Справа № 471/269/16-к
Провадження №1-кп/471/28/16
Номер рядка звіту 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 03.02.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Братського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2015 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи на території товариства з обмеженою відповідальністю "Білоусівка-2007" з дозволу керівника ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу із корисливих спонукань, скоїли крадіжку 460 кілограмів насіння соняшнику "Піонер", що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Білоусівка-2007", вартістю 8 грн. 00 коп. за 1 кг., на загальну суму 3680 грн. 00 коп. Після чого з викраденим майном із місця скоєння злочину знили, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину визнали в повному обсязі.

Під час досудового розслідування, 15 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України.

15 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Прокурор під час судового розгляду справи не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Представник потерпілого просив суд затвердити угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченими та представником потерпілого суд виходить з наступного.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення даних угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Обвинувачені та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження угод, визначені ст. 473 КПК України.

Зміст, умови та порядок укладення угод про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченими та представником потерпілого, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угод про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угод про примирення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи, проживання або навчання.

Затвердити угоду про примирення, укладену 15 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 слідуючі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи, проживання або навчання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1