Справа №766/8740/16-к
н/п 1-кс/766/4479/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2016 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що до чергової частини Херсонського відділу поліції надійшло повідомлення про те, що 12.08.2016 року близько 11:30 год., троє невідомих чоловіків перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , із застосуванням фізичної сили викрали гр. ОСОБА_4 , 1938 р.н., який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

12.08.2016 року за даним фактом СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області відкрито кримінальне провадження № 0004412 від 12.08.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 1938 р.н., 25.11.2015 року звертався до Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області з заявою про те, що його цивільна дружина ОСОБА_6 , з якою він прожив близько 15 років за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться в тяжкому стані в лікарні, в якій головний лікар повідомив останньому, що після смерті його цивільної дружини, зазначену квартиру продадуть, а ОСОБА_5 , виселять так як він в ній не приписаний, а також повідомив те, що юрист на ім`я ОСОБА_7 має на руках документи на його виселення.

13.08.2016 року, ОСОБА_8 , було допитано в якості свідка, під час чого останній повідомив, що при розмові зі своїм дядьком ОСОБА_5 , 1938 р.н., останній повідомив, що після смерті його цивільної дружини ОСОБА_6 , він спілкувався з лікарем (яким саме не вказав), який сказав, що так як ОСОБА_4 , не приписаний за адресою свого проживання, а жінка його померла, він може втратити квартиру в якій вони разом проживали, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також свідок повідомив, що коли ОСОБА_6 була жива у них зникла домова книга за невідомих обставин.

13.08.2016 року ОСОБА_9 було допитано в якості свідка під час чого остання повідомила, що 13.08.2016 року близько 07.40 год. їй стало відомо від свого племінника ОСОБА_8 , що її брат ОСОБА_5 , зник за невідомих обставин, а його квартира на теперішній час опечатана. З приводу обставин його зникнення останній нічого не відомо. Також свідок зазначає, що коли ОСОБА_6 потрапила до лікарні та в подальшому через приблизно три місяці померла, ОСОБА_10 розповідав їй, що після смерті цивільної дружини, з ним розмовляв головний лікар лікарні "ХОСПИС", яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та повідомив, що так як ОСОБА_4 , не приписаний за адресою свого проживання, а жінка його померла, його будуть висиляти з квартири.

Також було встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державне реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.08.2016 року, квартира в якій проживає ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , від 21.07.2016 року на підставі договору купівлі продажу, серія та номер: ХТБ №294, виданого 16.08.2000 року Херсонською Товарною Біржею "Альтер-Его", належить на праві приватної власності ОСОБА_11 .

На підставі викладеного, враховуючи те, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України і те, що незастосування заборони на розпорядження, реєстрацію, перереєстрацію даного майна, може призвести до його подальшого незаконного продажу або перереєстрацію на третіх осіб, що може перешкодити кримінальному провадженню, слід накласти на неї арешт.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається виключно з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, законом передбачений вичерпний перелік з якою метою може бути накладено арешт на майно. Проте, у даному випадку відсутня мета арешту майна, оскільки він не може накладатися з метою збереження речових доказів, так як вказана слідчим квартира речовим доказом не визнавалася та, враховуючи обставини справи, таким не є. Конфіскації майна, як виду покарання, чи спеціальної конфіскації ст. 146 КК України, за якою до ЄРДР внесено кримінальне провадження, не передбачає. Доказів наявності цивільного позову суду також не надано.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні відсутня мета арешту, у зв`язку із чим він не може бути накладений судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна відмовити за необґрунтованістю.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.
Слідчий суддяОСОБА_1