Справа № 752/1498/14-к
Провадження №: 1-кп/752/14/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, українця, із вищою освітою, який працює приватним підприємцем, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 17.09.2011року, приблизно об 11:50 годині, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Жилянської, зі сторони вул. Льва Толстого, в напрямку вул. Тарасівської в м. Києві, керував технічно справним автомобілем марки «Suzuki SX 4», д.н.з. НОМЕР_2 . Рухався зі швидкістю приблизно 65-68 км/год. Перетинаючи регульоване світлофорним об`єктом перехрестя вул. Жилянської та вул. Паньківської в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки під час його проїзду, чим порушив п.2.3б ПДР, проігнорував червоний сигнал світлофора, який горів для його руху, чим порушив п.8.7.3 е ПДР та не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), чим порушив п.8.10 та 16.3 ПДР України, для надання переваги в русі автомобілю марки «Nissan Мurano», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по перехрещуваній дорозі прямо, перетинаючи вул. Жилянську в напрямку вул. Паньківської в м. Києві, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті зіткнення, автомобіль «Suzuki SX4», д.н.з. НОМЕР_2 виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився на тротуарі, на розі будинку № 27-А по вул. Паньківській в м. Києві, та отримав згідно висновку судово-медичної експертизи №1606/е від 24.10.2011 тяжке тілесне ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3.б), 8.7.3.е), 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження за ч.2 ст.286 КК України.
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, оскільки він має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого не позбавлений батьківських прав.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника, також просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році». Розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії не є реабілітуючою обставиною.
Прокурор не заперечував.
Вислухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого та прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року необхідно звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України:
п. в) осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.
Порядок застосування судом вказаного Закону України «Про амністію» викладений в статтях 6,8 названого законодавчого акту.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, не позбавлений батьківських прав і на день набрання чинності Закону має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 - Том 2 а.п.151). Надав згоду на застосування щодо нього Закону України «Про амністію», протягом десяти років амністія до ОСОБА_3 не застосовувалася. Будь-яких перешкод для застосування акту амністії судом не встановлено.
Крім того, згідно листа № 152/0/4-12 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2012 року «Щодо застосування Закону України від 2 червня 2011 року N 3465-VI "Про внесення змін до Закону України "Про застосування амністії в Україні"», враховуючи положення статті 5 КК України, при вирішенні питань застосування амністії за діяння, які були вчиненні до набрання чинності Законом «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року включно необхідно застосовувати положення цього Закону, якщо це поліпшує становище особи. Враховуючи положення частини 1 статті 58 Конституції та статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, в цьому випадку мають застосовуватись положення пункту «а», частини 2 статті 8 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року: цей Закон застосовується щодо осіб, кримінальні справи та матеріали про злочини яких перебувають у провадженні органів дізнання та досудового слідства, за поданням цих органів, погодженим із прокурором, або за заявою самої особи, її захисника чи законного представника. Отже, саме з цих підстав суд застосовує Закон України «Про амністію у 2011 році», а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю без постановлення вироку.
З урахуванням викладеного обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок акту амністії. З цих же підстав кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, отже витрати на залучення експерта в сумі 14 054,5 грн., потрібно віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 284 КПК України, суд,-
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із застосуванням до нього п. в ст. 1 Закону України Про амністію від 08.07.2011 року.
Речові докази автомобіль «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 залишити ОСОБА_3 ;
-автомобіль «Нісан», д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 ;
-СД-диск з записом ДТП, який зберігається в матеріалах провадження- зберігати в матеріалах провадження
Процесуальні витрати в сумі 8844 гривень 00 копійок - вартість комісійної транспортно-трасологічної експертизи №447/12-52 від 19.07.2012 року, проведеної КНДІСЕ - віднести на рахунок держави.
Процесуальні витрати в сумі 2452гривень 00 копійок - вартість комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи №493/12-52/588/12-35 від 29.02.2012 року, проведеної КНДІСЕ - віднести на рахунок держави.
Процесуальні витрати в сумі 2758гривень 50 копійок - вартість судової автотехнічної експертизи №7888/12-52 від 16.11.2012 року, проведеної КНДІСЕ - віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом семи діб з часу її проголошення через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя ОСОБА_1