Справа № 366/2136/15-к
Провадження № 1-кп/366/120/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту № 0000416 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого 21.02.2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в середині травня 2016 року, більш точна дата та час слідством не встановлені, ОСОБА_4 , перебуваючи на території присадибної ділянки господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ввівши в оману останню, свідомо посіяв насіння коноплі з метою вирощування нарковмісних рослин. В подальшому коли рослини коноплі почали сходити, ОСОБА_4 в період часу з середини травня 2016 року по 01.06.2016 року, проривав, проріджував та поливав дані рослини з метою доведення їх до стадії дозрівання, щоб у подальшому використовувати для власних потреб, без мети збуту.

01.06.2016 року працівниками поліції Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області в ході проведення профілактичних заходів спрямованих на попередження та виявлення правопорушень у сфері незаконного вирощування нарковмісних рослин, на території присадибної ділянки господарства АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 55 рослин виду коноплі з самостійним коренем, які ОСОБА_4 вирощував для власних потреб, без мети збуту.

Таким чином своїми умисними діями, що виразилися в незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель в кількості 50 і більше рослин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та на підставі доказів, наданих суду сторонами кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 310 КК України, визнав частково та показав, що він проживає разом зі співмешканкою, матір якої проживає в АДРЕСА_2 у приватному будинку з присадибною ділянкою. Він проживає в тому ж селі, але по АДРЕСА_1 . В середині травня 2016 року, він прибирав у себе вдома, та в одному з ящиків, на дні знайшов насіння, яке вирішив посадити. Так як раніше, в юності він час від часу вживав наркотичні засоби шляхом паління, вирішив, що знайдене ним насіння на дні ящика, може бути насінням коноплі, а тому вирішив його посіяти та подивитись чи виросте. В подальшому, точної дати та часу він не пам`ятає, він разом зі своєю співмешканкою прийшов до будинку її матері, що по АДРЕСА_2 та після того як зі своєю цивільною дружиною посадив грядки, не ставлячи її до відома, кинув насіння, які вважав насінням коноплі на городі. Потім він поїхав до м. Києва на роботу. Приїхав до своєї майбутньої тещі, лише тоді, коли на городі по АДРЕСА_2 , були вже працівники поліції. Однак, він ніяких дій після посіву насіння в землю, не вчиняв, тобто не поливав, не полов, і взагалі був здивований, коли побачив, що щось з того насіння виросло. Потім працівники поліції вилучили рослини, а його доставили до відділу поліції.

Своєї вини у вирощуванні він не визнає, визнає лише, те, що посіяв насіння, з метою перевірки чи виросте з нього щось.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 , показала суду, що з обвинуваченим ОСОБА_4 вона знайома, від проживає разом з її дочкою. Точної дати та часу вона не пам`ятає, приїхав зять ( ОСОБА_4 ) з дочкою та сказав, що хоче посадити редьку. Вона вказала йому, де треба її посадити і все. Потім він та дочка поїхали. Він весь час був або вдома або на роботі, до неї більше не заходив, тільки тоді, коли приїхала поліція. Пізніше приїхав зять ОСОБА_6 на обід, та сказав, що піде на город, вирве свіжої цибулі. Потім прийшов з городу та питає, «бабо, що ви там сієте?». Після цього приїхала поліція.

