Справа № 629/115/16-к
Номер провадження 1-кп/629/97/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001805 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сахновщина, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 08.08.1997 року Лозівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року;

- 06.07.2004 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04.04.2007 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 25.12.2007 року по відбуттю строку покарання;

- 23.05.2014 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений, маючи не зняту та не погашену судимість за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 КК України, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, вчинене за попередньою змовою групою осіб при наступних обставинах:

23 червня 2015 року близько 08-30 години, ОСОБА_3 , знаходячись вдома у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , вступив у злочинну змову зі своїм знайомим ОСОБА_5 з метою подальшого викрадення чужого майна.

23 червня 2015 року, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 , відносно якого постановлено 16 січня 2016 року обвинувальний вирок, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю поруч з ними сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, виражених в таємному викраденні чужого майна, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, проникли до будинку через вікно та викрали майно, а саме: граблі садові, вартістю 35 гривень; дві штикові лопати, вартістю 80 гривень; три сапки, вартістю 120 гривень та пилку по дереву, вартістю 50 гривень. Вартість викраденого майна встановлена згідно судової товарознавчої експертизи № 3362 від 02.09.2015 року. Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 285 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах, а саме 23 червня 2015 року, він за попередньою змовою з ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, через вікно проникли до будинку АДРЕСА_3 та викрали майно, а саме: граблі садові, дві штикові лопати, три сапки та пилку по дереву. Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, але раніше з 2004 року перебував на обліку у лікаря нарколога в зв`язку з вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з обліку з одужанням у 2009 році, розлучений, має середню освіту, не працює, військовозобов`язаний, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.05.2014 року засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України і йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з застосуванням ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку, та в період іспитового строку знов скоїв злочин. Тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 25 лютого 2016 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів, а саме: штикової лопати, сапки, садових грабель, металевої пили, напільних ваг «Deifa», хлібопічі «KENWOOD», відеомагнітофону «Рhilips» VR 3261 та електропили, а також стягнення витрат на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи № 3362 від 02.09.2015 року у розмірі 491 гривні 04 копійки судом були вирішенні під час ухвалення Лозівським міськрайонним судом Харківської області 16 січня 2016 року вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_8 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та піддати його покаранню у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, до вказаного покарання, суд частково у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднує невідбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.05.2014 року та остаточно визначає до відбуття обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі, строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 25 лютого 2016 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1