4К»та ПП «ПАТ»РЕНЕСАНС КРЕДІТ», а отже являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, заволодів грошовими коштами громадян, використовуючи при цьому незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки для подальшого заволодіння чужим майном. З цією метою ОСОБА_1, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, їх наслідки та бажаючи їх настання протягом з червня 2012 року по лютий 2013 року підшукав та прийняв на роботу до вказаних підприємств в якості менеджерів-консультантів громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснивши їм при цьому, що в їхні обовязки буде входити консультування громадян з приводу отримання кредиту, укладання відповідних угод та схиляння їх до внесення першопочаткового платежу в розмірі 5% від суми кредиту. При цьому ОСОБА_1 розробив систему тренінгу консультантів, в ході якого розповідав останнім, що вони, з метою залучення максимальної кількості клієнтів, повинні представлятись банківською установою, обіцяти громадянам видачу коштів протягом 2 годин після сплати початкового внеску, який нібито йде на дострокове погашення кредиту та надавати останнім пластикові картки КБ «Приватбанк» для створення в останніх враження, що ПП ТФК «Актив», ПП «Б.А.Н.К. Народний» ПП «Торгово-фінансова компанія «Європейський кредит» та ПП «ОСОБА_4 БАНК» ПП «ПАТ»РЕНЕСАНС КРЕДІТ» дійсно є банківською установою. У випадку, коли клієнти, не отримавши кредит починали приходити до офісу або телефонувати на робочі телефони, ОСОБА_1 казав консультантам, щоб останні надавали його мобільний телефон, називаючи його при цьому вигаданими іменами. Останнім той обіцяв, що видача коштів затримується по різним причинам і їм необхідно почекати деякий час, тим самим вводив ошуканих клієнтів в оману с приводу отримання ними кредиту. Також ОСОБА_1, з метою контролю за вчиненням такої діяльності з боку консультантів, щодня приймав від підлеглих статистичні дані стосовно укладених угод та перерахованих на рахунки підприємств коштів в якості фінансового забезпечення кредитів, які в подальшому не видавались. В даний час встановлена сума збитків в розмірі 210 тис. грн. отримано 89 заяв від потерпілих про вчинення відносно них шахрайства. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, освіта н/ вища, перебуває на посаді регіонального директора ПП «ТФК»Європейський кредит», «ОСОБА_4 БАНК», одружений, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, квартира №05, раніше не судимий. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_1 згідно ст.63 Конституції України від дачі будь яких показів відмовився. В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки злочину передбаченого ч. 3 ст.190 КК України. Приймаючи до уваги викладене, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, необхідно накласти арешт (заборону на використання, розпорядження) майна. Як правило, арешт майна полягає у забороні на використання майна, а також заборону розпоряджатися таким майном, так як незастосування заборони може призвести до зникнення майна, в нашому випадку 1/2 частини жилого приміщення за адресою АДРЕСА_2 яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, САА/763559, 25.03.2004, Департамент комунальної власності Сумської міської ради, рішення Зарічного райсуду м. суми від 28 липня 2006 року.

У судовому засіданні слідчий СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області старший лейтенант міліції ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_1 в судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається.

Заслухавши пояснення слідчого СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи приходу до висновку про задоволення клопотання. Накладення арешт на 1/2 частину жилого приміщення за адресою м.Суми, вул Харківська, 4, квартира №105, яке належить підозрюваному ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право власності, САА/763559, 25.03.2004, Департамент комунальної власності Сумської міської ради, рішення Зарічного райсуду м.Суми від 28 липня 2006 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 171, 163, 166, 309 КПК України ,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000265 від 18 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право власності, САА/763559, 25.03.2004, Департамент комунальної власності Сумської міської ради, рішення Зарічного райсуду м.Суми від 28 липня 2006 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (пяти) днів з дня проглошення до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя І.О.Блажко