Справа № 199/4789/16-к
ВИРОК
іменем України
2016 року жовтня місяця 04 дня м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000405 від 17.05.2016 відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську (м. Дніпро), українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм в СПД « ОСОБА_4 », не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого в квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 16.05.2016 приблизно о 18:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті, тобто вище ніж 60 км/год. по Донецькому шосе, зі сторони проспекту Миру в напрямку вулиці Висоцького в місті Дніпро.
Під час руху по Донецькому шосе в місті Дніпро водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість виявити забороняючий йому сигнал світлофору, а також транспортний засіб, який стояв в попутному з ним напрямку руху по суміжній смузі праворуч перед регульованим пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів, які рухалися по пішохідному переході на зелений сигнал світлофора, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 , аж до повної зупинки транспортного засобу, після чого не переконавшись у безпечності руху регульованого пішохідного переходу та відсутності на ньому пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у результаті чого на пішохідному переході в районі е/о № 252, допустив наїзд передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 , на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які рухалися по вищезазначеному регульованому пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля.
Своїми діями водій автомобіля «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3. (б), 12.4, 18.4, 8.7.3, 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
- п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян; завдавати матеріальних збитків»;
- п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»;
- п. 18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;
- п. 8.7.3. «Сигнали світлофору мають такі значення»;
- ««е» червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух...»»
- п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсійного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїжджою частиною не створюючи перешкод для руху пішоходів»;
Порушення п.п. 8.7.3 (е) та 8.10. Правил Дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної події, у результаті якої пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла. Відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, епідуральної гематоми в лобній долі праворуч малого об`єму, перелому кісток склепіння та основи черепу (перелому лобної кістки з переходом на поверхню та нижню стінки лівої орбіти), перелому виличної кістки ліворуч, пневмоцифалії, забійної рани в області лівої надбрівної дуги, синців в параорбітальних областях, виличній області ліворуч та праворуч, в лобній області. Саден на грудній клітині. Закритих переломів лонної та сідничної кісток ліворуч з задовільним стоянням уламків. Садна правого колінного суглобу.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими були виступаючі частини рухомого транспортного засобу з послідуючим падінням на дорожнє покриття, за умов дорожньо- транспортної пригоди.
Вищезазначені тілесні ушкодження утворились одночасно або в короткий проміжок часу від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі за обставин дорожньо-транспортної пригоди.
За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Крім того, невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної події, у результаті якої і пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла. Закритої черепно-мозкової травми. Перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Перелому даху вертлюжної западини ліворуч. Уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки за зміщенням уламків, з масивною рвано-скальпованою раною по внутрішній поверхні правого стегна в середній третині. Синця на задній поверхні правого передплічча в середній третині та синця на тильній поверхні правої кисті.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у вигляді: сумісної тупої травми тіла, можливо вказати, що вони спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли із значною силою в ліву половину тулуба, якими були виступаючі частини рухомого транспортного засобу з послідуючим падінням на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди.
За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах, викладених вище, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і суду показав, що він дійсно 16.05.2016, приблизно о 18:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 , рухався по Донецькому шосе, зі сторони проспекту Миру в напрямку вулиці Висоцького в місті Дніпро, де здійснив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які рухались по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора з право на ліво відносно напрямку руху його автомобіля. Він опинився в стані шоку, вибіг зі свого автомобіля та почав надавати першу медичну допомогу. Обвинувачений ОСОБА_3 , просив суд при визначенні покарання врахувати те, що на теперішній час він відшкодував потерпілій ОСОБА_7 у якості відшкодування заподіяної шкоди грошові кошти в сумі 9800.00 гривень, також допомагав сам та за допомогою волонтерів під час знаходження потерпілих в лікарнях. Робив це добровільно. Стосовно цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 та її позову як законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, як в частині моральної шкоди так і матеріальної. Просить призначати йому покарання не пов`язане з позбавлення волі та без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки професія водія є його джерелом існування. Винним визнає себе повністю, оскільки від його дій при перевищенні швидкості руху, потерпілі отримали тілесні ушкодження.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , з врахуванням повного визнання ним вини, у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- показами потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що 16.05.2016 близько 18:00 години вона разом зі своїм малолітнім сином рухались на зелений сигнал світлофора по пішохідному переходу, розташованому по Донецькому шосе в місті Дніпро, а автомобіль марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_3 рухався зі сторони проспекту Миру в напрямку вулиці Висоцького в місті Дніпро, де водій ОСОБА_3 , не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля, скоїв на них наїзд, спричинивши їй та її малолітньому сину тяжкі тілесні ушкодження у вигляді їй: сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, перелому даху вертлюжної западини ліворуч, уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки за зміщенням уламків, з масивною рвано-скальпованою раною по внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, синців; малолітньому сину ОСОБА_10 : сумісної тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, перелому кісток склепіння та основи черепу, перелому виличної кістки ліворуч, забійної рани в області лівої надбрівної дуги, синців, саден, закритих переломів лонної та сідничної кісток ліворуч з задовільним стоянням уламків. На теперішній час в рахунок відшкодування заподіяної їй шкоди вона отримала від обвинуваченого грошові кошти в сумі 9800.00 гривень. Позовні заяви підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх в повному об`ємі, оскільки і вона і її син досі потребують тривалого лікування.
