Справа № 739/456/15-к
Провадження № 1-кп/739/2/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000221 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печенюги Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІ групи, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення в тому, що 30 травня 2013 року, приблизно об 11 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Центральна в напрямку м. Новгорода-Сіверського, поблизу будинку №45 в с. Печенюги Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в порушення пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та змін, в порушення вимог пункту 10.1 цих же Правил, змінюючи напрямок руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме транспортному засобу мотоциклу «Ява», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку, в порушення пункту 10.4 Правил перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та в порушення пункту 14.3 Правил здійснив перешкоду транспортному засобу під керуванням ОСОБА_8 , який виконував маневр обгону, внаслідок чого відбулося зіткнення обох транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної краніо-фаціально-скелетної травми: ЗЧМТ, забою головного мозку важкого ступеню, з вогнищами геморагічного забою в обох скроневих долях. Травматичного субдурального крововиливу базально з розповсюдженням на СЧЯ. Проникаючого поранення з розривом реберного краю нижньої повіки правого ока, субконюктивного крововиливу правого ока. Даний комплекс тілесних ушкоджень, згідно висновку судово-медичної експертизи №58 від 16 серпня 2013 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за небезпекою для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновків судових експертиз обставин та механізму ДТП №106 від 25 березня 2014 року та №590 від 27 грудня 2014 року порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України не визнав та дав показання про те, що його водійський стаж становить 6 років, він випадків порушення правил дорожнього руху не допускав. 30 травня 2013 року приблизно між 10 год. 45 хв. та 11 год. 00 хв. він виїхав на своєму автомобілі марки ВАЗ від будинку своєї матері, розташованого в с. Печенюги. Погодні умови були нормальними, дорога була суха, добре проглядалася в обох напрямках, світило сонце. У дзеркало заднього виду побачив, що позаду на відстані 150-200 м стоять два комбайни. Рухаючись по дорозі у дзеркала заднього виду бачив у далечині транспортний засіб, схожий на мопед чи мотоцикл, у вигляді матеріальної точки, відстань до нього назвати точно не зміг, але приблизно вона становила 300-400 м., транспортний засіб рухався, але з якою швидкістю йому не відомо. Безпосередньо після цього, перебуваючи за 50-60 метрів від перехрестя вул. Центральна з вул. Газовою увімкнув сигнал лівого повороту та зайняв крайнє ліве положення у своєму напрямку руху, тобто посеред дороги, оскільки мав намір повернути ліворуч, знизив зшидкість, але не зупинявся, пропустив ОСОБА_10 , яка велосипедом рухалася у зустрічному напрямку, та проїздила перехрестя вказаних вулиць, розминулися вони за 3-4 м перед поворотом, переконався у безпечності маневру, подивившись у дзеркало заднього виду, нікого не побачив. Оскільки перешкод для маневру не було почав здійснювати поворот ліворуч і відчув удар в лівий бік автомобіля та побачив як «кувирком» покотився мотоцикл. Він зупинив автомобіль і вийшовши побачив, що потерпілий лежить без свідомості, а пасажир мотоциклу стоне. На місце події прибігли жителі села, було викликано швидку медичну допомогу та міліцію. Пізніше очевидці розповідали, що того дня бачили як потерпілий і ще двоє жителів села щось пили, а також, що він купував у магазині пиво та вживав його. Після виздоровлення потерпілого ОСОБА_8 вони з ним написали розписки про відсутність у них один до одного претензій. Під час досудового розслідування він брав участь у слідчому експериментів під час якого розповів всі обставини події, при цьому у нього не запитували про велосипедиста ОСОБА_10 , тому він про це й не розповідав. Також приходив до свідка ОСОБА_11 аби дізнатися чи відомо йому щось про обставини ДТП. На місці ДТП дорожніх знаків не було, періодично вони встановлюються при виїзді з вул. Газової на вул. Центральну, але стовпчики, на яких вони кріпляться, з часом руйнуються і знаки падають, після чого зникають. Потерпілому шкоду не відшкодовував, але пропонував допомогу по господарству.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_8 дав показання про те, що у нього є посвідчення водія категорій А, В, С1, С з 2009 року і він має досвід керування транспортними засобами, обізнаний з правилами дорожнього руху. 29 травня 2013 року придбав мотоцикл «Ява». Наступного дня, приблизно о 10 год. 45 хв. перебуваючи в с. Печенюги сестра попросила покатати її на придбаному мотоциклі на що він погодився. Погода на той час була сонячна, видимість ніщо не обмежувало, його мотоцикл був справний. Сестра сіла на мотоцикл позаду нього, захисних шоломів вони не вдягали. Спершу вони поїхали по дорозі в бік Семенівського району, а потім розвернулися і поїхали у зворотному напрямку. Далі побачив попереду автомобіль, який належить його знайомому ОСОБА_12 . Наближаючи до нього він переконався, що позаду нікого немає, зрозумів, що на автомобілі не включено сигналу повороту та почав його обгін включивши сигнал повороту ліворуч. Обгін розпочав за 50-60 м. до автомобіля. Коли ж порівнявся з автомобілем то останній різко повернув ліворуч і відбулося зіткнення транспортних засобів внаслідок якого його сестра впала з мотоциклу, а він втримався. Далі втратив свідомість. Його мотоцикл викинуло на ліве узбіччя. Це останнє що він може пригадати. Без свідомості перебував 9 діб. Поворот автомобіля для нього був несподіваним.

Швидкість руху на момент здійснення обгону становила 50-60 км/год., при цьому швидкість автомобіля становила приблизно 40 км/год., швидкості та напрямку руху не змінював. Дорожньої розмітки на проїжджій частині не було. Рухався він по правій частині дороги, автомобіль рухався ближче до правої частини дороги. Інших осіб та учасників дорожнього руху він не бачив. На момент дорожньо-транспортної пригоди він не перебував під впливом препаратів, які б містили наркотичні речовини чи спирт. На його думку місце зіткнення не є перехрестям, а є місцем примикання дороги з грунтовим покриттям, яка веде до іншої вулиці села. На даний час у зв`язку з травмуванням в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому встановлено другу групу інвалідності і він продовжує лікування. Раніше працював в органах внутрішніх справ, однак у зв`язку з отриманими ушкодженнями за станом здоров`я змушений був звільнитися. Свій цивільний позов підтримує повністю.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 дав показання про те, що потерпілий є його сином. 30 травня 2013 року він очікував на його повернення додому в с. Печенюги з м. Новгорода-Сіверського. Згодом син приїхав на мотоциклі, а коли збирався знову поїхати вийшла його донька, яка попросила сина покатати її на мотоциклі. Син погодився і вони поїхали при цьому захисних шоломів не одягли. Згодом він почув «хлопок» та брязків металу з того боку куди поїхали його син з донькою, після чого взяв велосипед та їхав у тому ж напрямку. Прибувши на місце побачив ОСОБА_14 , його автомобіль, який стояв зустрічній полосі проїжджої частини ближче до її центру, а також сина та доньку, які були без свідомості. Буркеня ОСОБА_15 сказав, що не бачив звідки вони взялися. Далі з`явився ОСОБА_16 який цікавився «що сталося», потім ОСОБА_10 , яка повідомила, що бачила автомобіль та мотоцикл, далі зявилися інші жителі села та його дружина. Згодом донька прийшла до тями. Потім прибула карета швидкої медичної допомоги і його дітей було доставлено до лікарні в м. Новгород-Сіверський, а звідти до м. Чернігова. На лікування вони витрачали власні кошти, зокрема брали їх в кредит. На момент дорожньо-транспортної пригоди його діти були тверезі. Їхній транспортний засіб був справний. Після даної пригоди син тривалий час лікувався і продовжує лікування на даний час, йому встановлено другу групу інвалідності. Під час подальшого розслідування він участі в проведенні слідчих дій не брав, але спостерігав за проведенням однієї з них за участі експертів з м. Чернігова.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 дав показання про те, що він знайомий з обвинуваченим та потерпілим. В один із днів, точної дати пригадати не зміг, він повертався додому з бідоном води і бачив як обвинувачений їхав на автомобілі по правій частині дороги в бік м. Новгорода-Сіверського. Далі побачив потерпілого на мотоциклі, який їхав позаду автомобіля по правій частині дороги після чого переїхав на ліву частину дороги та почав обгін автомобіля, в якому був увімкнений сигнал лівого повороту і який почав здійснювати поворот. При цьому передні колеса автомобіля були вже на лівій половині дороги, а задні ще на правій половині. Потім сталося зіткнення автомобіля і мотоцикла. Він бачив момент зіткнення оскільки після проїзду мотоцикла дивився йому в слід. Далі він зайшов у двір свого господарства. Після цього прийшов на місце ДТП і бачив там інших осіб, зокрема й батька потерпілого. З якою швидкість рухався автомобіль та мотоцикл сказати не зміг. Мотоцикл потерпілого він побачив коли обвинувачений вже проїхав повз нього і почав здійснювати поворот з увімкненим показником повороту. Після ДТП до нього приходив обвинувачений, який цікавився у нього чи бачив він як відбулося ДТП і на це він відповів йому що так і розповів про все що бачив, жодного впливу на нього ніхто не чинив. Також коли він повертався з магазину його зустрів батько потерпілого який сказав йому говорити правду. Після ДТП його допитував слідчий міліції в присутності педагога та матері, за результатами допиту він підписав протокол, який склав слідчий. Згідно дослідженої у судовому засіданні характеристики свідок ОСОБА_11 за місцем проживання характеризується позитивно.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 дала показання про те, що раніше вона працювала на фермі ТОВ «Мрія». Повертаючись додому в один із днів по провулку, що веде до центральної дороги с. Печенюги та побачила як по ній проїхав автомобіль, який рухався повільно ближче до тієї сторони в яку повертав. На зустріч їй велосипедом проїхала її сусідка. Оскільки у неї був з собою велосипед то вона вирішила наздогнати на ньому свою сусідку. В цей час побачила як за автомобілем проїхав мотоцикл на якому було двоє осіб, задній пасажир смикав водія за одяг. Мотоцикл їхав по центру дороги. Далі вона почула удар. На той час перебувала від дороги приблизно за 30 м. Поставивши велосипед вона вийшла на дорогу де побачила, що автомобіль стоїть на дорозі, а мотоцикл лежить. Також лежали водій та пасажир мотоциклу. Коли вона підійшла до пасажира мотоциклу, яким була сестра потерпілого ОСОБА_18 , то остання сказала їй «я ж йому казала «машина», після цього ОСОБА_18 втратила пам`ять. Сам момент зіткнення транспортних засобів вона не бачила. На місці події після ДТП бачила батька потерпілого. Чи був в автомобілі ще хтось крім водія не пригадує. У подальшому мешканці села збирали гроші на лікування потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 дав показання про те, що він прийшов на місце дорожньо-транспортної пригоди після того як вона сталася. Там бачив потерпілого та його сестру, які лежали на землі, поряд з ними була їхня матір. Також