У Х В А Л А
05 вересня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

Досудовим слідством установлено, що У період часу з 21 год. 00 хв. 11.11.2015 до 03 год. 00 хв. 12.11.2015, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заздалегідь увійшовши у довіру до ОСОБА_7 , заходившись за місцем її мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , дочекавшись коли ОСОБА_7 ляже спати, ОСОБА_6 , взяв ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Ніссан Мікра» сірого кольору, 2004 року випуску, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 після чого, вийшовши на подвір`я будинку за вищевказаною адресою маючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, умисно шляхом вільного доступу проник до салону вищевказаного автомобіля, завів двигун та рушив з місця скоєння злочину у невідомому напрямку, розпорядившись транспортним засобом на власний розсуд, сума матеріальних збитків встановлюється.

Таким чином, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2015 за №0010612 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України.

У скоєнні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тульчин, Вінницької області, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, раніше судимий; який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

04.12.2015 старшим слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , було складено та погоджено з прокурором прокуратури Приморського району повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України.

04.12.2015 року, старшим слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області гр. ОСОБА_6 викликано до СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для повідомлення останньому про підозру.

ОСОБА_6 , вказаний виклик проігнорував та до СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для повідомлення про підозру не з`явився без поважних причин.

04.12.2015 до СКП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області направлено доручення на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , та зобов`язання останнього явкою, однак виконати вказане доручення не виявилося можливим, у зв`язку з відсутністю гр. ОСОБА_6 за місцем мешкання, телефон гр. ОСОБА_6 , який було надано ним органам досудового слідства для зв`язку, відключено.

Таким чином встановити місцезнаходження гр. ОСОБА_6 на теперішній час не виявляється можливим.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 , у повному обсязі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , протоколами впізнання особи за фотознімками, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 даної статті.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. В ході проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

Так, характер та обставини вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , свідчить про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілих, свідків, схиляючи останніх до викривлення показів.

Зібраними у провадженні матеріалами, встановлено, що ОСОБА_6 , не працевлаштований, раніше судимий, відсутні міцні соціальні зв`язки, та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, є велика вірогідність його переховування від органів досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те що в кримінальному провадженні допитані не всі свідки, характер скоєного злочину, негативну характеристику за місцем мешкання ОСОБА_6 , є всі підстави вважати що підозрюваний буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того ОСОБА_6 , раніше судимий та на шлях виправлення не став, не працевлаштований, що свідчить про відсутність коштів для існування, не має реєстрації в м. Одесі, враховуючи це можна із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, що зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання, щодо обрання запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Також у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у нашому випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 8 років, тому, зважаючи на те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 , у повному обсязі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , протоколами впізнання особи за фотознімками, іншими матеріалами кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, його майновий стан, а також те, що підозрюваний неодноразово судимий, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/16622/16.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 16:50 години 05.09.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04.11.2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
05.09.2016