АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2580/2016 Суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 304 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справи Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2016 року скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Святошинського Управління поліції ГУ НП в м. Києві про закриття кримінального провадження повернуто особі, яка її подала.

Своє рішення слідчий суддя, з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, мотивував тим, що ОСОБА_7 не долучив до скарги доказів того, що він є заявником у кримінальному провадженні, що унеможливлює з`ясувати питання чи належною особою подано скаргу, а також не зазначив слідчого Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, який виніс постанову від 05.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0004481 за ч. 1 ст. 190 КК України, як і не долучив постанову, яка є предметом оскарження, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2016 року та постановити нове судове рішення, яким визнати строк на подання скарги на постанову слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУНП м. Києва від 05 травня 16 року про закриття кримінального провадження по справі № 0004481, пропущеним з поважних причин та поновити строк; скасувати постанову слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ НП м. Києва від 05 травня 2016 року про закриття кримінального провадження по справі № 0004481 та зобов`язати слідчого СВ Святошинського управління поліції міста Києва поновити кримінальне провадження № 0004481.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 вважає незаконним судове рішення з тих підстав, що він є заявником у кримінальному провадженні, отже особою, яка має право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, що підтверджується, як змістом скарги, так і ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, якою зобов`язано слідчого Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві внести за його заявою від 01 березня 2016 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст.ст. 190, 191 КК України, а також листом управління поліції від 26 квітня 2016 року, відповідно до якого відомості за його заявою були внесені до ЄРДР, а тому слідчий суддя безпідставно повернув йому скаргу.

На обґрунтування своїх доводів щодо незаконності рішення слідчого про закриття кримінального провадження, ОСОБА_7 стверджує, що жодних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0004481 не проводилося, отже не були дотримані вимоги ст.ст. 2, 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не визначився зі своєю правовою позицію щодо апеляційних вимог ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали за скаргою на постанову слідчого про його закриття, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Повертаючи скаргу ОСОБА_7 з тих підстав, що її подала особа, яка немає права подавати скаргу, слідчий суддя не звернув увагу на зміст скарги, де ОСОБА_7 указав, що саме за його заявою були внесені в ЄРДР за № 0004481 відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, а в подальшому кримінальне провадження було закрито.

Крім того, ОСОБА_7 долучив до скарги лист за підписом заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за змістом якого ОСОБА_7 роз`яснено право звернення до суду зі скаргою на прийняте слідчим рішення, що також безпідставно залишилося поза увагою слідчого судді.

При цьому, та обставина, що ОСОБА_7 не долучив до скарги копію постанови про закриття кримінального провадження, а зі змісту скарги можна зробити висновок, що таке рішення йому взагалі не направлялося, та не повідомив який слідчий приймав це рішення, не може бути підставою для повернення скарги, бо у скарзі ОСОБА_7 навів достатньо відомостей для виконання слідчим суддею вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді від 06 липня 2016 року про повернення скарги не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому згідно зі ст. 407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції в порядку ст. 307 КПК України.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що копія постанови про його закриття вручалася заявнику, а ОСОБА_7 , порушивши у скарзі питання про поновлення процесуального строку на оскарження рішення слідчого, посилається виключно на лист, де наявна інформація про закриття кримінального провадження, колегія суддів, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 304 КПК України, за якими строк подання скарги на рішення слідчого чи прокурора, оформлене постановою, починається з дня отримання особою її копії, приходить до висновку, що заявник звернувся до суду зі скаргою в межах строку оскарження, передбаченого кримінальним процесуальним законом.

За доводами скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, ОСОБА_7 вважає, що слідчим були порушені вимоги ст.ст. 2, 284 КПК України.

За результатами перевірки зазначених доводів колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Під час кримінального провадження слідчий згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про його закриття приймається слідчим у разі, якщо зібрані, перевірені та оцінені в своїй сукупності докази свідчать про наявність обставин, які виключають в діянні особи (осіб) складу кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з положеннями ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено обставини, встановлені під час досудового розслідування та обставини, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття, мотиви та обґрунтування такого рішення, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників провадження.

Проте наведені вимоги кримінального процесуального закону слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження дотримані не були.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004481, з визначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України внесені відомості наступного змісту: «на адресу Святошинського управління надійшла ухвала Святошинського районного суду м. Києва про внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_7 , яка 01.03.2015 надійшла до Святошинського управління про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України». Слідчому ОСОБА_10 , як це слідує виключно з витягу з кримінального провадження, було доручено проведення досудового розслідування в цьому провадженні.

05 травня 2016 року слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0004481, своє рішення обґрунтувавши тим, що в матеріалах даного провадження не здобуто достатньо доказів, які свідчили б про наявність кримінального правопорушення, відповідно досудове слідство позбавлено можливості «кваліфікувати дану подію до вимог КК України», а тому провадження підлягає закриттю.

Між тим, як встановила колегія суддів, в матеріалах кримінального провадження відсутня навіть заява ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення, а, враховуючи, що жодна слідча (розшукова) дія, із передбачених Главою 20 КПК України, під час досудового розслідування слідчим проведена не була, є незрозумілим які ж докази досліджувались слідчим і стали підставою для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України.

При цьому зміст процесуального рішення слідчого не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотриманні вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого від 05 травня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0004481 підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_7 в цій частині задоволенню.

Оскільки вимоги ОСОБА_7 про зобов`язання слідчого СВ Святошинського управління поліції міста Києва поновити кримінальне провадження № 0004481 не узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України, з огляду на те, що предметом оскарження є процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_11 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня

2016 року, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 05.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0004481 за ч. 1

ст. 190 КК України повернуто особі, яка її подала скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та скасувати постанову слідчого СВ Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 від 05 травня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0004481.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4