Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 19 квітня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року задоволено подання Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції та тимчасово обмежено виїзд за межі України громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним своїх зобов`язань по сплаті на користь ГПУ «Полтавагазвидобування» заборгованості на суму 406 583,00 грн. солідарно.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року апеляційну скаргу на вказане судове рішення повернуто ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що причина пропуску ним строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду є поважною, на що суд апеляційної інстанції уваги не звернув, чим істотно порушив кримінальний процесуальний закон.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
За змістом ч. 3 ст. 395 КПК якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії судового рішення, ухвала суду першої інстанції була оголошена в присутності ОСОБА_4 17 червня 2015 року, а тому строк на її апеляційне оскарження сплинув 24 червня 2015 року. При цьому, апеляційну скаргу ОСОБА_4 подав поза межами зазначеного строку, порушивши у ній питання про його поновлення. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_4 вказав на те, що після оголошення рішення суду першої інстанції погіршився його стан здоров`я, у зв`язку з чим він перебував на лікуванні, на підтвердження чого надав копію виписки з медичної карти амбулаторного хворого.
Враховуючи те, що ухвалу суду першої інстанції було оголошено у присутності ОСОБА_4 , апеляційну скаргу подано поза межами строку на апеляційне оскарження, а також з огляду на те, що обставини, про які було зазначено в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення зазначеного строку, оскільки вказана копія виписки свідчить лише про те, що ОСОБА_4 знаходився на амбулаторному лікуванні, а не хворів безперервно 6 місяців та мав можливість звернутися з апеляційною скаргою до суду безпосередньо або через залучення представника, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4 відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК підлягає поверненню.
Посилання ОСОБА_4 на те, що він безробітний, а тому не міг надати суду листок тимчасової непрацездатності як доказ його безперервного перебування на лікуванні, є неспроможними, оскільки, як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 перебував на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні, тому мав змогу після оголошення судового рішення звернутись до суду безпосередньо, але такою можливістю у передбачений законом строк не скористався.
За таких обставин, доводи заявника щодо порушення апеляційним судом вимог КПК є безпідставними.
Таким чином, з касаційної скарги, наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3