Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1082/16-к
н/п 1-кп/490/342/2016
ВИРОК
Іменем України
23 березня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0002411 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Доманівка Миколаївської області, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має середньо-спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, -

В С Т А Н О В И В :
Після повернення з зони проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях України, 08 серпня 2014 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді водія 5-ї аеромобільно-десантної роти 2-го аеромобільно-деснтного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у військовому званні солдат, будучи обізнаним з умовами проходження військової служби, порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 4, 7, 12, 122 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008, діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби та незаконно перебував за його межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання - у с. Прибужжя Доманівського району Миколаївської області до 23 листопада 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно після повернення із зони проведення АТО, де він перебував до 08 серпня 2014 року, близько 12 год. 00 хв., він, будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, проходячи військову службу у військовому званні солдат на посаді водія 5-ї аеромобільно-десантної роти 2-го аеромобільно-деснтного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи на це поважних причин, самовільно залишив місце розташування військової частини, поїхав до місця свого постійного проживання - до с. Прибужжя Доманівського району Миколаївської області, де знаходився до 23 листопада 2015 року. Причиною, яка спонукала його до таких дій, був пригнічений психологічний стан, викликаний перебуванням в зоні проведення АТО. 23 листопада 2015 року він добровільно з`явився до місця несення служби. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, як самовільне залишення військовослужбовцем місця служби тривалістю понад один місяць.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, він має постійне місце проживання, не працює, є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем несення служби характеризуються негативно, за місце проживання - позитивно, брав участь у проведенні антитерористичної операції на сході України, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують, з`явлення зі зізнанням та щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, має певне місце проживання, за яким характеризується позитивно, щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз 3 700 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-психологічної експертизи (висновок № 1286 від 17.12.2015).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

- повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-психологічної експертизи (висновок № 1286 від 17.12.2015) - 3700 (три тисячі сімсот) гривень.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: