гСправа № 187/1501/15-к Провадження №1-кп/0187/21/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу № 187/1501/15-к (кримінальне провадження № 0000017) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження с. Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області; громадянин України; місце проживання АДРЕСА_1 ; освіта середня спеціальна; не працюючого; одружений; раніше не судимий;

у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ; захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ;

Встановив:

13.11.2012, близько 13.00 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (далі ОСОБА_9 ) знаходячись в приміщенні літньої кухні домоволодіння належного останньому, розташованого за адресою АДРЕСА_1 розпивали спиртні напої.

Під час вживання спиртного, поміж ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , виникла сварка з приводу неодноразового нарікання ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_9 являється поганим господарем, не допомагає вдома своїй дружині, ображає її, у своєму житті нічого особисто не досяг, цим самим умисно принижував ОСОБА_9 перед присутнім ОСОБА_8 .

Почувши вказаний інцидент дружина обвинуваченого - ОСОБА_10 , з метою уникнення конфлікту за вищезазначених обставин, попрохала ОСОБА_6 покинути належне їм домоволодіння, на що останній беззаперечно погодився та пішов у невідомому напрямку.

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою продовжити вживати спиртне пішли до домоволодіння належного останньому, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де близько 14 год. 40 хв. до вказаного домоволодіння зайшов ОСОБА_6 , який помітивши ОСОБА_9 знову продовжив ображати його нецензурною лайкою та схопивши за верхній одяг почав штовхатися. Вказані події помітив син ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який втрутився в їхню розмову, щоб інцидент не переріс в обопільну бійку і заспокоїв ОСОБА_6 .

В цей час до вказаного будинку прийшла ОСОБА_10 та побачивши агресивно налаштованого ОСОБА_6 попрохала свого чоловіка, з метою уникнення конфлікту, піти з вказаного домоволодіння, на що останній погодився та попрямував додому.

Перебуваючи вдома та не дочекавшись дружини, близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_9 з метою налякати ОСОБА_6 та забрати дружину додому, дістав із сейфа належну йому мисливську рушницю марки «ІЖ-18» 16-го калібру, склав її, взяв 2 патрони заряджених шротом № 6 та попрямував до домоволодіння ОСОБА_8 , в якому, як він гадав, ОСОБА_6 насильно утримує його дружину ОСОБА_10 .

Знаходячись, близько 17 год.10 хв., біля будинку ОСОБА_8 погукав дружину та не дочекавшись відповіді здійснив один постріл у повітря.

З будинку вийшов ОСОБА_8 , який запропонував ОСОБА_9 залишити подвір`я.

В цей час з будинку вибіг ОСОБА_6 , який з погрозами, що відбере рушницю та з нецензурною лайкою почав рухатися на ОСОБА_9 . Однак, ОСОБА_9 з метою налякати та зупинити ОСОБА_6 шляхом спричинення тяжких тілесних ушкоджень, демонстративно зарядив мисливську рушницю патроном та умисно здійснив постріл в область його ніг, влучивши в ліву гомілку, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді шротового вогнепального поранення лівої гомілки, відкритого перелому кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 , свою вину фактично не визнав, однак вказав, що спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 з необережності. Пояснив, що 13.11.2012 року, він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , в домоволодінні ОСОБА_9 , розпивали спиртне, випили 0,5 л горілки. Під час розпиття спиртного між ним та ОСОБА_6 почалася сварка з приводу того, що останній почав навчати його як жити, ображав нецензурною лайкою. Інцидент розпочався при спогадах за ОСОБА_12 . Однак у сварку втрутилася його дружина ОСОБА_10 та попрохала ОСОБА_6 не вмішуватися в їхнє життя, проте той не реагував. Потім дружина попросила потерпілого покинути їх домоволодіння та йти додому, що останній і зробив.

Трохи пізніше, точно не пам`ятає, він разом з ОСОБА_8 пішли додому останнього, де сиділи і розмовляли. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_6 , який сів за стіл та знову почав його ображати та вхопивши за одежу намагався вдарити, але його відтягли дружина та син ОСОБА_8 - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які зайшли до будинку і стали свідками їх сварки.

В той час до будинку також зайшла дружина ОСОБА_9 та, почувши сварку, сказала йому, щоб він йшов додому. Після цього він вийшов з будинку, та пішов додому. Перебуваючи вдома, дістав із сейфу свою мисливську рушницю "ІЖ-18" 16-го калібру, склав її та взяв з собою 2 патрони. Рушницю взяв бо боявся за дружину, яка залишилася в домоволодінні ОСОБА_15 .

Прийшовши до будинку ОСОБА_8 , спочатку погукав дружину, але вона не вийшла. Він взяв зарядив рушницю та здійснив один постріл в повітря. Після чого вийшов ОСОБА_8 та сказав, що ОСОБА_6 намагається вийти до нього на подвір`я, щоб розібратися і тому він, щоб уникнути конфлікту почав виходити з домоволодіння. Коли вони розмовляли до них з будинку вибіг ОСОБА_6 та почав рухатися в праву сторону понад будинком, чи було щось в руках потерпілого він не бачив, а потім, зрівнявшись з ОСОБА_3 , почав рухатися прямо на нього та щось кричав у його сторону. Тому, злякавшись за своє життя, оскільки потерпілий фізично сильніший від нього, дістав другий патрон та швидко зарядив рушницю і тримав її в правій руці дулом в землю. Проте, ОСОБА_6 всеодно продовжував рухатися на нього і в цей час він випадково натиснув на спусковий гачок, в результаті чого здійснив постріл, після чого ОСОБА_6 по інерції в падінні звалив його і вони разом впали на землю. Потім він помітив рвану рану та кров на нозі у ОСОБА_6 . Про наслідки ОСОБА_9 , розумів, але як зазначає: так вийшло. Чому взяв саме 2 патрони пояснити ОСОБА_9 не зміг. При визначенні покарання покладався на милосердя суду, просив суворо не карати. Щодо стягнення моральної шкоди, визнав лише в розмірі 30000 грн.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його провина повністю підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом у судовому засіданні таких доказів.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 13.11.2012 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивали спиртне вдома останнього. Потім він покинув територію домоволодіння ОСОБА_9 , та пішов до знайомого ОСОБА_16 . Через деякий час, по дорозі додому він згадав, що забув у ОСОБА_9 свою куртку і тому повернувся щоб її забрати. На питання де ОСОБА_9 - дружина останнього повідомила, що її чоловік пішов до ОСОБА_15 .

Потім ОСОБА_6 вирішив зайти додому до ОСОБА_8 . Коли він прийшов до нього, то там був ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_17 . Пізніше туди прийшла дружина ОСОБА_9 . Який це був час він не пам`ятає, але на вулиці вже було темно.

В той час між ним та ОСОБА_9 виникла словесна сварка, в ході якої вони ображали один одного нецензурною лайкою та трохи поштовхалися. Бійки, як такої не було, оскільки їх одразу розборонив син ОСОБА_8 - ОСОБА_14 . Потім він з ОСОБА_9 вийшли на подвір`я і останній пішов у невідомому напрямку, а він повернувся до будинку. Дружина ОСОБА_9 повідомила, що чоловік пішов по рушницю.

Через деякий час, точно не пам`ятає до двору повернувся ОСОБА_9 і почав кричати, щоб він вийшов до нього. Виглянувши у вікно побачив, що ОСОБА_9 стоїть з мисливською рушницею. Він вирішив вийти на подвір`я, щоб заспокоїти ОСОБА_9 , при цьому в руках нічого не тримав. Вийшовши з будинку, він побачив, що по центру двору стоїть ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Він одразу попрямував до останніх. В ході того, як він рухався, говорив ОСОБА_9 про те, що навіщо йому рушниця і, що «давай розберемося без неї», але ОСОБА_9 наставив рушницю на нього в область нижньої частини живота та сказав, що він вже добалакався. І в той час, коли він вже знаходився на відстані близько 2 м від ОСОБА_9 , намагався відскочити вліво, бо злякався, що погрози можуть бути реальними, та в цей час почув постріл та одразу відчув біль в лівій нозі та впав на землю.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що дійсно 13.11.2012 року, її чоловік, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розпивали спиртне на кухні їх будинку. В той час почула як ОСОБА_6 почав словесно чиплятися до її чоловіка та повчати як потрібно поводитися з дружиною. На що вона сказала ОСОБА_6 , що вони самі розберуться і щоб він йшов додому. Через деякий час її чоловік та ОСОБА_8 пішли до домоволодіння останнього. Пізніше, прийшов ОСОБА_6 , та забрав куртку, яку забув та запитав чи не знає вона де її чоловік. Через деякий час вона пішла до домоволодіння ОСОБА_8 , де тільки зайшовши до будинку, почула як ОСОБА_6 продовжував ображати її чоловіка. З метою уникнення конфлікту, вона попросила свого чоловіка піти додому, на що останній погодився і пішов додому. Вслід за ним вийшов ОСОБА_6 , але через декілька хвилин повернувся. При цьому вона залишилися в будинку ОСОБА_8 .

Пізніше вона почула як її чоловік викрикував її ім`я, перебуваючи на подвір`ї, та почула звук пострілу. Після чого, ОСОБА_6 одразу почав вириватися на подвір`я, але вона разом з ОСОБА_13 намагалися його втримати та попрохала ОСОБА_8 вийти і заспокоїти її чоловіка. Однак ОСОБА_6 відіпхнув її та вибіг на подвір`я. Вона одразу вийшла за ОСОБА_6 , почула постріл та побачила, що її чоловік, який вже перебував на виході з подвір`я, лежить на спині з рушницею в руці, а ОСОБА_6 лежав на її чоловікові. Вона потім підбігла до чоловіка, який лежав на землі, і забрала в нього рушницю і вибігла із подвір`я. Як здійснював другий постріл її чоловік в потерпілого вона не бачила.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив покази обвинуваченого та ОСОБА_10 , що 13.11.2012 року він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розпивали спиртні напої вдома останнього. Інцидент розпочався при спогадах за ОСОБА_12 , потерпілий почав ображати ОСОБА_9 , що ніякий він не афганець. Також підтвердив, що коли вони були у нього вдома прийшов ОСОБА_6 та знову почав чіплятися до обвинуваченого, висловлюватися нецензурною лайкою, та вхопивши за одяг почали штовхатися. Проте їх розборонив його син ОСОБА_11 .

Пізніше, точного часу сказати не може, на подвір`ї було вже темно, ОСОБА_10 попросила його вийти на подвір`я та заспокоїти ОСОБА_9 . Коли він вийшов з будинку, то побачив, що у ОСОБА_9 в руках рушниця. Він попросив останнього піти додому, бо ОСОБА_6 намагається вискочити на подвір`я, і коли вони вже виходили з подвір`я його домоволодіння, як він почув, що ОСОБА_6 вибіг з будинку. Потім почув постріл, і коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_9 лежить на спині на землі, а ОСОБА_6 лежав біля останнього поряд. На нозі у потерпілого була кривава рана. Коли ОСОБА_6 набігав на ОСОБА_9 , то в руках потерпілого нічого не бачив. Момент пострілу та як ОСОБА_9 заряджав рушницю не бачив.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що коли до них прийшов ОСОБА_9 , на вулиці було вже темно, пізніше прийшов ОСОБА_6 ,, та через деякий час прийшла ОСОБА_18 . Обвинувачений з потерпілим почали сперечатися, сваритися, що переросло у штовханину. У зв`язку з чим, щоб уникнути бійки в домі йому довелося їх розборонити. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вийшли на подвір`я, то бачив як вони один одного хапали за верхній одяг. Після сварок ОСОБА_9 покинув їх домоволодіння, та через деякий час повернувся із рушницею. Як заряджав рушницю, не бачив. Коли ОСОБА_6 вибігав з хати та біг на ОСОБА_9 , то в руках нічого не тримав, в цей момент пролунав постріл.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показала, що 13.11.2012 року точного часу не пам`ятає, до них додому прийшли її чоловік - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Пізніше до них прийшов ОСОБА_6 і одразу почав виражатися в адресу ОСОБА_9 нецензурною лайкою та принижувати його. Коли ОСОБА_6 почав штовхати ОСОБА_9 , то їх розборонив її син - ОСОБА_11 . Потім до них прийшла ОСОБА_10 і ОСОБА_6 знову почав придиратися до ОСОБА_3 . Після чого, на прохання своєї дружини ОСОБА_9 пішов додому. Пізніше, на території їх двору вона почула постріл і голос ОСОБА_9 , який гукав свою дружину. В той час ОСОБА_6 намагався вирватися на подвір`я, а вона з ОСОБА_10 намагалися його втримати в коридорі будинку, але він вискочив на вулицю. Потім почула звук пострілу. Коли вийшла на подвір`я, рушниці у ОСОБА_9 вже не було. ОСОБА_6 лежав на землі та на його лівій нозі була рана.