він бачив автомобіль, який стояв на перехресті доріг. На його думку неправим у цій ситуації був потерпілий, який здійснював обгін на перехресті коли обвинувачений здійснював поворот. У подальшому він брав участь в якості понятого під час огляду місця події, який здійснювали співробітники міліції. Під час огляду здійснювалися вимірювання, перевіряли чи працюють в автомобілі сигнали поворотів. Розмітки та знаків на дорозі не було. Співробітниками ВДАІ було складено акти та схему ДТП. Особисто він зауважень до складених документів не мав. Також на місці ДТП бачив батька потерпілого та інших осіб. Мотоцикл був пошкоджений, у ньому нічого не перевіряли. Коли він прийшов на місце ДТП то у автомобіля працював сигнал повороту ліворуч, у подальшому його вимкнув співробітник ВДАІ. Автомобіль був розміщений на центральній вулиці села передом в напрямку м. Новгорода-Сіверського. В тому місці вона перетинається з іншою вулицею, яка використовується для руху транспортними засобами і на ній знаходяться господарства жителів села.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 дала показання про те, що вона знайома як з обвинуваченим, так і з потерпілим. Пригадала як приблизно три роки тому в один із днів вранці вона їхала в с. Печенюги велосипедом з магазину додому в сторону Семенівського району. Коли проїхала одне з перехресть, одна з доріг якого веде до господарства обвинуваченого, то побачила як назустріч їде автомобіль в якому з її боку був увімкнений мигаючий сигнал жовтого кольору. Автомобіль їхав не дуже швидко серединою дороги. Далі побачила як їй на зустріч їде мотоцикл на якому знаходилося дві особи. Після цього вона почула удар, але продовжила рух. Після даної події її допитував слідчий, якому вона дала такі ж свідчення.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 дала показання про те, що вона була класним керівником свідка ОСОБА_11 . Також була присутня під час його допиту слідчим. ОСОБА_11 розповів слідчому, що коли їхав по воду то бачив як сталася ДТП та сказав, що в автомобілі обвинуваченого сигнал повороту не був включений. Його показання були правильно викладені у протоколі допиту. Жодного тиску з боку слідчого не було. Цей протокол підписав ОСОБА_11 , його матір та вона. Характеризуючи ОСОБА_11 зазначила, що під час навчання у школі він перебував на обліку як правопорушник, схильний до брехні, певний час він навчався в м. Шостка, але зараз знову повертається до школи с. Печенюги, водночас визнала, що надавала йому позитивну характеристику для навчання у закладі м. Шостка.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 дала показання про те, що потерпілий є її рідним братом, а обвинувачений кумом. 30 травня 2013 року приблизно о 10 год. 45 хв. до їхнього будинку приїхав її брат ОСОБА_8 на своєму мотоциклі. Далі вони вирішили проїхатися на мотоциклі до кінця села. При цьому захисні шоломи залишили на лавці біля дому. Їхали вони зі швидкістю 55-65 км. на год. Під час руху вона побачила попереду приблизно за 200 м. автомобіль жовтого кольору. Десь за 20 м. до автомобіля та 50 м. до перехрестя її брат почав обгін даного автомобіля, виїхавши на ліву сторону дороги, автомобіль же рухався по своїй стороні. Далі, приблизно за 5-10 м. до перехрестя, коли вони на мотоциклі майже порівнялися з автомобілем то останній різко повернув ліворуч і вони вдарилися в нього. В автомобілі покажчик повороту увімкнено не було. На дорозі вона нікого більше не бачила, при цьому бачила ОСОБА_11 , який стояв біля свого дому, під час пригоди вони з братом були тверезі. Її брат має досвід керування мотоциклом. Під час руху вона самих покажчиків повороту мотоцикла не бачила, але рука її брата була біля перемикача поворотів тому вона зрозуміла, що він збирається включити поворот. Швидкість автомобіля була рівномірною приблизно 40-50 км. на год. На момент зіткнення вони з братом на мотоциклі перебували на лівій стороні дороги, автомобіль з яким зіткнулися вона впізнала як такий, що належав обвинуваченому ОСОБА_6 . Після зіткнення втратила свідомість, коли ж прийшла до тями то бачила поряд батька та ОСОБА_17 , чи казала їм щось після того як прийшла до тями не пригадує. Після пригоди її брат перебував без свідомості, тривалий час лікувався, у зв`язку з травмою голови, отриманою внаслідок ДТП йому встановлено групу інвалідності. Після ДТП обвинувачений приходив до них та приносив гроші у сумі 1 000 грн., при цьому вибачався і казав, що винен. Мешканці їхнього села також збирали гроші на лікування брата.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 дав показання про те, що він брав участь в якості понятого в проведенні слідчих експериментів в яких брали участь також обвинувачений та потерпілий. Пригадав, що ніяких заяв він під час проведення слідчих експериментів не висловлював, інших подробиць не пригадав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_23 дав показання про те, що він брав участь в огляді місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі обвинуваченого та потерпілого, а також в складанні схеми. Він підписував складені працівниками міліції документи. Жодних заяв чи зауважень не мав. На момент огляд місця пригоди жодних знаків там не було. Водночас приблизно за півроку до вказаної пригоди на місці ДТП, на виїзді з провулку на дорогу був знак «уступи дорогу». Під час проведення огляду на дорозі стояв автомобіль марки «жигулі», який належить ОСОБА_6 , у нього був ввімкнений сигнал повороту також бачив мотоцикл марки «Ява». В ході огляду працівники міліції перевіряли справність приладів автомобіля. В його присутності було здійснено заміри, які згодом повторно були зроблені працівниками міліції, що прибули з м. Чернігова.

