Справа № 640/6050/16-к
н/п 1-кс/640/3503/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

- мобільний телефон Asus ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар» та сім-картою оператора «Лайф» з зарядом живлення;
- ноутбук «Samsung» серійний номер MUOY91AC500117M, модель NP300E5X-AOIRU з зарядом живлення;
- карта міжнародного американського банку «Payoneer» НОМЕР_3 ;
- флеш-накопичувач Ghizer Blade 32Gb у корпусі червоно-чорного кольору;
- договір № 734-16008220 від 06.04.2016;
- договір № 734-16008220 від 06.04.2016;
- п`ять листів білого кольору з чорновими записами.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень: ч. 3 ст. 301 КК України.
За таких обставин в період з травня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 «прийняв на роботу» моделями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з кожною з яких окремо вступив в злочинну змову, направлену на виготовлення та розповсюдження порнографічних зображень за матеріальну винагороду, в режимі реального часу, в мережі Інтернет.
При цьому, зареєструвавши вказаних, осіб під нік-неймами « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 », в створених віртуальних інтернет-студіях назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 , на сайті всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет під доменними ім`ям: ІНФОРМАЦІЯ_2 та від адміністрації сайту на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_5 у міжнародному американському банку «Payoneer» отримував грошові кошти, виручені від виготовлення та розповсюдження вказаними особами порнографічних зображень, частину яких виплачував в якості винагороди вищевказаним моделям.
Так, 18.10.2015 приблизно о 12.02 год. ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , яку ОСОБА_5 винаймав, з використанням комп`ютера, підключеного до мережі Інтернет здійснила вихід на сайт під доменним ім`ям ІНФОРМАЦІЯ_2 де під нік-неймом « ОСОБА_10 », авторизувалася в якості зареєстрованого користувача віртуальної студії, утримувачем та адміністратором якої був ОСОБА_5 . Після чого в режимі приватного чату з відвідувачем сайту ОСОБА_12 за сплачені ним з використанням платіжної картки НОМЕР_4 грошові кошти в сумі еквівалентній 13,2 доларам США, оголилася, крупним планом на веб-камеру демонструвала свої статеві органи, здійснювала мастурбаційні дії, тим самим виготовляла та розповсюджувала порнографічне зображення, яке виводилося на екран монітора персонального комп`ютера за місцем мешкання ОСОБА_12 в м. Харкові та було зафіксовано під час проведення контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки на компакт-диск DVD-R №200.
Згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи від 12.01.2016 №2038/16 судового-експерта ОСОБА_13 в наданому на дослідження оптичному DVD-R диску №200 міститься інформація порнографічного характеру.
Своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.301 КК України, а саме виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
20.04.2016 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
20.04.2016 під час обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , у останнього виявлено та вилучено:
- мобільний телефон Asus ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар» та сім-картою оператора «Лайф» з зарядом живлення;
- ноутбук «Samsung» серійний номер MUOY91AC500117M, модель NP300E5X-AOIRU з зарядом живлення;
- карта міжнародного американського банку «Payoneer» НОМЕР_3 ;
- флеш-накопичувач Ghizer Blade 32Gb у корпусі червоно-чорного кольору;
- договір № 734-16008220 від 06.04.2016;
- договір № 734-16008220 від 06.04.2016;
- п`ять листів білого кольору з чорновими записами.
Вилучені, речі мають доказове значення у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, фактичного позбавлення підозрюваних можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваних, належить арештувати майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 .
Згідно ст. 170 ч.4 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи те, що речі, які були вилучені під час проведення розслідування по кримінальному провадженню відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 ч. 2 КПК України як речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, орган досудового розслідування просить накласти на це майно арешт.
При розгляді клопотання у судовому засіданні слідчий його підтримала.
Підозрюваний ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт вилученого у нього майна без його участі, не заперечуючи проти його задоволення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 301 КК України, 20.04.2016 р. підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 20.04.2016 р. обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, яке належить та вилучене у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- мобільний телефон Asus ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар» та сім-картою оператора «Лайф» з зарядом живлення;
- ноутбук «Samsung» серійний номер MUOY91AC500117M, модель NP300E5X-AOIRU з зарядом живлення;
- карта міжнародного американського банку «Payoneer» НОМЕР_3 ;
- флеш-накопичувач Ghizer Blade 32Gb у корпусі червоно-чорного кольору;
- договір № 734-16008220 від 06.04.2016;
- договір № 734-16008220 від 06.04.2016;
- п`ять листів білого кольору з чорновими записами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1