Судмедексперт ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що у потерпілого була значна втрата крові, та він був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Рушниця була заряджена шротом, дріб летить кучно і не розсіюється. Постріл зроблений контейнером. У потерпілого була одна велика рана, близько 15х 20 см. Рану зшити можливості не було, лікування проводилося відкритим методом.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, а саме:

- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону 13.11.2012 від чергового лікаря ЦРЛ про те, що 13.11.2012 року, близько 18.00 год. до приймального відділення ЦРЛ було доставлено ОСОБА_6 з попереднім діагнозом вогнепальне поранення кінцівки ноги, які отримав в результаті сварки з ОСОБА_9 ;

- витягом з ЄРДР від 20.11.2012, згідно яким 13.11.2012 ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклої словесної сварки з ОСОБА_6 , умисно здійснив постріл з мисливської рушниці в ліву ногу ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею та план-схемою до нього від 13.11.2012, згідно яким проведено огляд домоволодіння, належного ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено, оглянуто та вилучено листок з дерева, на якому мається речовина темно бурого кольору, три дробини, які зложені в паперовий конверт та скріплений підписами і печаткою;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 13.11.2012, згідно яким проведено огляд території узбіччя дороги біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено, оглянуто та вилучено 2 паперових коробка з гільзами, пластикова пляшка з дробом, дві пластикові банки з дробом, дві залізні банки з дробом, три залізні банки з речовиною схожою на порох, чехол до рушниці, патронтаж, до мисливської рушниці, рушниця марки "ИЖ-18" К-16 № НОМЕР_1 ;

- медичною довідкою від 13.11.2012, згідно якої ОСОБА_6 був доставлений до Царичанської ЦРЛ з запахом алкоголю та з діагнозом вогнепальне поранення лівої гомілки з відкритим переломом обох кісток лівої гомілки ;

- медичною довідкою від 13.11.2012, згідно якої ОСОБА_9 був доставлений до Царичанської ЦРЛ з діагнозом - алкогольне сп`яніння;

- висновком експерта №44/07-255 від 18.12.2012, згідно якого рушниця, вилучена 13.11.2012 за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_9 , є гладкоствольною вогнепальною зброєю - одноствольною мисливською рушницею моделі ІЖ-К 16 калібру промислового виробництва з заводським номером " НОМЕР_2 ", рушниця придатна для стрільби ;