На запитання прокурора свідок ОСОБА_5 пояснила, що на городі ніхто нічого не робив, не сапав, не поливав, за городом не дивились. Про те, скільки часу пройшло з моменту, як зять посіяв редьку, до приїзду працівників поліції, вона сказати не може, оскільки не звертала на це увагу. Чи росте на городі редька, вона ОСОБА_4 не питала.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 , показала суду, що вона проживає в смт. Красятичі, працює начальником служби у справах дітей та сім`ї. Обвинуваченого знає, стосунків не підтримує, не родичі. Точної дати та часу вона не пам`ятає, вона разом з чоловіком прогулювалась ввечері, коли до них під`їхала поліцейська машина, та працівник поліції запросив її та її чоловіка як понятих. Вони сіли до патрульного автомобіля та поїхали. Приїхали в с. Вересня, вийшли з машини і через двір попрямували відразу на город, де працівник поліції показав, що росте конопля, а саме на частині городу, в самому кінці, біля води, на вологовмісній, торф`яній, не обробленій частині городу були невеличкі горбочки, а на них зверху росли рослини 2-3 сантиметри заввишки. Росло все в бур`яні. Потім працівник поліції, діставав із землі по одній рослині та клав у паперовий пакетик. Після цього, паперові пакетики з рослинами поклали до картонного ящика і опечатали.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 , показав суду, що він проживає в смт. Красятичі, працює в Поліській ЦРЛ кочегаром, обвинуваченого ОСОБА_4 не знає. Точної дати та часу він не пам`ятає, він прогулювався разом зі своєю дружиною, коли до нього під`їхав патруль поліції, та запросили побути понятим. На службовому автомобілі він разом зі своє дружиною також понятою, прибули до будинку, через двір пройшли на город, в кінці городу, на витоптаній землі, серед зілля, було три кучки. Серед усього того були рослини 3,5 сантиметри заввишки, нарахували більше 50 рослин. Все склали до ящика, опечатали, скріпили печатками і підписали.

Крім того, судом у судовому засіданні було оглянуто письмові матеріали кримінального провадження, якими прокурор обґрунтовує доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а саме:
- Витяг з кримінального провадження № 0000416 від 02.06.2016 року, відповідно до якого дата надходження заяви 01.06.2016 року, заявник: матеріали правоохоронних органів про виявлення фактів;
- Доручення про проведення досудового розслідування від 02.06.2016 року;
- Рапорт Чергового ОСОБА_9 (роздруковано) від 01.06.2016 року о 22 год. 44 хв., відповідно до якого 01.06.2016 року до ЧЧ Іванківського ВП надійшов рапорт інспектора поліції Іванківського ВП, ОСОБА_10 , про те, що в ході відпрацювання Поліського району у господарстві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено незаконний посів рослин коноплі в кількості 55 рослин;
- Заява ОСОБА_5 про добровільну згоду без ухвали слідчого судді на огляд свого господарства та присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ;
- Протокол огляду місця події від 01.06.2016 року з план-схемою та фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчий СВ Іванківського ВП ОСОБА_11 в період часу з 18 год. 39 хв. до 20 год. 10 хв. в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за участі власника приміщення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням фотокамери та відеокамери мобільного телефону, провів огляд присадибної ділянки господарства АДРЕСА_2 , виявив проростання 55 зелених рослин зовні схожих на рослини роду канабіс, які в подальшому були видалені з ґрунту та поміщені до 29 білих паперових пакетиків, які в подальшому були поміщенні до картонного ящика, опечатані, скріплені підписами понятих та передані до Іванківського ВП;
- Висновок експерта № 19/7-02/557 від 04.07.2016 року відповідно до якого, представлені на експертизу рослини, вилучені на території господарства АДРЕСА_2 в кількості 55 рослин, відносяться до рослин роду коноплі;
- Квитанцію № 5 від 19.07.2016 року про прийняття на зберігання речових доказів, що передаються на зберігання (55 рослин канабісу);
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, не знайшла свого підтвердження здобутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, а тому є недоведеною.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.
Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового розгляду з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємопов`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Норма ст. 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст. 373 КПК України, вирок - найважливіше процесуальне рішення суду першої і апеляційної інстанції, результат всієї передуючої його ухваленню процесуальної діяльності органів досудового розслідування в суду, акт правосуддя. Виправдувальний вирок - один із видів остаточного судового рішення, яким вмотивовано проголошується невинуватість обвинуваченого у вчиненні попередньо інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також визначаються правові наслідки визнання особи виправданою.
З врахуванням норм ст. ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про недоведеність, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.
Відповідно до положень ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.
Положення ст. 91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, такі як подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд, дослідивши у судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, прийшов до висновку, що такі докази не можуть бути прийняті судом як належні виходячи з наступного.
Крім показів обвинуваченого, свідків, прокурор, як на докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину, посилається на протокол огляду місця події від 01.06.2016 року прибудинкової території (земельної ділянки), які на думку сторони обвинувачення засвідчують факти та обставини кримінального провадження.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 01.06.2016 року з план-схемою та фото таблиці до нього, при огляді місця події проводилося фотографування. Однак враховуючи якість зображення (виготовлених фотографій) взагалі не можливо ідентифікувати, де та на якій із фотографій слідчим зафіксовано факт незаконного посіву та вирощування рослин коноплі та у якій саме кількості. Крім того, відповідно до змісту протоколу, слідчий у присутності понятих видаляв з ґрунту рослини коноплі та розкладав їх до паперових пакетиків з подальшим поміщенням та опечатуванням до картонного ящика, однак з фото таблиці до протоколу взагалі не видно, щоб слідчий взагалі проводив будь-які дії, спрямовані на виявлення та фіксацію предметів кримінального правопорушення, а саме: відсутнє підтвердження, що рослини коноплі розкладалися кожен окремо в паперовий пакетик та кількість вилучених рослин коноплі. Таким чином, в протоколі огляду місця події від 01.06.2016 року взагалі не зафіксовано навіть факту виявлення на земельній ділянці рослин коноплі.

