Справа №592/2171/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/442/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Охтирка, засудженому вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.02.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі

відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Клопотання обґрунтовував тим, що він працює на промисловій зоні оператором пилорами, з боку адміністрації нарікань та зауважень не має, вимоги та режим не порушує, має заохочувальні листи-подяки від начальника цеху та учбового центру. Вказує, що у нього є син, ОСОБА_8 2008 року народження, і його сім`я живе у скруті і потребує допомоги.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2016 року вказане клопотання було залишено без задоволення.

При винесенні ухвали судом було враховано, що ухвалами Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.02.2016 року ОСОБА_8 перераховано строк покарання та від 09.02.2016 року скорочене покарання на половину на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», у зв`язку з чим кінець строку покарання становить 27.07.2016 року замість 13.02.2018 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що характеристики за 2016 рік не містять відомостей про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Крім цього, ОСОБА_6 відбув недостатній строк покарання, щоб зробити висновок про виправлення. Засуджений приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», але заходи відвідує нерегулярно.

З урахуванням зазначеного суд прийшов до висновку про те, що матеріали особової справи не містять об`єктивних даних про те, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми скасувати, задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Свої вимоги мотивує тим, що при розгляді клопотання була зачитана не та характеристика, яка вказана на комісії СВК №116, де зазначено, що він став на шлях виправлення, оскільки з моменту прибуття в установу він добросовісно працює, за що від начальника цеху має заохочення, а також навчається в учбовому центрі, звідки також має заохочення, однак в суді було зазначено лише одне, режим не порушує, зауважень не має. Крім того, засуджений ОСОБА_6 зазначає, що у нього є син 2008 року народження.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи і зміст апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 , засуджений вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Вказаний вирок районного суду набрав законної сили17 березня 2015 року.

Початок строку відбування призначеного ОСОБА_6 покарання 13 лютого 2015 року, кінець строку відбування покарання 13 лютого 2018 року.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що 20.01.2016 року ОСОБА_6 було заявлено клопотання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, яке ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.02.2016 року було задоволено, і відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 до призначеного за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.02.2015 року покарання у виді 3 років йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.02.2015 року по 16.03.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2016 року, частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 і, відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 року», скорочено на половину не відбуту частину покарання, призначеного вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.02.2015 року, у зв`язку з чим кінець строку покарання становить 27.07.2016 року, замість 13.02.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та ухвалюючи рішення про відмову у його задоволенні, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що останній відбув недостатній строк покарання, щоб зробити висновок про виправлення, а також, що матеріали особової справи не містять об`єктивних даних про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Такі висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки, на думку колегії суддів, нетривалий час відбування покарання та наявність однієї подяки не свідчить про наявність безумовних підстав для застосування положень ст. 81 КК України відносно засудженого.

При цьому, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що при розгляді клопотання була зачитана не та характеристика, яка вказана на комісії СВК №116, де зазначено, що він став на шлях виправлення, колегія суддів вважає такими, що в цілому не впливають на правильність прийнятого судового рішення, оскільки наявність двох суперечливих характеристик від 11 березня 2016 року в матеріалах кримінального провадження (а.п.12) та в матеріалах особової справи ( а.о.с.27) за підписами різних заступників начальника Сумської виправної колонії №116, з урахуванням позиції представника СВК №116 під час розгляду клопотання по суті, не дає підстав для безумовного висновку про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що в суді зазначалося про наявність одного заохочення, в той час як з учбового центру він також має заохочення, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження вказаних обставин засудженим не надано доказів, а з наявних в матеріалах кримінального провадження довідок про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 (а.п.13) та особової справи (а.о.с.22) вбачається, що у останнього мається лише одне заохочення від 29.12.2015 року.

Наявність у засудженого малолітнього сина 2008 року народження з урахуванням положень ч.2 ст. 81 КК України також не є безумовною підставою для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, з довідки про судимість засудженого ОСОБА_6 (а.о.с.8-9), вбачається, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2012 року, за ч.2 ст. 389, ст.71 КК України йому призначено покарання у виді 1 року 20 днів обмеження волі, яке засуджений в повному обсязі не відбув, оскільки ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.04.2013 року був звільнений умовно-достроково на строк 5 місяців 10 днів, проте, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, належних висновків для себе не зробив.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, в тому числі і дані про особу засудженого, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.