- висновком експерта №Е 60 від 25.03.2013, згідного якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді шротового вогнепального поранення лівої гомілки, відкритого перелому кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків. Дані ушкодження могли бути завдані від пострілу із рушниці в ліву ногу патроном, зарядженим шротом. Ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя ;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 29.05.2013 за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якими вказані учасники спочатку розповіли, а потім показали, яке було взаємо розташування обвинуваченого та потерпілого в момент пострілу та після. Зазначений доказ суд сприймає саме в частині, що потерпілий біг в сторону обвинуваченого, рушниця була наведена в бік потерпілого, однак ствол рушниці знаходився більше під кутом вниз.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 в умисному спричиненні ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Доводи сторони захисту, що в даному випадку обвинувачений діяв в межах необхідної оборони та завдання тілесних ушкоджень потерпілому у вигляді вогнепального поранення випадковість, суд оцінює критично, так як вказані обставини є взаємовиключними. Окрім того, зазначені доводи спростовуються дослідженими судом доказами, а саме показами потерпілого, свідків та експерта. Посилання сторони захисту на наявність реальної загрози здоров`ю та життю з боку потерпілого, не знайшло свого підтвердження, так як вказав потерпілий та свідки, в руках у ОСОБА_6 , коли він біг в бік обвинуваченого нічого не було. Погроз про фізичну розправу над обвинуваченим чи його дружиною з боку потерпілого не було. Також суд враховує, що після останньої сварки обвинувачений спочатку пішов додому, де ціле направлено підготував зброю, та лише за минуванням близько 30 хвилин повернувся до домоволодіння ОСОБА_15 де знаходився потерпілий. При цьому в цей час ніяких об`єктивних причин, які б вказували на наявність загрози життю і здоров`ю йому чи його дружині не було. Між тим, як вказав обвинувачений рушницю він взяв щоб налякати потерпілого.

Окрім цього як пояснив сам обвинувачений, а також підтвердив свідок ОСОБА_21 , ОСОБА_9 вправно володіє зброєю та швидко заряджає набої. Також останній проходив військову службу та службу в органах внутрішніх справ, що свідчить про підвищені навики володіння зброєю. А тому з урахуванням інших обставин справи необережне поводження зі зброєю не підтвердилося, та навпаки спростовується дослідженими судом доказами: показами потерпілого, свідка ОСОБА_11 та експерта, а також письмовими доказами зокрема висновком експерта №Е 60 від 25.03.2013. Взявши з собою зброю обвинувачений допускав та повинен був передбачити її застосування, тим більше останній привів зброю у повну готовність. Жодних дій щоб відвернути випадковий постріл ним не вчинено. Так само не може свідчити про факт агресії та обставина, що потерпілий рухався в сторону обвинуваченого, так як зазначалося вище в руках ОСОБА_6 нічого не було. Як зазначив експерт, постріл відбувся на відстані близько двох метрів, а тому вважати, що обвинувачений міг нажати на спусковий механізм рушниці від падіння на нього потерпілого не має підстав.

Щодо доводів потерпілого, що обвинувачений цілив йому в низ живота, суд зазначає, що кримінальне провадження розглядається в межах пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 121 КК України. Як встановлено судом потерпілому спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді шротового вогнепального поранення лівої гомілки, відкритого перелому кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, що сторонами не заперечується. Інших тілесних ушкоджень у потерпілого не виявлено.

Враховуючи досліджені та оцінені судом докази, суд розцінює покази обвинуваченого щодо невизнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України, як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за скоєння тяжкого злочину та пов`язаних з цим цивільно-правових наслідків; та як такі, що спростовуються дослідженими судом доказами.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання та в колективі громадської організації воїнів-інтернаціоналістів характеризується з позитивної сторони, серед односельців та друзів користується авторитетом та повагою, між тим при вживанні спиртних напоїв схильний до насильства; одружений; має статус ветерана війни-учасника бойових дій, нагороджений 1988 року грамотою Президіуму Верховної Ради СРСР за мужність та військову доблесть, проявлену при виконанні інтернаціонального обов`язку в Республіці Афганістан, нагороджений медалями «70 років Збройних Сил СРСР», «25 років виводу військ з Афганістану», «Воїну-інтернаціоналісту від вдячного Афганського народу», під час бойових дій в Афганістані в 1984 році отримав осколкове вогнепальне поранення; не працює; за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває; раніше не судимий; при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є тяжким злочином, свою вину не визнав, однак відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн., що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання суд враховує обставини вчинення злочину та зокрема віктимну поведінку потерпілого, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді позбавлення волі. Однак з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні їх від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених статтею 76 КК України.