Допитаний у судовому засіданні головий експерт сектору автотехнічної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_24 після ознайомлення з висновками експерта №106 від 25 березня 2014 року та №590 від 27 грудня 2014 року заявив, що вказані висновки були складені ним на підставі постанов слідчого та даних, які містилися у відповідних постановах і матеріалаха кримінального провадження. Він клопотав перед слідчим про надання додаткових даних, але слідчий їх не надав. В ході проведення експертних досліджень ним було встановлено, що обвинувачений не дотримався вимог пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України, свої висновки повністю підтримує.

Також зазначив, що увімкнення показника повороту попереджає про намір здійснити маневр, але не надає пріоритету в русі. Водій зобов`язаний переконатився в безпечності маневру під час його здійснення і якщо це становить небезпеку, то водій зобов`язаний відмовитися від здійснення маневру Стосовно дій, які обвинувачений мав здійснити, пояснив, що спершу перед зміною напрямку руху, він має переконатися у відсутності небезпеки для руху інших учасників, якщо інший транспотний засіб почав його обгін, то він не повинен чинити йому перешкод. Далі водій має увімкнути світлову сигналізацію за 50 м., якщо поворот здійснюється в межах населеного пункту. Потім водій має зайняти відповідне місце на дорозі. Далі водій має переконатися у відсутності небезпеки перед початком повороту, зокрема подивитися у дзеркала, перевірити чи немає зустрічного транспортного засобу, при цьому Правила дорожнього руху не регламентують питання того яким саме чином водій має переконатися в безпечності маневру. Після цього, якщо немає перешкод, водій може виконати маневр. Увімкнення сигналу повороту не свідчить про здійснення маневру повороту, зайняття водієм автомобіля крайнього положення перед початком повороту є зміною траєкторії руху автомобіля.

Експерт вказав, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження він дійсшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода відбулася біля примикання доріг, а не біля перехрестя, оскільки знаків пріоритету на місці ДТП не було, він звертався до слідчого з клопотанням про надання відомостей чи є це перехрестям, але відповіді не отримав. Якби були відомості про те, що місце ДТП є перехрестям, то висновки були б іншими. На місці дорожньо-транспотної пригоди він не був. На схемі до протоколу огляду місця ДТП не було відомостей про сліди ковзання мотоциклу чи юзу після зіткнення, а також даних про те, що після зіткнення мотоцикл впав. Вказав, що за слідами ковзання можливо визначити швидкість руху транспортного засобу, однак він на фотознімках до протоколу огляду місця ДТП слідів ковзання не бачив.

Висновок про те, що обвинувачений не переконався в безпечності свого маневру та про невідповідність його дій вимогам Правил дорожнього руху був зроблений виходячи з того, що сталася дорожньо-транспортна пригода, однак досліджень з цього приводу не проводив. Даних про те, що на зустріч транспортним засобам рухався велосипедист у нього не було і відповідно це не враховувалося при проведенні експертизи. Дослідження щодо наявності безпечних інтервалів між транспортними засобами при здійсненні обгону ним не проводилися. Дії потерпілого на відповідність вимогам Правил дорожнього руху він не оцінював, оскільки відповідні питання не ставилися. Також ним не розглядалося питання щодо спроможності з технічної точки зору показань потерпілого. При цьому вказав, що неспроможними з технічної точки зору є показання потерпілого про те, що коли мотоцикл під його керуванням порівнявся з автомобілем то останній різко повернув ліворуч і відбулося зіткнення транспортних засобів.

Допит у судовому засіданні старший судовий експерт сектору автотехнічих досліджень Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_25 з приводу складеного ним висновку експерта №219 від 26 травня 2016 року заявив, що він працює експертом з 2005 року, має свідоцтво на право праведення відповідної експертизи, періодично підтверджує свою кваліфікацію. В ході проведення експертизи ним із застосуванням відповідних формул та методик з урахуванням коефіцієнту бокового ковзання по сухому грунтовому покриттю було встановлено швидкість мотоцикла «Ява-350» під керуванням ОСОБА_8 в момент первинного контакту з грунтовим узбіччям після зіткнення з автомобілем, яка становила не менше 81,2-84 км/год. Встановити швидкість вказаного мотоцикла до моменту зіткнення з автомобілем могла бути встановлена за гальмівним шляхом, однак такий слід на місці пригоди був відсутній. Об`єктивна слідова інформація, яка міститься у схемі до протоколу огляду місця ДТП вказує, що після контакту з автомобілем мотоцикл рухався в горизонтальному положенні у боковому ковзанні і не міг знаходитися у вертикальному положенні на колесах, виходячи з відомостей, які містяться у протоколі огляду та доданих до нього фотознімках і схемі на дорожному покритті сліди ковзання мотоцикла відсутні.

З приводу зазначення у висновку про невідповідність дій водія мотоциклу вимогам пункту 14.6 ПДР України, якою заборонено обгін на перехресті експерт зазначив, що дані про те, що місце ДТП є нерегульованим перехрестям містилися в ухвалі суду про призначення експертизи. При цьому пояснив, що для з`ясування того чи є місце ДТП перехрестя необхідно встановити чи має дорога, яка перетинає вул. Центральну, наскрізний проїзд і чи веде вона до іншої дороги, якщо так, то це є перехрестя, якщо ж вона веде до прилеглої території, то місце ДТП не буде розглядатися як перехрестя. Водночас навіть якщо місце ДТП не було перехрестям і відповідно не було невідповідності дій водія мотоцикла вимогам пункту 14.6 ПДР України, це не змінить висновку про те, що дії водія мотоцикла не відповідали вимогами пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» ПДР України.

При складанні висновку він враховував дорожню обстановку на місці ДТП, яка сталася у світлу пору доби, погодні умови, те що видимість водія мотоцикла не була обмежена і він бачив попереду автомобіль. При цьому водій мотоцикла рухався з перевищенням максимальної швидкості, тобто діяв не у відповідності до вимог пункту 12.4 ПДР України, виконуючи обгін автомобіля не дотримався безпечного бокового інтервалу, хоча міг не виконувати обгін, а взявши ближче до правого краю проїжджої частини продовжувати рух прямо по дорозі, оскільки автомобіль не створював перешкод для його руху. В результаті дій водія мотоциклу на дорозі виникла аварійна обстановка, водночас для мотоцикла не виникало небезпеки для руху і такий термін в даній ситуації щодо мотоцикла застосовуватися не може, оскільки для водія мотоцикла не було раптової зміни дорожньої обстановки, при цьому послався на методики, які використовував під час експертних досліжень.

Оскільки враховуючи ширину дороги, габаритну ширину автомобіля та мотоцикла, їх розташування експерт зазначив, що водій мотоцикла не дотримався безпечного бокового інтервалу під час здійснення обгону автомобіля, його дії не відповідали вимогам, передбаченим пунктами 13.1, 13.3, 14.2 ПДР України.

Оцінка дій водія мотоцикла на відповідність вимогам пункту 12.3 ПДР України здійснюватися не може оскільки для нього не виникало небезпеки для руху, а існувала аварійна ситуація.

З приводу висновку про неспроможність показів водія мотоцикла ОСОБА_8 зазначив, що даний висновок був зроблений за результатами експертних досліжень шляхом оцінки показань щодо траєкторії руху, відстаней між транспортними засобами, швидкості руху, і показання про це водія мотоцикла виявилися неспроможними. Його показання про те, що в автомобілі не було увімкнено покажчик лівого повороту він на предмет спроможності не розглядав, оскільки це суб`єктивні дані. Водночас зазначив, що відомості про увімкнення водієм автомобіля сигналу повороту ліворуч були вказані в ухвалі суду про призначення експертизи. При цьому зазначив, що навіть якщо в автомобілі не було увімкнено покажчик лівого повороту, водій мотоцикла не мав права рухатися з лівого боку дорогу та здійснювати обгін автомобіля, оскільки не було безпечного бокового інтервалу для виконання даного маневру, тому це не впливає на висновок про невідповідність дій водія мотоцикла вимогам, передбаченим пунктами 13.1, 13.3 ПДР України.

Стосовно дій водія автомобіля, то їх невідповідності вимогам ПДР України не вбачається, дані про швидкість руху автомобіля 30 км/год містилися в ухвалі суду про призначення експертизи.

Також у судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази:

- рапорти оперативного чергового Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_26 від 30 травня 2013 року про надходження від ОСОБА_6 та ОСОБА_27 повідомлень про те, що на перехресті доріг в с. Печенюги Новгород-Сіверського району Чернігівської області сталася ДТП між автомобілем «ВАЗ-2106» та мотоциклом «Ява-350» (т.1 а.с. 73-75).

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 травня 2013 року з додатками відповідно до якого по вул. Центральній в с. Печенюги Новгород-Сіверського району біля будинку №45 на нерегульованому перехресті в денний час сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , та мотоцикла «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 . На час проведення огляду дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе, дорожні розмітки та знаки відсутні. Автомобіль ВАЗ-2106 розміщений по ходу руху паралельно узбіччю дороги, мотоцикл «Ява-350» знаходиться на узбіччі дороги. Виявлено сліди ковзання металевих частин мотоциклу на узбіччі дороги по ходу руху та спарені сліди гальмування задніх коліс автомобіля. З місця події вилучено автомобіль марки ВАЗ-2106 та мотоцикл «Ява-350» (т.1 а.с. 80-93);

- акт огляду мотоцикла «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 , від 30 травня 2013 року, проведеного у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце на перехресті вулиць Центральна та Газова у с. Печенюги Новгород-Сіверського району, в ході якого встановлено зношеність протектора шини заднього колеса мотоцикла (т.1 а.с. 94);

- акт огляду автомобіля «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , від 30 травня 2013 року, проведеного у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце на перехресті вулиць Центральна та Газова у с. Печенюги Новгород-Сіверського району, в ході якого технічних несправностей оглянутого автомобіля не виявлено (т.1 а.с. 95);

- протокол огляду та перевірки технічного стану мотоцикла «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 , від 30 травня 2013 року, відповідно до якого при огляді встановлено, що в мотоциклі розбите праве дзеркало заднього виду, відсутній покажчик повороту з правого боку ззаду, пошкоджений покажчик повороту з правого боку спереду, деформовано руль, деформована боковина з правого боку, деформована дуга з правого боку, деформована педаль гальма. На момент огляду покажчик спідометра вказує 40 км/год., ручне гальмо пошкоджене, несправностей інших агрегатів і механізмів не виявлено, важіль перемикання швидкості знаходиться на другій передачі (т.1 а.с. 96-97);

- протокол огляду та перевірки технічного стану автомобіля «ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , від 30 травня 2013 року, відповідно до якого при огляді встановлено, що в автомобілі деформовано ліве переднє крило, передній бампер з лівого боку, відірвано дзеркало заднього виду з лівого боку. Також виявлено тертя на лівому передньому крилі і відслоювання фарби, несправностей інших агрегатів і механізмів не виявлено. Ручне гальмо не задіяне, перемикання швидкості знаходиться на третій передачі. Рульове керування, ножне та ручне гальмування відповідають вимогам ПДР. (т.1 а.с. 98-99);

- акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги від 30 травня 2013 року, відповідно до якого було обстежено 51 км +500м ділянку дороги Р.65 Семенівка Новгород-Сіверський Глухів КПП «Катеринівка», яка проходить по с. Печенюги Новгород-Сіверського району, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 30 травня 2013 року коли ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», не доїжджаючи до перехрестя вул.. Центральної з вул. Газовою, при повороті ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з мотоциклом «Ява-350» під керування ОСОБА_8 , який здійснював обгін вказаного автомобіля. В ході обстеження встановлено, що проїзна частина дороги має асфальтобетонне покриття, стан її сухий, ширина проїзної частини 6,4 м., ширина смуги руху праворуч 3,2 м., ліворуч 3,2 м., дорожня розмітка відсутня, дорожні знаки 2.1 та 2.3 відсутні. В акті вказано на необхідність усунення виявлених недоліків, а саме нанесення розмітки 1.1 та встановлення дорожніх знаків 2.1 і 2.3 (т.1 а.с. 102);

- висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_6 від 30 травня 2013 року згідно якого у ОСОБА_6 на момент огляду ознак сп`яніння не виявлено (т.1 а.с.107);

- висновок службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі інспектора патрульної служби Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_8 , від 07 червня 2013 року, згідно якого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку важкого ступеня 30 травня 2013 року в період проходження служби в ОВС при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків (т.1 а.с. 108-109);

- висновок експерта №269 від 21 серпня 2013 року, складений за результатами проведення експертизи технічного стану автомобіля «ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого робоча гальмівна система та система рульового керування вказаного автомобіля знаходяться в працездатному стані, при якому вони здатні виконувати задані функції, зберігаючи значення основних вихідних параметрів в межах, встановлених нормативно-технічною документацією. Змін конструкцій та застосування деталей і вузлів, призначених для систем інших транспортних засобів не виявлено (т.1 а.с. 113-120);

- висновок експерта №425 від 18 жовтня 2013 року, складений за результатами проведення експертизи технічного стану автомобіля «ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого відповісти на питання: «Чи горів покажчик лівого повороту в автомобілі на момент ДТП?» експерт не має можливості через відсутність відповідних методик (т.1 а.с. 135-139);

- висновок експерта №268 від 22 червня 2013 року, складений за результатами проведення експертизи технічного стану мотоцикла «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до якого на момент огляду робоча гальмівна система мотоцикла знаходилася у відмовному стані через відсутність на місці свого конструктивного розташування важеля приводу гальмівного механізму переднього колеса, деформацію важеля заднього гальмівного механізму та відсутність конструктивного з`єднання важеля заднього гальмівного механізму з тягою даного гальмівного механізму, що виникли під час ДТП. На момент огляду система рульового керування мотоцикла знаходилася у частково відмовному стані через зміщення рульової труби вправо відносно осі передньої вилки, яке виникло внаслідок падіння мотоцикла на дорожнє покриття під час ДТП. З урахуванням виявлених технічних несправностей робочої гальмівної системи та системи рульового керування експлуатація мотоцикла з виявленими технічними несправностями заборонена. Змін конструкції і застосування деталей та вузлів в доступних для огляду місцях від інших транспортних засобів не виявлено. На момент огляду технічний стан мотоцикла стосовно робочої гальмівної системи та системи рульового керування мотоцикла не відповідає транспортним нормам і вимогам безпеки руху (т.1 а.с. 124-131);

- висновок експерта №426 від 22 жовтня 2013 року, складений за результатами проведення експертизи технічного стану мотоцикла «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до якого виявлені під час дослідження технічні несправності гальмівної системи мотоцикла мають аварійний, а не експлуатаційний характер та виникли внаслідок дії на пошкоджені елементи гальмівної системи руйнуючих навантажень, що за своєю величиною перевищує межу міцності матеріалу деформованих елементів гальмівної системи під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповісти на питання «Чи горів покажчик лівого повороту мотоцикла на момент ДТП?» експерт не має можливості через відсутність відповідних методик (т.1 а.с. 143-148);

- висновок експерта №38 від 14 червня 2013 року, складений за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , відповідно до якого у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено (т.1 а.с. 150);

- висновок експерта №58 від 16 серпня 2013 року, складений за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , відповідно до якого у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: поєднана краніофаціально-скелетна травма: ЗЧМТ, забій головного мозку важкого ступеня, з вогнищами геморагічного забою в обох скроневих долях. Травматичний субдуральний крововилив базально з розповсюдженням на СЧЯ. Проникаюче поранення з розривом реберного краю нижньої повіки правого ока, поранення з розривом реберного краю нижньої повіки правого ока, субконюктивальний крововилив правого ока. Даний комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути 30 травня 2013 року від дії твердих тупих предметів по механізму удару, не виключено в результаті ДТП, з послідуючим ударом головою об площину, і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень з небезпекою для життя в момент спричинення. Не виключено, що виявлений на тілі ОСОБА_8 комплекс тілесних ушкоджень міг мати місце при даних обставинах, та відповідає строку давності його спричинення. Судово-медичних даних, які б могли вказувати на можливість отримання даних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 за інших умов, до настання дорожньо-транспортної пригоди, немає (т.1 а.с. 152-154);

- висновок експерта №460 від 23 листопада 2013 року, складений за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якого первинний контакт відбувся між лівою боковою стороною автомобіля ВАЗ на відстані близько 125 см. від передньої частини автомобілю з правою боковою частиною мотоциклу на відсутні близько 76 см. від передньої частини мотоциклу (контактували важіль переднього гальма та права рукоятка мотоциклу з лівим зовнішнім дзеркалом заднього виду автомобіля ВАЗ). Внаслідок взаємодії правої бокової частини мотоциклу з лівою боковою частиною автомобіля ВАЗ контактували: права захисна дуга мотоциклу з лівим переднім крилом автомобіля ВАЗ; нижня частина правої захисної дуги та кришка генератору двигуна мотоциклу з нижньою частиною лівого переднього крила та диском лівого колеса автомобіля ВАЗ; праве перо передньої вилки мотоциклу з переднім лівим крилом та лівою стороною переднього бампера автомобіля ВАЗ; ліхтар переднього правого покажчика поворотів та верхня частина правої захисної духи з верхньою частиною лівого переднього крила автомобіля ВАЗ. Під час первинного контакту кут між лінією прокладеною паралельно повздовжньої вісі автомобіля ВАЗ та лінією прокладеною паралельно повздовжньої вісі мотоциклу дорівнював близько 13о+/-5 град. За умови якщо копія схеми, що надана на дослідження тотожна оригіналу, зіткнення автомобіля ВАЗ з мотоциклом під час події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулося на деякій відстані перед місцем зупинки автомобіля ВАЗ, а поперечно на деякій відстані правіше від місця зупинки автомобілю ВАЗ. Більш детально встановити місце зіткнення транспортних засобів експерт не має можливості (т.1 а.с. 158-170);

