Ухвала
іменем україни

01 листопада 2016 року м. Київ

Вищийспеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складіколегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001616, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК,

установив:

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. Свою позицію обґрунтовує тим, що суд усупереч положенням ст. 404 КПК вийшов за межі заявлених апеляційних вимог засудженого та, безпосередньо не дослідивши доказів, дав їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість постановленої ухвали.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 3 ст. 357 КК до покарання у виді арешту на строк 2 місяці. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Апеляційний суд Хмельницької області, частково задовольнивши скаргу засудженого, 17 грудня 2015 року змінив вирок суду першої інстанції. В порядку ч. 2 ст. 404 КПК скасував вирок у частинні засудження ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 357 КК та закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення. Пом`якшив покарання за ч. 1 ст. 187 КК до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів визначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
В решті вирок суду першої інстанції залишив без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочинів за наступних обставин.
01 серпня 2015 року близько 16.00 год. на території літнього майданчика кафе-бару «Куркулі» по вул. Князів Коріатовичів, 19 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 заснув, діючи повторно, таємно викрав його шкіряний гаманець, вартістю 200 грн, в якому знаходились гроші в розмірі 150 грн та банківська картка, яка є важливим особистим документом. Далі ОСОБА_6 за допомогою банкомату викрав 4000 грн з банківської картки ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4350 грн.
05 серпня 2015 року близько 23.55 год. неподалік кафе-бару «Скіф» на проспекті Грушевського, 44 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області ОСОБА_6 з метою заволодіння майном ОСОБА_8 вчинив на нього напад із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, яке виразилось у нанесенні останньому декількох ударів кулаком по голові та тілу, заподіявши потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та заволодів належними ОСОБА_8 речами та грошима на загальну суму 1778,12 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги немає з огляду на нижченаведене.

У силу ст. 370 КПК ухвала апеляційного суду повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Згідно зі ст. 404 КПК апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку на відповідність нормам матеріального та процесуального права. В разі встановлення допущених місцевим судом порушень матеріального або процесуального закону при судовому розгляді справи і винесенні судового рішення суд апеляційної інстанції приймає рішення про зміну або про скасування вироку на підставах, передбачених ст. 409 вказаного Кодексу, і однією з таких підстав є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 404 КПК установлено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Цих вимог апеляційний суд дотримався.

Приймаючи рішення про скасування обвинувального вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 357 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, апеляційний суд виходив із наступного.

Предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК, являється паспорт або інші важливі особисті документи людини.
Водночас під поняттям «інших важливих особистих документів» розуміються документи, які засвідчують важливі факти і події в житті людини, втрата яких істотно утруднює реалізацію її прав, свобод і законних інтересів та потребує значних зусиль для їх поновлення (зокрема, такими документами визнаються свідоцтво про народження, про шлюб, про народження дитини, про смерть, військовий квиток, трудова книжка, посвідчення водія, посвідчення про державні нагороди чи присвоєння почесних звань, диплом про закінчення вищого учбового закладу освіти, довідка про ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення тощо). При цьому поняття «важливості» документа для певної людини є оціночним і підлягає встановленню в кожній конкретній кримінальній справі за обвинуваченням особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК.
Слід зазначити, що відповідні висновки щодо особливостей визначення предмету вищевказаного злочину викладені у постанові Верховного Суду України за № 5-8кс11 від 20 червня 2011 року.

Отож апеляційний суд обґрунтовано прийшов до висновку, що банківська картка фактично є різновидом засобу доступу до банківського рахунку потерпілого ОСОБА_7 , який є держателем цього спеціального платіжного засобу, тому в даному кримінальному провадженні відповідальність за ч. 3 ст. 357 КК не може наступати, оскільки в провадженні відсутні дані, які б вказували, що викрадена в потерпілого платіжна картка відповідала ознакам важливого особистого документу.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Разом із цим, виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих стороною обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, прокурор стверджує, що апеляційний суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки, безпосередньо не дослідивши доказів, цей суд дав їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції.
Проте з такими доводами прокурора колегія суддів не може погодитись, оскільки суд апеляційної інстанції в ухвалі вказав, що місцевий суд вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, проте дав невірну кримінально-правову оцінку діяння ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 357КК.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, встановивши відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК, обґрунтовано закрив кримінальне провадження.
Тому доводи прокурора є необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовано. Ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би тягли за собою скасування ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, про що йдеться у касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
З огляду на наведене касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 436 КПК, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3