1Справа № 335/7426/14-к 1-кп/335/9/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , при секретарі ОСОБА_13 , розглянувши питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та продовження строків домашнього арешту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться зазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України.

Ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2014 року по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із встановленням розміру застави для кожного обвинуваченого в сумі 97 440 грн. Строки продовження тримання під вартою в ході судового розгляду кримінального провадження продовжувалися судом. Згідно останньої ухвали суду від 28.12.2015 року строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закінчується 25 лютого 2016 року. Крім того, попередніми ухвалами суду обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було змінено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, строк дії яких також закінчується 25.02.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строки тримання під вартою, а обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 2 місяці. На обґрунтування своєї позиції прокурор посилався на те, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру діянь, які інкримінуються обвинуваченим і підстави для заміни раніше обраних запобіжних заходів відсутні.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечувала проти продовження її підзахисному строку дії запобіжного заходу, посилаючись на те, що підстави для тримання обвинуваченого під вартою відсутні, вважає, що ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого адвоката.

Адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 також заперечував проти продовження строків тримання під вартою і просив змінити його підзахисному раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт

ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку свого адвоката.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні просили суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , проте просили змінити час знаходження ОСОБА_7 під домашнім арештом, визначивши його нічним замість цілодобового.

Адвокат ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , не заперечував щодо продовження його підзахисному строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просив визначити нічний час перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом замість нічного.

ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Розглянувши питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та продовження строків домашнього арешту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177-178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні ухвалами слідчого судді було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю сплати застави, строк дії якого неодноразово продовжувався судом в ході судового розгляду.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , колегія суддів враховує, що обвинувачений раніше не був судимим, є одруженим, має постійне місце проживання, медичними документами підтверджено, що він має захворювання нирок.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження закінчується, останні судові засідання відкладаються судом за клопотанням сторони обвинувачення, для надання додаткових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження. Вказані обставини свідчать про те, що фактично із ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, і наявність яких є підставою для застосування запобіжного заходу, залишилося можливість переховування обвинуваченого від суду, який з урахуванням встановлених обставин та особи обвинуваченого, на думку колегії суддів, на даний час можливо усунути і шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, в тому числі, і носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на загальний строк перебування обвинуваченого під вартою по даному кримінальному провадженню, який становить 1 рік 9 місяців, а також те, що стороною обвинувачення не наведено достатніх підстав, які би виправдовували б подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів вважає за необхідне змінити ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів виходить із тяжкості та кількості інкримінованих зазначеному обвинуваченому злочинів, які, за встановлених досудовим слідством обставинам, скоєні у співучасті, при цьому, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_5 інкримінується організація злочинної групи, меж пред`явленого обвинувачення та обсягу доказів, які підлягали дослідженню судом по даному кримінальному провадженню, що вплинуло на строки його судового розгляду.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який одружений, має двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, при цьому зареєстрований за іншою адресою, з 2009 року офіційно ніде не працює, раніше був засуджений, відомості про те, що відповідно до ст. 89 КК України судимість була погашена відсутні, хронічних захворювань, які би перешкоджали утримуватися в умовах СІЗО, обвинувачений не має.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вищезазначених обставин, а також особи обвинуваченого ОСОБА_5 , такий ризик, як можливість переховуватися від суду, і який реально існує на даний час, неможливо усунути шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження та усунення відповідного ризику вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу, раніше обраного відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22 квітня 2016 року.

До того ж, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання ризику переховуватися від суду, продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту до 22 квітня 2016 року, на тих самих умовах, оскільки колегії суддів не надано достатніх відомостей, які би стали підставою для зміни часу знаходження обвинувачених під домашнім арештом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, до 22 квітня 2016 року.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів, до 22 квітня 2016 року, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати цілодобово житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

- носити електронний засіб контролю.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 22 квітня 2016 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, Запорізькому ВП Ленінського ВП ГУ НП в Запорізькій області, Шевченківському ВП Ленінського ВП ГУ НП в Запорізькій області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 лютого 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 26 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3