Крім того, до протоколу огляду місця події та самого огляду як слідчої дії, передувала заява ОСОБА_5 про надання згоди, без ухвали слідчого судді на огляд свого господарства та присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, як вбачається зі змісту протоколу огляду (сторінка № 2) в графі «За участі власника приміщення чи володіння особи», огляд проводився в присутності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час як згоду надавала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок та присадибну ділянку, які б дали можливість ідентифікувати суду власника та, таким чином, визначити правомірність слідчої дії без ухвали слідчого судді.

З аналізу змісту протоколу огляду місця події від 01.06.2016 року вбачається, що він лише свідчить про подію злочину, проте не містить жодного доказового матеріалу щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він вчинив злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме: незаконний посів та незаконне вирощування коноплі в кількості від 50 рослин.

Крім того, відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.06.2016року, в той час як протокол огляду місця події (з фото таблицею до нього) проводився 01.06.2016 року, тобто до внесення відомостей у ЄДРДР.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
За ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Крім того, відповідно до протоколу огляду місця події від 01.06.2016 року, огляд місця події проводив слідчий СВ Іванківського ВП, ОСОБА_11 , в той час як відповідно до доручення про проведення досудового розслідування від 02.06.2016 року, за підписом в. о. начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, ОСОБА_13 , відповідно до вимог ст. 39, 214 КПК України, доручає провести досудове розслідування, про те, що 01.06.2016 року працівниками поліції Іванківського ВП, виявлено факт незаконного вирощування ОСОБА_4 рослин, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на рослини канабіс в кількості 55 рослин по АДРЕСА_2 , слідчому Іванківського відділення поліції ОСОБА_14 .
Відповідно до ч. 1 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Враховуючи викладене, суд вважає, що протокол огляду місця події від 01.06.2016 року, не може бути використаний як доказ у даній справі, оскільки здобутий з порушенням вимог КПК України, а тому є недопустимим доказом.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 214 КПК України, слідчий невідкладно у письмовій формі повідомляє прокурора про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Суд, оглянувши матеріали кримінального провадження, не знайшов жодного документу, який би у відповідності до вимог ч. 6 ст. 214 КПК України, підтверджував законність проведення досудового розслідування.
Крім того, прокурор, як на докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому злочину, посилається на висновок експерта № 19/7-02/557 від 04.07.2016 року відповідно до якого, представлені на експертизу рослини, вилучені на території господарства АДРЕСА_2 , в кількості 55 рослин, відносяться до рослин роду коноплі.
За ст. 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У зв`язку з тим, що об`єктом (предметом) експертизи були вилученні під час огляду місця події речі, а саме 55 рослин, які отриманні з порушенням порядку, визначеного КПК України (з мотивів, які суд виклав вище), суд також вважає висновок експерта за № 19/7-02/557 від 04.07.2016 року недопустимим доказом.

