Справа № 456/4740/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/832/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001057 від 24.06.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий народився у м. Стрий Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Летня, Дрогобицького району, Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Летня, Дрогобицького району, Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Стрий, Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_12 ,

представників потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 ,

встановила:
вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2016 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та кожному призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом 2 років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки.

Згідно зі ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

У задоволенні цивільного позову представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» про стягнення солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» моральної шкоди в сумі 40 000 гривень відмовлено.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 визнано винними у тому, що за попередньою змовою групою осіб, умисел яких був спільний та взаємоузгоджений, діючи як співвиконавці, 23.06.2015 року у період часу близько з 10:00 год. до 12:10 год., вчинили таємне викрадення майна ТзОВ «Леоні Ваерінг Систем УА ГмбХ», а саме: 15 в`язок мідних ізольованих електричних проводів з контактами, на загальну суму 8016,00 гривень, чим завдали збитки ТзОВ «Леоні Ваерінг Систем УА ГмбХ» на вказану суму.

Так, 23.06.2015 року, ОСОБА_11 будучи працівником ТзОВ «Леоні Ваерінг Систем УА ГмбХ» та перебуваючи на посаді транспортувальника, під час робочого часу, близько 10:00 год., з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне викрадення майна підприємства, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 таємно викрав з цеху нарізки 15 в`язок мідних ізольованих електричних проводів з контактами, на загальну суму 8016,00 гривень, які на електровізку відвіз до виходу з цеху та передав вищевказане майно підприємства слюсару-ремонтнику технічного відділу ОСОБА_10 та газо-електрозварювальну технічного відділу ОСОБА_9 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна підприємства ТзОВ «Леоні Ваерінг Систем УА ГмбХ», ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , вказаних 15 в`язок мідних ізольованих електричних проводів з контактами, на загальну суму 8016,00 гривень, помістили на ручний возик, яким відвезли вищевказане майно до службового автобуса № 14 марки «НЕМАН», р.н.з. НОМЕР_1 , що перебував біля гаража (майстерні) на території підприємства та завантажили у салон автобуса.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння майном підприємства ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ», а саме: 15 в`язок мідних ізольованих електричних проводів з контактами, водій ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , службовим автобусом № 14 марки «НЕМАН», р.н.з. НОМЕР_1 вивіз вказані мідні електричні ізольовані проводи з контактами за територію підприємства.

На вирок суду захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину виправдати.
В обґрунтування апеляційної скарги, захисник вказує на те, що суд першої інстанції під час судового розгляду долучив до матеріалів справи докази, які не були відкриті стороною обвинувачення при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, що відповідно до ст. 290 КПК України, є неприпустимим. Акцентує увагу суду на тому, що ОСОБА_7 з іншими обвинуваченими на час вчинення злочину не був знайомий. Покликається на те, що висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтується на припущеннях.

Захисник ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі, подаій в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким обвинувачених виправдати у вчиненні інкримінованого їм злочину.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що вчинення злочину за попередньою змовою обвинуваченими не підтверджується жодними доказами. Вказує, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 перекручені судом першої інстанції. Крім того, суд першої інстанції не вирішив клопотання захисника про визнання ряду доказів недопустимими. Покликається на те, що висновок суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтується на припущеннях.

Заслухавши доповідача, думку обвинувачених та їхніх захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора та представника потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001057, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Висновок суду про винність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України за обставин встановлених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та вмотивованим. Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у вироку. Дії обвинувачених вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Доводи захисників у апеляційних скаргах на те, що суд першої інстанції не вправі був задовольняти клопотання представника ТзОВ «Беоні Ваерінг Систем ГмбХ» ОСОБА_14 про долучення до матеріалів провадження фото документації щодо ведення відео спостереження на підприємстві, матеріалів відео зйомки стаціонарних відеокамер служби безпеки ТзОВ «Беоні Ваерінг Систем ГмбХ» від 23.06.2015 року, на яких зафіксовано події що мали місце 23.06.2015 р., положення про відділ безпеки ТзОВ «Беоні Ваерінг Систем ГмбХ, оскільки вказані докази не були відкриті стороні захисту стороною обвинувачення, а відтак є недопустими доказами, колегія суддів вважає безпідставним і такими які не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального закону.
Так, журналом судового засідання від 25.05.2016 року, встановлено, що після з`ясування обставин справи, представник ТзОВ «Беоні Ваерінг Систем ГмбХ», яке визнано потерпілим, ОСОБА_14 , скориставшись своїм правом, передбаченим ст.56 ч.1 п. 3 КПК України, подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявив клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів, які раніше ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення не долучались до матеріалів кримінального провадження. У відповідності до вимог ст.363 КПК України, суд першої інстанції обговоривши в судовому засіданні задовольнив клопотання. Колегія суддів вважає дії суду першої інстанції такими, які здійснені у спосіб передбачений процесуальним законом.
Таким чином, враховуючи те, що чинним КПК України передбачена можливість сторін кримінального провадження під час судового слідства подавати додаткові докази, крім того, вказане право закріплене засадами кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав щодо подання нових доказів.
Отже, надані представником потерпілого докази, отримані судом у порядку передбаченому КПК України, а тому відповідно до ст.86 ч.1 КПК України є допустимими.
З огляду на вказану норму процесуального закону, колегія суддів вважає допустимими доказами дані, які містяться у протоколі огляду місця події від 23.06.2015 р. та дані, які відображені у відомості результатів вибіркової інвентаризації № 1 від 25.06.2013 р. про нестачу мідного проводу на суму 8016 грн., тому що такі отримані в порядку передбаченому КПК України та зафіксовані у вказаних процесуальних документах, а сума визначеної матеріальної шкоди стороною захисту не оспорюється.
Крім того, захисниками в апеляційних скаргах не вказано, які нові обставини можуть бути встановлені, шляхом призначення вказаної експертизи.
Відсутність у заяві представника ТзОВ «Беоні Ваерінг Систем ГмбХ» ОСОБА_19 про вчинення злочину покликання про необхідність притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , а тому відсутність його вини у вчиненні злочину, колегія суддів вважає необґрунтованим, тому що особа ОСОБА_7 була встановлена в процесі розслідування кримінальної справи, тобто виявлена органом досудового розслідування.
Колегіє суддів не встановлено, невідповідності показань свідків наданих в судовому засіданні та відображеним у вироку суду першої інстанції.
Необґрунтованим є покликання захисника ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції не вирішив клопотання про визнання протоколу огляду місця події від 23.06.2016 року та відеоматеріалів, які містяться на USB флеш-накопичувачі марки «Kingston» моделі «data Travel» 100 G об`ємом пам`яті 32 gb, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК україни, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нараді кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Незаконність відео зйомки, на думку захисників, спростовується Положенням про відділ безпеки ТзОВ «Беоні Ваерінг Систем ГмбХ» згідно якого, працівникам цього відділу надано право у своїй роботі використовувати засоби охоронного призначення (систему відео спостереження, метало детектори, поліграфи, тощо.
Аналізуючи дії кожного обвинуваченого у сукупності, які між собою були узгоджені, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 про вчинення ними крадіжки за попередньою змовою групою осіб.

Суд першої інстанції у відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Суд з дотриманням вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особи обвинувачених, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання та призначив обвинуваченим покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 75 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Передбачених ст.412 КПК України істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення й тягли за собою скасування вироку, колегіє не встановлено.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційні скарги захисників необґрунтованими. Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :
В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відмовити.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2016 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4