Справа №465/973/16-к
Провадження1-кп/465/348/16
про призначення підготовчого судового засідання
23 лютого 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 02 лютого 2016 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мукачево, українцю, громадянину України, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2
31 січня 2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: «Досудовим слідством встановлено, що 30.01.2016 року близько 22 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Федьковича, 9 у м. Львові , маючи умисел на відкрите викрадення чудовогно майна, підбіг до прохожої по вул. Федьковича у м. Львові ОСОБА_5 1992 року народження , шляхом ривка, зірвав з її плеча жіночу сумку , вартістю 100 грн., яку вона мала біля себе та у якій знаходились гроі в сумі 60 грн. та мобільний телефон "Леново S 890" вартістю 2500 грн. із сім-карткою мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_1 та мобільного оператора МТС України № НОМЕР_2 , з якими з місця вчиненого кримінального правопорушення втік, однак у подальшому був затриманий випадковим перехожим громадянином Республіки Польща ОСОБА_6 . В результаті вчиненого кримінального правопорушення потерпілій було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2660,00 грн.
За обвинувальним актом, слідчий та прокурор обвинувачують ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.186 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор
Львівської місцевої прокуратури №3
ОСОБА_7

Потерпіла: ОСОБА_8

Як вбачається з обвинувального акта, він не відповідає вимогам процесуального законодавства.
Так, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначено фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими.
Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене субєктом злочину. У відповідності до ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчиненої дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Згідно ст. 24 вказаного Кодексу, умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Як вбачається із змісту обвинувального акта, прокурор вважає, що ОСОБА_4 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка зірвав з плеча потерпілої жіночу сумочку з її речами, загальна вартість яких, згідно обвинувального акта, становить 2660 грн. Однак в обвинувальному акті не вказано умисел на викрадення якого саме чужого майна, коли виник такий умисел. В обвинувальному акті відсутній аналіз мети інкримінованих дій ( збагачення, для власних потреб, для подарка чи ін..). Не вказано чи розпорядився ОСОБА_4 викраденим та через який час був затриманий перехожим ОСОБА_6 . За обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення близько 22 год. 25. хв. був затриманий перехожим, і об 22 год. 25 хв. затриманий в порядку ст. 208 КПК України. що протирічить логіці, а відтак є протиріччям.. З фактичних обставин, що викладені в обвинувальному акті не вбачається де, у якому місці ( на вулиці, дома, при реалізації і т.і.). Згідно обвинувального акта потерпілій було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2660 грн. І тут же зазначено, що матеріальна шкода відшкодована. Проте, знову ж таки не зазначено, ким, та у який спосіб ( повернуто викрадені речі, відшкодовано їх вартість), з урахуванням того, що ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України. Згідно обвинувального акта значиться, що потерпілій спричинено матеріальну шкоду, у той же час, законодавець у ст. 55 КПК України однозначно визначив поняття потерпілого у кримінальному провадженні, а саме потерпілим може бути фізична особа , якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Отже, у національному кримінальному законодавстві є однозначне визначення шкоди, що може бути заподіяна потерпілому в результаті вчинення злочинів проти власності і такою шкодою є моральна та майнова.
Відповідно до п.п.2,3 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета його вчинення. та вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопрушенням.
Виникає питання, що буде доказувати в судовому засіданні прокурор на виконання своїх обовязків, передбачених ст. 92 КПК України, якщо згідно фактичних обставинин
кримінального провадження, які викладені в обвинувальному акті, ним не встановлені ні форма вини, ні вид умислу, ні вид шкоди, що у свою чергу викликає суперечності у кваліфікації.
Відтак, обвинувачення є не конкретизованим та не сформульованим у чіткій відповідності до вимог закону, у звязку з чим, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого ( прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Як вбачається із обвинувального акта, громадянство потерпілої не вказано, що є прямою невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Крім цього, обвинувальний акт не відповідає й іншим вимогам процесуального закону з тих підстав, що відповідно до ст. 214 КПК України , досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність встановлену законом.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акта, відомості в ЄРДР внесено 31 січня 2016 року, у той час коли слідчі дії ( затримання в порядку ст. 208 КПК України, розяснення прав на захист) відбулися без внесення даних до ЄРДР, а відтак і з порушенням вимог ч. 4 ст. 213 КПК України, до того, належало виконати вимоги ст. 212 КПК України.
Також, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором ОСОБА_7 , який здійснював повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_7 , а останній відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинен скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконав. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Як вбачається із розписки про отримання копій обвинувального акта, в ній зазначена дата 02.02.2016 року, тобто дата складання та затвердження обвинувального акта, Проте, до суду матеріали передані наручно 22 лютого 2016 року, тобто через 20 днів після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Не дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 28 КПК України, призвело до порушення прав ОСОБА_4 , передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, й надалі є очевидною невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, однак вказані питання підлягають розгляду в порядку ст. ст. 314 316 КПК України.
Відповідно до ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Із змісту обвинувального акта вбачається, що сторонами судового провадження є прокурор, обвинувачений , його захисник та потерпіла, які і підлягають виклику в підготовче судове засідання.
Необхідності та підстав для прийняття рішення про призначення запасного судді, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 320 КПК України, не вбачається.
За даних обставин, вважаю за доцільне підготовче судове засідання призначити на 14 год. 30 хв. 17 березня 2016 року в приміщенні Франківського районного суду м. Львова.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілу.
Під час підготовчого судового засідання вирішити питання, передбачені ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України.
Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст.. 111 та ст. 135 КПК України.
Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судових засідань.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 314, 369, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:
В підготовче судове засідання викликати прокурора, обвинувачену його захисника та потерпілу.
Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст.. 111 та ст. 135 КПК України.
Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судових засідань.
Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10