Провадження № 1-кп/760/918/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0007526 від 29.06.2016р. укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 та обвинуваченим
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Кашкадар`я, республіка Узбекистан, громадянином Узбекистану, освіта середня-спеціальна, не одруженого, дітей немає, не працюючого, студент 2-го курсу медичної Академії в м. Дніпро, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_3
-//- захисника - ОСОБА_5
-//- обвинуваченого - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
В 2013 році, у невстановлений на досудовому слідстві час та місці, у ОСОБА_4 , не бажаючого залишати територію Російської Федерації і, не маючого можливості офіційно на законних підставах отримати у відповідних органах дозвіл на продовження терміну перебування в Російській Федерації, виник умисел на підроблення документу шляхом внесення до нього неправдивих відомостей, наявність яких у паспорті останнього дає право на незаконне перебування на території Російської Федерації, а саме: поставлення в документі відбитків підроблених штампів з метою продовження терміну перебування, не продовжуючи його в Державній Міграційні службі.
Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Російської Федерації, у місті Ногінськ, з метою поставлення в документі відбитків підроблених штампів для продовження терміну перебування в Україні, вступив у попередню змову з невстановленою особою, надавши йому свій паспорт.
Далі, невстановлена слідством особа, в невстановлений час та місці підробила відбитки штампів, тобто підробила документ, оскільки вказаний штамп є реквізитом документу.
Після чого, ОСОБА_4 , зустрівшись з невстановленою особою на території Російської Федерації, у м. Ногінськ, де останній повернув ОСОБА_4 підроблений паспорт АА2303000 на ім`я останнього, в якому були проставлені підроблені відтиски штампів про перетин державного кордону в пункті пропуску «Тополі», який ОСОБА_4 залишив при собі з метою подальшого використання підробленого документа.
Крім того, 28.06.2016 приблизно о 14.30 годин, ОСОБА_4 , знаходячись у пункті пропуску в аеропорту «Київ» (Жуляни), розташованого по вул. Медовій в м. Києві, під час оформлення пасажирів рейсу «Київ-Мінськ» на прохання працівників паспортної служби ВСП «Жуляни» пред`явити документ, посвідчуючий його особу для підтвердження факту перетину Державного кордону України, той пред`явив завідомо підроблений документ - закордонний паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на своє ім`я.
Відповідно до листа Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації №3494/125/02-2016 від 05.07.2016 у базі даних ПТК АПК «Гарт-1/П», підсистеми «Ризик» є дані щодо перетину Державного кордону України громадянином Узбекистану, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме перетин кордону ІНФОРМАЦІЯ_2 в пункті пропуску «Бориспіль».
Згідно висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа встановлено, що на сторінці №36 закордонного паспорта громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на м`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні відмітки ДПСУ, які не відповідають встановленому зразку, а саме: ПП «Тополі» на виїзд 19.01.2014 року та ПП «Толопі» 20.01.2014 року на прибуття.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пособництві в підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, зі змісту якої вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях і під час судового провадження.
Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що йому зрозумілі права та характер обвинувачення за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що вищезазначена угода про визнання його винуватості добровільно укладена ним з прокурором, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим може бути затверджена.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а кримінальні правопорушення, які вчинив обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості.
Як убачається зі змісту наданої суду угоди про визнання винуватості від 27.07.2016 року, вона відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і зрозумів, роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ч.1 ст.314, ч.4 ст.469, ст.ст.472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474, ст.475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.07.2016 року у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0007526 від 29.06.2016 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. (1020 грн.)
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суддя: