Справа № 199/6788/16-к
В И Р О К
іменем України
05 жовтня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001227, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, такої, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
26 березня 2016 року близько 22:00 години біля будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 та раніше їй знайомою потерпілою ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.Реалізуючи свій злочинний намір, 26 березня 2016 року близько 22:05 години, продовжуючи перебувати за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 діючи умисно, на ґрунті таких, що раптово виникли, неприязних відносин з ОСОБА_4 , підійшла до останньої та ззаду, захвативши ОСОБА_4 руками за волосся, розвернула її обличчям до себе, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 фізичний біль. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи вчинювати кримінальне правопорушення, діючи умисно, штовхнула потерпілу обома руками в область грудної клітини, від чого ОСОБА_4 втратила рівновагу та впала на спину. Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, нанесла один удар правою ногою в область правого стегна потерпілої справа, один удар правою ногою в область обличчя потерпілої зліва, один удар правою ногою в область носу потерпілої та декілька хаотичних ударів, але не менше 4-х, в область спини потерпілої.В результаті злочинних дій, ОСОБА_5 спричинила, ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки, у вигляді: 10-ти синців - на повіках обох очей з переходом на спинку носу, по зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, в лопаточній області праворуч з переходом в підпахвову ділянку.
ОСОБА_5 в судовому засіданні визнала в повному свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення. При цьому показала, що 26 березня 2016 року близько 22 год. 00 хв. біля буд. № 202а по вул. Богомаза в м. Дніпрі зустріла потерпілу ОСОБА_4 . У них виник словесний конфлікт, в ході якого вона схопила ОСОБА_4 за волосся та деякий час потягала її за нього. Стверджує що потерпілу не штовхала та не наносила їй ударів. Також показала, що бачила у потерпілої синці ще до початку конфлікту.

Не дивлячись на фактичне заперечення своєї вини, винуватість ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснила що 26 березня 2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. біля будинку № 202а по вул. Богомаза в м. Дніпрі зустріла обвинувачену ОСОБА_5 . Остання підійшла до неї ззаду, схопила за волосся та розвернула до себе обличчям. Після цього штовхнула її обома руками в область грудної клітини, від чого вона втратила рівновагу та впала на спину. Далі ОСОБА_5 почала наносити їй чисельні удари ногами. На час конфлікту вона була вагітною, про що обвинуваченій було достовірно відомо, оскільки та цю вагітність ставила їй в вину, так як вона була вагітна від чоловіка, з яким ОСОБА_5 раніше зустрічалася. Наполягає на тому, що до конфлікту з ОСОБА_5 у неї тілесних ушкоджень та синців не було і всі зафіксовані судово-медичною експертизою синці є наслідком ударів ОСОБА_5 . Обвинувачена перед нею не вибачилася та примиритися не намагалася.

Показання потерпілої ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час слідчого експерименту (а.с. 37-39) під час якого потерпіла 21 липня 2016 року за участі двох понятих показала механізм та послідовність спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою.

Згідно оцінених в сукупності акту судово-медичного дослідження (обстеження) від 28 березня 2016 року (а.с. 33) та висновку судово-медичної експертизи № 3361е від 02 вересня 2016 року (а.с. 35-36) у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 10-ти синців на повіках обох очей з переходом на спинку носу, по зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, в лопаточній області праворуч з переходом в підпахвову ділянку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (на підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6). Враховуючи ступінь ознак загоєння виявлених тілесних ушкоджень (синців багрово-фіолетового кольору, з чіткими контурами), можливо вказати, що вони могли утворитися не задовго до її огляду, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий в постанові. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень можливо сказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 21 липня 2016 року.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_8 також підтвердила, що 26 березня 2016 року вона ввечері зустрілася з потерпілою ОСОБА_4 та разом з нею пішла в аптеку Приблизно о 22 год. вони проходили поблизу буд. АДРЕСА_2 . Їх наздогнала ОСОБА_5 , яка підійшла до ОСОБА_4 ззаду та схопила її за волосся. Після цього розвернула її обличчям до себе та штовхнула обома руками, від чого потерпіла впала на землю. Потім обвинувачена почала наносити потерпілій чисельні удари правою ногою. До вказаних подій у ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень, не було. ОСОБА_5 знала про те, що ОСОБА_4 вагітна, оскільки під час бійки вона особисто просила, щоб обвинувачена не чіпала потерпілу, бо та вагітна.

Показання свідка ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження під час слідчого експерименту (а.с. 43-46) під час якого свідок 08 серпня 2016 року за участі двох понятих показала механізм та послідовність спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень обвинуваченою.

За висновком судово-медичної експертизи № 3255е від 25 серпня 2016 року (а.с.41-42), враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує свідок ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту від 08 серпня 2016 року.

Доводи обвинуваченої про те, що тілесні ушкодження у вигляді синців на потерпілій були ще до початку конфлікту, спростовані показами свідка ОСОБА_8 , яка показала суду, що перебувала разом з ОСОБА_4 і до конфлікту синці у останньої були відсутні.

Покази ОСОБА_5 про те, що вона тілесні ушкодження ОСОБА_4 не спричиняла, спростовані такими, що повністю узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, показами потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 , результатами проведених для їх перевірки слідчих експериментів та висновків судово-медичних експертиз, які підтвердили спроможність спричинення тілесних ушкоджень потерпілій у час та за обставин, на які вказують потерпіла і свідок.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки остання своїми умисними діями спричинила потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Визначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченої.

Остання має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не має постійного джерела доходу, до кримінальної відповідальності притягається вперше, у вчиненому не розкаялася.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочину, щодо жінки, яка завідомо для винного, перебувала у стані вагітності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

05.10.2016