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 16.06.2016 року з фото-таблицею та схемою до нього, відповідно до якого проведені необхідні виміри по Донецькому шосе в районі е/о 252, від вулиці Демент`єва до вулиці Висоцького в місті Дніпро, де відбувся наїзд на пішоходів, на час огляду з 19.00 години до 20.35 годині стан асфальтобетонного покриття сухе, чисте (відсутня волога, пил, бруд, пісок, нафтопродукти), призначено для руху в одному напрямку, має три смуги для руху в одному напрямку, які розділені смугами білого кольору. На проїзній частині нанесені лінії горизонтальної розмітки білого кольору згідно розділу 34 Правил дорожнього руху 1.5. До проїзної частини примикає бордюрний камінь. Огляд проводився у світлу пору доби. Наявність приладів відео спостереження на місці ДТП та за напрямками руху не виявлено. Видимість з загального місця водія не обмежена. Об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху не виявлено. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП не виявлено. У автомобіля «ВАЗ 21061», р/н ш2772ДП розбита передня фара;
- актом прийому-здачі транспортного засобу від 16.06.2016, відповідно до якої у автомобіля «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_1 деформований передній бампер, розбито скло лівої передньої фари;
- довідкою з КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня», відповідно до якої малолітній потерпілий ОСОБА_10 доставлена до приймального відділення з діагнозом: проникаюча ВЧМТ. Гострий забій головного мозку ІІ ступеня;
- довідкою з КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.. І.І. Мечнікова», відповідно до якої потерпіла ОСОБА_7 доставлений до приймального відділення з діагнозом: відкритий перелом лівого стегна, велика рвана рана лівого стегна;
- висновком судово-медичної експертизи № 2101-е/80 від 30.05.2016, згідно якого в ході проведення експертизи у малолітнього потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, епідуральної гематоми в лобній долі праворуч малого об`єму, перелому кісток склепіння та основи черепу (перелому лобної кістки з переходом на верхню та нижню стінки лівої орбіти), перелому виличної кістки ліворуч, пневмоцефалії, забійної рани в області лівої надбрівної дуги, синців в пара орбітальних областях, виличній області ліворуч та праворуч в лобній області; саден на грудній клітині; закритих переломів лонної та сідничної кісток ліворуч з задовільним стоянням уламків; садна правого колінного суглобу. Виявлені у малолітнього потерпілого тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими були виступаючи частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, на підставі п. 2.1.3-б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» № 6, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації (стан хворого на момент госпіталізації), можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ДОКЛ, тобто і в термін на який вказує слідчий у постанові. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими були виступаючи частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди, тобто і за механізмом вказаним слідчим у постанові. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у малолітнього потерпілого тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими були виступаючи частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди та в момент первинного контакту пішохід ОСОБА_10 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні і був звернутий лівою поверхнею тіла до травмую чого предмету (транспортного засобу);
- висновком судово-медичної експертизи № 2115-е від 31.05.2016, згідно якого в ході проведення експертизи у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, перелому даху вертлюжної западини ліворуч, уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки за зміщенням уламків, з масивною рвано-скальпованою раною по внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, синця на задній поверхні правого передпліччя в середній третині та синця на тильній поверхні правої кисті. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень у вигляді сумісної тупої травми тіла, можливо вказати, що вони спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими були виступаючи частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженої на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження, на підставі п. 2.1.3-м «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» № 6, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень у вигляді сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли зі значною силою в ліву половину тулуба, якими були виступаючи частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженої на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди, тобто і за механізмом вказаним слідчим у постанові. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень у вигляді сумісної тупої травми тіла та розташування пошкоджень на транспортному засобі, можливо вказати, що в момент первинного контакту пішохід ОСОБА_7 знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні і була звернута лівою поверхнею тіла до травмую чого предмету (транспортного засобу). Враховуючи розташування переломів на правій та лівій нижніх кінцівках, наявність масивної рвано-скальпованої рани на внутрішній поверхні правого стегна, можливо вказати, що в момент первинного контакту пішохід ОСОБА_7 знаходилась в кроковому положенні;