Проаналізувавши покази допитаних безпосередньо у суді свідків, обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, оцінивши та перевіривши надані стороною обвинувачення докази окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування, обставин, визначених ст. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Так, згідно ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Отже, єдиною підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причинний зв`язок, час, спосіб, місце, обстановка вчинення злочину) і суб`єктивних (суб`єкт, вина, мотив, мета) ознак, які характеризують певне суспільно-небезпечне діяння як злочин.

Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 310 КК України, полягає у двох альтернативних діях, а саме в незаконних посіві або вирощуванні снотворного маку.

Під посівом слід розуміти висівання насіння або посадку розсади на певній земельній ділянці.

Під вирощуванням слід розуміти догляд за посівами або сходами (спушування, прополювання, проріджування, полив, підживлення, тощо) з метою доведення їх до стадії достигання.
При цьому незаконний посів снотворного маку чи коноплі - це дії, спрямовані на висів насіння рослин або розсади без належного дозволу на будь-яких земельних ділянках, як спеціально підготовлених, так і порожніх, а вирощування снотворного маку чи коноплі - це догляд (рихлення, прополювання, букетування, прорідження, полив, підживлення тощо) за посівами та сходами з метою доведення їх до стадії дозрівання.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 310 КК України, характеризується прямим умислом.

Законодавче визначення прямого умислу містить три ознаки, які характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею діяння і його наслідків: 1) усвідомлення особою суспільної небезпеки свого діяння; 2) передбачення його суспільно-небезпечних наслідків; 3) бажання настання таких наслідків.

Таким чином обвинувачення в частині посіву насіння конопель ґрунтується лише на визнавальних показах самого обвинуваченого, який не заперечував, що посіяв насіння, яке, на його думку, було саме насінням коноплі. Однак відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Крім того обвинувальний вирок не може ґрунтуватися лише на визнавальних показах самого обвинуваченого.

В частині обвинувачення щодо вирощування ОСОБА_4 рослин коноплі суду не надано жодного доказу його винуватості, навпаки, з показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом достовірно встановлено, що рослини були виявлені в кінці присадибної ділянки, на необробленій та недоглянутій землі, серед бур`яну; до того ж їх розмір не перевищував 3 см, що свідчить про те, що від моменту сходів до моменту їх виявлення пройшов короткий проміжок часу.

Таким чином суд зауважує, що жодних належних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, стороною обвинувачення надано суду не було.
До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача, про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів, крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.
Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
У відповідності до ст. 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 3 ст. 373 КПК України визначає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні злочину.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 р. № 5 всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд вважає, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях та протиріччях, які не можуть бути покладені судом в основу обвинувального вироку, а всі можливості по збиранню нових доказів по справі вичерпані.

Відповідно до п. 2,3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим або не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання їх процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано належних, безсумнівних та беззаперечних доказів, які б доводили, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 , є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України

Речові докази по справі знищити.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати в кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта за проведення по справі судово-хімічної експертизи у сумі 440 гривень 20 копійок, - покласти на рахунок держави.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про практику застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст. ст. 369- 371, 373- 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 310 КК України та виправдати за недоведеністю, що в його діях є склад даного кримінального правопорушення.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта за проведення по справі судово-хімічної експертизи у сумі 440 гривень 20 копійок - покласти на рахунок держави.
Речові докази по справі 55 рослин канабісу, які передані на зберігання до Кімнати зберігання речових доказів Іванківського відділення поліції Вишгородського ВП ГУ НП у Київській області знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя