Справа № 477/655/16-к
Провадження № 1-кп/477/68/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котляреве Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на обліку служби у справах дітей не перебував, виховується в повній сім`ї,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Котляреве Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, учня 10 класу Котляревської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на обліку служби у справах дітей не перебуває, виховується матір`ю,
-обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
представника служби у справах дітей Жовтневої РДА ОСОБА_11 ,
В середині грудня 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 запропонував неповнолітньому ОСОБА_4 вчинити крадіжку ноутбука, належного ОСОБА_10 . В кінці грудня 2015 року приблизно о 20.00 годині неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3 з метою реалізації даного умислу проникли на територію домоволодіння ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 залишився стояти поблизу вищевказаного домоволодіння з метою попередження бути поміченими іншими особами, а ОСОБА_4 дістав з відра поблизу домоволодіння ключ від замка, за допомогою якого відкрив двері вищевказаного будинку.
В будинку потерпілого ОСОБА_4 викрав з житлової кімнати ноутбук марки Lenovo IdeaPadG580 Metal та зарядний пристрій до нього, належний ОСОБА_10 , загальною вартістю 5555 гривень.
З викраденим неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, реалізувавши його наступного дня на ринку «Колос» в м. Миколаєві ОСОБА_12 за 1600 грн., розподіливши кошти між собою.
Діями обвинувачених потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на суму 5555 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю та пояснив, що дійсно в середині грудня 2015 року запропонував ОСОБА_4 викрасти наутбук у їх знайомого ОСОБА_13 сина ОСОБА_10 . З цією метою вони запросили хлопця до бару під приводом гри в теніс, де залишили, та в цей час направилися до його будинку. Знали місце, де потерпілий зберігав ключ від будинку, який віднайшли та проникли до житла, звідки викради ноутбук, який перенесли до ОСОБА_4 додому та повернулись в бар. Наступного дня вони зі ОСОБА_4 продали ноутбук на ринку «Колос» м. Миколаєва, а виручені кошти поділили між собою.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому діянні також визнав, пояснив, що дійсно всередині грудня 2015 року разом з ОСОБА_3 скоїли крадіжку ноутбуку з будинку потерпілого ОСОБА_10 з його квартири.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що виявивши крадіжку майна зі свого будинку звернувся до міліції. Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 5555 грн. та моральної в розмірі 3297 грн.
Крім свідчень обвинувачених, їх вина у скоєнні інкримінованого діяння також підтверджується письмовими доказами, які досліджені судом в ході розгляду справи по суті.
Місце, час та спосіб скоєної обвинуваченими крадіжки підтверджується заявою ОСОБА_10 до міліції, згідно якої останній просив прийняти заходи до осіб, які в кінці грудня 2015 року викрали з його квартири по АДРЕСА_3 , належний йому ноутбук Леново чорного кольору, чим спричинили йому матеріальну шкоду в сумі 5555 грн.
Спосіб проникнення обвинувачених до квартири потерпілого підтверджується змістом протоколу огляду місця події від 10.01.2016 року.
Згідно копії договору кредиту від 09.07.2014 року ОСОБА_10 отримав кредит для придбання товару, в тому числі ноутбуку «Леново».
Розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди викраденням вказаного майна підтверджується даними квитанцій на придбання вищевказаного ноутбуку, що становить 5555 грн.
Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 25.01.2016 року, свідок ОСОБА_12 впізнав у фотознімку із зображенням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 осіб, які наприкінці 2015 року продали йому ноутбук «Леново» із зарядним пристроєм. Один з хлопців мав паспорт громадянина Україна на ім`я ОСОБА_3 .
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, враховує його посередню характеристику за місцем навчання, враховує його щире каяття та скоєння кримінального правопорушення неповнолітнім, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, із застосування ст.ст. 75, 104 КК України та контролем за поведінкою засудженого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його позитивну характеристику за місцем навчання, враховує його щире каяття та скоєння кримінального правопорушення неповнолітнім, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, із застосування ст.ст. 75, 104 КК України та контролем за поведінкою засудженого.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Щодо заявленого потерпілим цивільного позову, то відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Згідно ст. 1182 ЦК України, шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.
Як встановлено судом, матеріальна шкода ОСОБА_10 завдана спільними діями неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Враховуючи, що останні не мають самостійного доходу, то завдану шкоду суд вважає необхідним стягнути з їх батьків ОСОБА_14 та ОСОБА_6 в солідарному порядку.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що в даному випадку підставою для відшкодування моральної шкода є вина осіб, які завдали таку шкоду викраденням майна, враховуючи розмір заявленого позову, принципи розумності та справедливості, суд вважає необхідним ці вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з законним представників неповнолітніх обвинувачених моральну шкоду в солідарному порядку в розмірі 3297 грн.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, ст. 104 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він на протязі двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання .
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, ст. 104 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він на протязі двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Стягнути солідарно з ОСОБА_14 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди 5555 грн. та у відшкодування моральної шкоди 3297 грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити засудженим, захисникам, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1