- висновком експерта № 5/10.2-446 від 06.06.2016 за результатами дослідження технічного стану транспортного засобу, згідно якого на момент експертного огляду передня та задня підвіски, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 2106» знаходяться в працездатному стані;
- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 5/10.4-448 від 14.06.2016, згідно якого місце наїзду автомобіля «ВАЗ-2106» на пішоходів в повздовжньому напрямку відносно меж проїзної частини було розташоване на деякій відстані перед плямою бурого кольору. Встановити експертним шляхом на якій саме відстані, а також як розташовувалося місце наїзду на пішоходів щодо меж проїзної частини дороги та нерухомих орієнтирів (у метрах) в поперечному напрямку не надається можливим. Швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2106» перед початком гальмування була не менш ніж 68,1…..69,1 км/год.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2016 з план-схемою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 в присутності двох понятих та спеціаліста АТЕ вказав на обставини наїду автомобіля марки «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що мало місце 16.05.2016 приблизно о 18:00 годині по Донецькому Шосе, в напрямку вул. Висоцького в місті Дніпро;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2016 з план-схемою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 в присутності двох понятих та спеціаліста АТЕ вказав на обставини наїду автомобіля марки «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що мало місце 16.05.2016 приблизно о 18:00 годині по Донецькому Шосе, в напрямку вул. Висоцького в місті Дніпро;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2016 з план-схемою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 в присутності двох понятих та спеціаліста АТЕ вказала на обставини наїду автомобіля марки «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що мало місце 16.05.2016 приблизно о 18:00 годині по Донецькому Шосе, в напрямку вул. Висоцького в місті Дніпро;
- висновком судової авто-технічної експертизи №5/10.1-549 від 23.06.2016, відповідно до якого, в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху. Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 (е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 не відповідали п.п. 8.7.3 (е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП;
- протоколом огляду диску з відеозаписом від 13.06.2016 за участі понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , відповідно до якого на відеозапису зафіксовано факт наїзду автомобіля марки «ВАЗ-21061», р/н НОМЕР_1 під керування обвинуваченого ОСОБА_3 на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що мало місце 16.05.2016 приблизно о 18:00 годині по Донецькому Шосе, в напрямку вул. Висоцького в місті Дніпро при вищевикладених обставинах;
- речовими доказами, яким визнано: автомобіль марки «ВАЗ-2106», р/н НОМЕР_1 ; DVD-диск з відеозаписом з нагрудного знаку відеореєстратора співробітника поліції.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оцінюючи докази в їх сукупності, відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно з необережності і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину визнав повністю, щиро розкаявся, негативно оцінив свій злочин, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, але відносно нього на теперішній час в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за ч. 3 ст. 296 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, за місцем працевлаштування характеризується з позитивної сторони, на протязі розгляду справи судом частково відшкодував заподіяну шкоду, оплативши частину витрат в сумі 9 800 грн. на лікування потерпілій ОСОБА_7 та малолітньому потерпілому ОСОБА_10 , однак які є не суттєвими з огляду на суму, потребуєму на лікування потерпілих, є учасником бойових дій, має на утриманні дружину ОСОБА_16 , яка перебуває в стані вагітності, думку потерпілої ОСОБА_7 .

Суд відносить: часткове відшкодування потерпілій ОСОБА_7 заподіяної шкоди, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину до обставин що, згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Суд відносить до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, вчинення злочину, щодо малолітньої особи, оскільки згідно свідоцтва про народження ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент вчинення злочину і на теперішній час є малолітньою особою, якій спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, наслідки, які настали від дій обвинуваченого, стан здоров`я потерпілих на теперішній час, те що він скоїв наїзд на двох пішоходів, які переходили проїзну частину по пішохідному переходу, один з який є малолітньою особою, у зв`язку з чим вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі, однак в межах мінімальної санкції статті обвинувачення, враховуючи думку потерпілої та представника потерпілих. Разом з тим, ОСОБА_3 скоїв тяжкий необережний злочин, який у теперішній час представляє велику суспільну небезпеку та є актуальним питанням у суспільстві, об`єктом якого є безпека руху, а його додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я людей. Тому, суд вважає, що до ОСОБА_3 , з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, грубого порушення ним правил дорожнього руху, наслідком якого сталося ДТП та спричинення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, від яких ОСОБА_7 до теперішнього часу самостійно не може пересуватись, повинно бути призначене додаткове покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керувати транспортним засобами на певний строк.
З огляду на вказане, саме, це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов, який вона уточнила у суді, та із врахуванням добровільного відшкодування обвинуваченим 9800.00 гривень, вона просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 3 209 гривень 20 копійок та моральну шкоду в розмірі 100 000.00 гривень.
Законним представником малолітнього потерпілого в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 заявлений цивільний позов, який вона уточнила в ході розгляду кримінального провадження, та просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 4 775 гривень 04 копійки та моральну шкоду в розмірі 100 000.00 гривень.
Прокурор ОСОБА_5 позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 та законного представника малолітнього потерпілого в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_8 позовні вимоги визнали повністю.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди, заподіяної в наслідок злочину, підлягають задоволенню в повному обсязі та позовні вимоги законного представника малолітнього потерпілого в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди, заподіяної в наслідок злочину, підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 3 Конституції України, Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Закон України, від 30.06.1993, № 3353-XII "Про дорожній рух", визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища. Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України ( ст. 53 Закону).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тому позовні вимоги про стягнення майнової шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 та законного представника малолітнього потерпілого в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 підлягають повному задоволенню і з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягає стягненню сума в розмірі 3 209 гривень 20 копійок і на користь законного представника малолітнього потерпілого в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 підлягає стягненню сума в розмірі 4 775 гривень 04 копійки.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.
У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_7 , їх тривалістю в результаті отриманої травми, об`єктивно і вимушено відбулися негативні зміни в її життєвих стосунках, які потребують тривалого відновлення, неможливість пересуватися без сторонньої допомоги, переживання за сина ОСОБА_10 , який також отримав тілесні ушкодження від протиправних дій ОСОБА_3 , душевні страждання пережиті внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, негативний вплив на стан здоров`я, тому ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд вважає, що заявлена сума 100 000.00 гривень в якості компенсації моральної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України.
У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс малолітній потерпілий, їх тривалістю в результаті отриманої травми об`єктивно і вимушено відбулися негативні зміни в його життєвих стосунках, які потребують досить тривалого відновлення, душевні страждання, пов`язанні з тим, що вже кілька місяців малолітній потерпілий не може розвиватися духовно та фізично та переживаннями, пов`язаними з можливістю залишитися тяжкім наслідкам після ДТП на все життя, тому ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд вважає, суму 100 000.00 гривень в якості компенсації моральної шкоди обґрунтованою і з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь законного представника малолітнього потерпілого в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 підлягає стягненню сума в розмірі 100 000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди.
По даному кримінальному провадженню проведені: судова експертиза за результатами дослідження технічного стану транспортного засобу; судова авто-технічна експертиза та судова транспортно-трасолгічна експертиза у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України в Дніпропетровської області, загальна вартість яких складає 2286,96 гривень.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи за результатами дослідження технічного стану транспортного засобу; судової авто-технічної експертизи та судової транспортно-трасологічної експертизи (рахунок №004 УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 5/10.2-446 від 06.06.2016 в сумі 703,68 гривень, висновок експерта № 5/10.1-429 від 23.06.2016 в сумі 879,60 гривень та висновок експерта № 5/10.4-302 від 14.06.2016 в сумі 703,68 гривень), на загальну суму 2286,96 гривень.
Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до п. 9) ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Позовну заяву потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину 3 209 гривень 20 копійок (тринадцять тисяч дев`ять) гривень 20 копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000.00 сто тисяч) гривень, а всього 103 209 (сто три тисячі дев`ять) гривень 20 копійок.
Позовну заяву законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_4 ) на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину 4 775 гривень 04 копійки (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 04 копійки та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000.00 (сто тисяч) гривень, а всього 104 775 (сто чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 04 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи за результатами дослідження технічного стану транспортного засобу; судової авто-технічної експертизи та судової транспортно-трасологічної експертизи (рахунок №004 УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 5/10.2-446 від 06.06.2016 в сумі 703,68 гривень, висновок експерта № 5/10.1-429 від 23.06.2016 в сумі 879,60 гривень та висновок експерта № 5/10.4-302 від 14.06.2016 в сумі 703,68 гривень), на загальну суму 2286,96 гривень.
Речові докази:
автомобіль марки «ВАЗ-2106», р/н НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_9 (том № 2 а.с. 21);
DVD-диск з відеозаписом з нагрудного знаку відеореєстратора співробітника поліції зберігати в матеріалах кримінального провадження (том № 2 а.с. 152).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
04.10.2016