Справа № 751/9458/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/343/2016
У Х В А Л А
відмова у відкритті провадження
04 жовтня 2016 року м. Чернігів
Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2 , розглянула матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2016 року, якою було задоволено заяву начальника Чернігівського слідчого ізолятора в порядку ст. 206 КПК України, щодо прийняття рішення про законність тримання під вартою позбавленої волі ОСОБА_4 , та ухвалено звільнити її з під варти.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що ухвалюючи судове рішення, місцевий суд не врахував той факт, що Щорським райсудом не було проведено відповідні перерахунки попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, та у резолютивній частині вироку судом залишено запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі. При цьому, судом зазначено про необхідність звільнення засудженої до набрання вироком законної сили у разі відбуття ОСОБА_4 призначеного покарання з урахуванням положень статті 72 КК України.
Перевіривши матеріали поданої апеляційної скарги, вважаю, що прокурор ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, в зв`язку з чим виникає необхідність відмовити останньому у відкритті провадження.
Відповідно до вимог частини першої статті 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, статтею 309 КПК України визначено ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, пунктами другим та третім частини першої передбачено оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні та продовження строку тримання під вартою або відмову в його застосуванні. В цей же час частина третя визначає, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
В даному провадженні, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що 22 вересня 2016 року вироком Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 була визнана винною та засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України з призначенням покарання із застосуванням положень статті 69 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту. При цьому, запобіжний захід у виді тримання піл вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.
Менською районною прокуратурою 28 вересня 2016 року на вирок Щорського районного суду від 14 вересня 2016 року подано апеляційну скаргу у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
В даному випадку, положення щодо запобіжних заходів, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді суду відносяться до Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, яким визначаються Заходи забезпечення кримінального провадження. Отже, статті 176, 184, 194, 202 КПК України, які регулюють вирішення питань, пов`язаних з обранням міри запобіжного заходу, відносяться до заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, вирок суду першої інстанції, який на даний час не набрав законної сили та знаходиться в стадії апеляційного оскарження, не може бути предметом перевірки в частині визначення міри запобіжного заходу. Під час розгляду в суді апеляційної інстанції апеляційної скарги прокурора на зазначений вирок прокурор ОСОБА_3 має змогу та всі законні підстави для оскарження незаконного, як на це вказує прокурор, рішення суду щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 з під варти.
З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що прокурором ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, яка апеляційному оскарженню не підлягає, йому належить відмовити у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.
Разом тим, вважаю за необхідне вказати на те, що зміст апеляційної скарги прокурора містить суперечності щодо дати ухвалення вироку Щорським районним судом Чернігівської області щодо ОСОБА_4 .. Так, у третьому абзаці апеляційної скарги прокурором вказується дата ухвалення вироку, як 22 вересня 2016 року. В той же час, абзац четвертий містить посилання на вирок Щорського районного суду від 14 вересня 2016 року. Отже, прокурору необхідно визначитись яким вироком обвинуваченій ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу, та який саме вирок оскаржений до апеляційного суду.
Керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України,
УХВАЛИЛА:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2016 року, - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2