При цьому застосовуючи до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи".

Як встановлено матеріалами справи, обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання та в колективі громадської організація воїнів-інтернаціоналістів «Захист» має позитивну характеристику, на спеціальних обліках не перебуває. Окрім того, до обвинуваченого запобіжних заходів не застосовувалося, за час розгляду даного кримінального провадження, яке відбувається з 2012 року ніяких протиправних дій не вчиняв, від слідства й суду не ухилявся.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Розглядаючи заявлений по справі цивільний позов, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 23 ч.1 ЦК України особа має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зміст моральної шкоди розкривається зокрема в частині другій вказаної статті.

Позивач просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 200000 грн. В обґрунтування цивільного позову потерпілим зазначено, що після завдання обвинуваченим тілесних ушкоджень він втратив працездатність, у зв`язку з чим позбувся роботи, тривалий час мусив лікуватися, яке продовжується й до сьогодні; з 14.04.2014 по 10.03.2015 йому було призначено ІІІ групу інвалідності. Звичайний ритм його життя порушено. Від отриманих ушкоджень здоров`я відчуває страждання від фізичного болю. Протиправні дії обвинуваченого позбавили його впевненості у своєму майбутньому, так як тепер не знає, яким чином зможе заробляти на життя собі та своїй сім`ї.

Суд констатує, що цивільний позивач, безумовно, зазнав моральної шкоди; крім незручностей, він відчував стурбованість і тривогу через зміну стану здоров`я та звичного способу життя.

Зазначена шкода не підлягає точному обрахунку. Вказане відповідає встановленим критеріям оцінки моральної шкоди, визначеним Європейським судом з прав людини (справа Лопес Остра проти Іспанії 1994).

Суд при визначенні розміру моральної шкоди враховує обставини вчинення злочину, зокрема поведінку обвинуваченого та потерпілого, перебування обох у стані алкогольного сп`яніння, характер тілесного ушкодження, яке відноситься до категорії тяжких; особу обвинуваченого, який не працює, його вік, а також особу потерпілого, який також не працює, його вік.

З огляду на обставини справи, враховуючи доведеність вини обвинуваченого, індивідуальні особливості потерпілого, характер тілесного ушкодження, обставини вчинення злочину, майновий стан цивільного відповідача, який не працює, але є працездатним, виходячи з принципів справедливості та розумності, суд приходить до висновку про задоволення пред`явлених вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000 грн. В іншій частині вимоги є необґрунтовано надмірними та в порушення статей 10 і 60 ЦПК України недоведеними.

Розподіл процесуальних витрат за цивільним позовом здійснити відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", а саме оскільки цивільного позивача звільнено від сплати судового збору, враховуючи ціну позову, такий збір стягується з цивільного відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини, тобто в розмірі 700 грн. (за ставками, які діяли на момент подачі позовної заяви). Доказів про наявність підстав для звільнення цивільного відповідача від сплати судового збору, стороною захисту з урахуванням вимог ст.ст. 22, 26 КПК України не надано, а матеріали справи таких не містять.

Керуючись статтями 100, 368-370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 3 (три) роки.

Згідно пунктів 3 та 4 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн.

В іншій частині позову ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 700 (сімсот) грн. Реквізити для сплати судового збору: код ЄДРПОУ суду 26371366; Р/Р 0225; КБК 22030001; отримувач УДКСУ у Петриківському районі Дніпропетровської області; ОКПО 37320300; МФО 805012; банк отримувач ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області.

Речові докази по справі 3 дробини, один листок з дерева на якому виявлено речовину темно-бурого кольору; два паперових коробка з гільзами, пластикова пляшка з дробом, дві пластикові банки з дробом, дві залізні банки з дробом, три залізні банки з речовиною схожою на порох, 10 патронів знищити; чехол до рушниці, патронтаж, рушниця марки «ИЖ-18» К-16 № НОМЕР_1 конфіскувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1