- протокол проведення слідчого експерименту від 30 грудня 2013 року, проведеного за участі ОСОБА_8 , з додатком у вигляді схеми, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 на місці дорожньо-транспортної пригоди вказав на місце контакту відносно елементів дороги, вказав швидкість руху мотоцикла під його керуванням 60 км/год., з використанням автомобіля демонстратора з показань ОСОБА_8 встановлено швидкість автомобіля ВАЗ 25 км на год., далі свідок вказав, що його мотоцикл на момент початку маневру знаходився на відстані 70 м. до місця контакту, а за 24,9 м. від місця контакту автомобіль різко змінив траєкторію свого руху на зустрічну смугу. Де перебував автомобіль в момент коли мотоцикл почав здійснювати маневр обгону свідок вказати не зміг (т.1 а.с. 173-176);

- висновок експерта №106 від 25 березня 2014 року, складений за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого в умовах місця події викладених в постанові, за умови якщо при траєкторіях руху, що зазначені в протоколі слідчого експерименту від 30 грудня 2013 року між транспортними засобами учасниками події даної дорожньо-транспортної пригоди був безпечний боковий інтервал, водій мотоцикла «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 з моменту початку зміни напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , в умовах події не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований мотоцикл до місця зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 . За умови, якщо місце події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулось не поблизу перехрестя доріг, яке було зазначено відповідними дорожніми знаками, в ситуації, яка склалась на момент ДТП, водій автомобілю «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 з метою запобігання зіткнення з мотоциклом «Ява-350» повинен був діяти у відповідності до пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобілю «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 перед початком руху та зміною напрямку руху ліворуч відносно руху мотоциклу «Ява-350» перед здійсненням маневру, не переконався в безпеці таких дій, внаслідок чого відбулося зіткнення з мотоциклом. Такі дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 181-184);

- протокол проведення слідчого експерименту від 05 вересня 2014 року, проведеного за участі ОСОБА_6 , як свідка, якого було попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 на місці дорожньо-транспортної пригоди розташував автомобіль демонстратор так як розташовувався його автомобіль, далі визначено місце контакту транспортних засобів і здійснено відповідні виміри. Потім свідку було запропоновано розташувати автомобіль демонстратор так як він розташовувався на момент увімкнення покажчика лівого повороту, а також вказати на місце знаходження його автомобіля на момент початку виконання повороту ліворуч, після чого здійснено відповідні виміри. Далі свідку запропоновано вказати траєкторію руху його автомобіля з моменту початку зміни напрямку руху до місця контакту та здійснено відповідні виміри. Після цього за участі свідка визначено швидкість руху його автомобіля з моменту початку виконання повороту як становила 30 км/год. (а.с. 185-186);

- висновок експерта №590 від 27 грудня 2014 року, складений за результатами проведення судової автотехнічної експертизи з використанням вихідних даних, що містяться в протоколі слідчого експерименту, проведеного за участі ОСОБА_6 від 05 вересня 2014 року, відповідно до висновку експерта за умови, якщо місце події дорожньо-транспортної пригоди відбулось не поблизу перехрестя доріг, яке було зазначено відповідними дорожніми знаками, в ситуації, яка склалась на момент ДТП, водій автомобілю «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 з метою запобігання зіткнення з мотоциклом «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 , повинен був діяти у відповідності до пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 , виконуючи вимоги пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігти зіткненню з мотоциклом «Ява-350». У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля ВАЗ перед зміною напрямку руху ліворуч відносно руху мотоциклу Ява, перед здійсненням маневру, не переконався в безпеці таких дій, внаслідок чого відбулося зіткнення з мотоциклом. Такі дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4, 14.3 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 191-194);

- протокол проведення слідчого експерименту від 06 квітня 2016 року, зі схемою, проведеного за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до якого обвинувачений розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди та показав, що 30 травня 2013 року їхав по вул. Центральній в с. Печенюги далі повертав ліворуч до свого будинку. Мотоцикла під керуванням ОСОБА_8 під час руху не бачив, траєкторію та швидкість його руху вказати не може. Далі автомобіль-статист було розташовано на сліди гальмування, обвинувачений вказав місце контакту транспортних засобів, потім на місце, де він знаходився в момент увімкнення повороту ліворуч, після цього вказав траєкторію руху та місце де бачив велосипедиста ОСОБА_10 . В ході проведення слідчого експерименту було проведені відповідні вимірювання. Після цього було відтворено місце перебування мотоцикла, яким керував ОСОБА_8 та визначено відстань від місця зіткнення транспортних засобів до місця розташування мотоциклу. Також в ході слідчого експерименту обвинувачений вказав, що як перед початок здійснення повороту та безпосередньо при його здійсненні впевнився в безпеці виконання маневру, у відсутності транспортних засобів на проїжджій частині в попутному та зустрічному напрямках, які б заважали виконанню маневру (т.3 а.с. 40-44);

- висновок експерта №219 від 26 травня 2016 року, складений за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого водію мотоцикла «Ява-350», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , в даній дорожній обстановці, для безпечного проїзду по вул. Центральній в с. Печенюги необхідно було діяти згідно з вимогами пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» Правил дорожнього руху України. Дії водія мотоцикла ОСОБА_8 не відповідали вимогам даних положень ПДР України. Невідповідні дій водія мотоцикла ОСОБА_8 вимогам пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, невідповідні дії водія ОСОБА_8 є необхідною умовою і причиною настанням події ДТП. Відносно місця первинного контакту маневр обгону водій мотоцикла ОСОБА_8 з технічної точки зору закінчив би за перехрестям. Дії водія ОСОБА_6 не можуть бути оцінені в відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України. Водій автомобіля ОСОБА_6 мав би можливість безпечно закінчити виконання маневру лівого повороту з вул. Центральної на вул. Газову, якби не був позбавлений такої можливості через невідповідність дій водія мотоцикла ОСОБА_8 вимогам пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України. Водій мотоцикла ОСОБА_8 мав технічну можливість безпечно проїхати по даній ділянці дороги, відповідно мав технічну можливість уникнути події даної ДТП, якби під час руху виконував вимоги пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України, для цього в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. По показам водія автомобіля ОСОБА_6 , які зафіксовані слідчою дією 06 квітня 2016 року і які з технічної точки зору немає будь-яких об`єктивних підстав вважати технічно неспроможними, було проведено експертне дослідження та оцінені дії учасників події даної ДТП. Покази водія мотоцикла ОСОБА_8 , які зафіксовані протоколом слідчого експерименту 30 грудня 2013 року в комплексі є неспроможними з технічної точки зору. Відповідно експертне дослідження даної дорожньої ситуації по показам водія мотоцикла ОСОБА_8 проводитись не може, так-як це може привести до необґрунтованого висновку. Враховуючи виконання водієм автомобіля ОСОБА_6 вимог пунктів 9.2 «б», 9.4, 10.1, 10.11, 16.13 ПДР України, в даній дорожній ситуації цей водій не зобов`язаний надавати перевагу в русі мотоциклісту. Якби в умовах місця події водій мотоцикла ОСОБА_8 рухався по вул. Центральній в с. Печенюги виконуючи вимоги пункту 12.4 ПДР України, тобто рухався не перевищуючи максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті 60 км/год. Тоді з технічної точки зору безпечна дистанція між передньою частиною мотоцикла і задньою частиною попереду рухаючогося автомобіля не повинна бути меншою ніж 28,8-29,2 м. З дослідницької частини висновку вбачається, що визначена шляхом проведення розрахунку швидкість мотоцикла під керуванням водія ОСОБА_8 в момент первинного контакту з ґрунтовим узбіччям після зіткненням з автомобілем складала не менше ніж 81,2-84 км/год (т.3 а.с. 61-69).

Вказані вище докази суд визнає належними, оскільки вони мають значення для кримінального провадження.

Стосовно допустимості досліджених у судовому засіданні доказів суд зазначає наступне.

Так, твердження захисника обвинуваченого про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 від 30 грудня 2013 року, яке мотивоване тим, що під час його проведення використовувався автомобіль демонстратор суд вважає необґрунтованими оскільки будь-яких порушень процесуального законодавства про проведенні зазначеної слідчої дії допущено не було.

З приводу доводів захисника обвинуваченого про недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту від 05 вересня 2014 року, проведеного за участі ОСОБА_6 , як свідка, який надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим, суд враховує, що відповідно до пункту 6 частини другої статті 87 КПК в редакції від 13 квітня 2012 року (чинної на час проведення слідчої дії) передбачалося, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод діяння з отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Згідно висновку Верховного Суду України, що міститься в постанові №5-360кс15 від 09 червня 2015 року зміст наведеної норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року пункт 6 частини другої статті 87 КПК України виключено, при цьому статтю 87 КПК України доповнено частиною третьою відповідно до якої недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному проваджені, тобто положенням яке за змістом аналогічне положенню пункту 6 частини другої статті 87 КПК України.

Як вбачається на момент проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 ще один учасник ДТП ОСОБА_8 , який отримав в результаті зазначеної події тяжкі тілесні ушкодження, перебував у статусі потерпілого, водночас інші учасників вказаної ДТП, крім ОСОБА_6 , не було. При цьому в матеріалах кримінального провадження на час проведення зазначеної вище слідчої дії за участі ОСОБА_6 містився висновок експерта №106 від 25 березня 2014 року відповідно до якого дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4, 14.3 ПДР України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Вказане свідчить про наявність у органу досудового розслідування даних, що ОСОБА_6 може бути визнано підозрюваним. Той факт, що останньому не було оголошено про підозру зазначених висновків не спростовує.

З метою перевірки й уточнення наданих під час допиту в якості свідка ОСОБА_6 відомостей щодо обставин ДТП за згодою останнього було проведено слідчий експеримент. При цьому під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_6 не було забезпечено участі захисника, крім того ОСОБА_6 попереджався про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за статтею 385 КК України і за дачу завідомо неправдивих показань за статтею 384 КК України. Також ОСОБА_6 згідно протоколу було роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтями 66, 67 КПК України, без зазначення які саме права роз`яснювалися в чи роз`яснювалося право свідка відмовитися давати показання щодо себе, але враховуючи факт попередження ОСОБА_6 під підпис про кримінальну відповідальність як за відмову від дачі показань, так і за дачу завідомо неправдивих показань суд приходить до висновку, що таке право йому не роз`яснювалося.

Викладене свідчить, що не зважаючи на наявність даних про те, що свідок ОСОБА_6 може бути визнаний підозрюваним у кримінальному провадженні, в супереч наявності у ОСОБА_6 права на мовчання та свободи від самовикриття, не забезпечивши участі захисника слідчий вчинив дії, спрямовані на отримання від нього показань, що слід розцінювати як істотне порушення прав та свобод ОСОБА_6 .

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів захисника обвинуваченого та необхідність визнання недопустимим протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 від 05 вересня 2014 року., тому в силу положень частини другої статті 86 КПК України даний доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень і на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Решту доказів суд вважає допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством України, твердження захисника обвинуваченого про недопустимість висновку експерта №590 від 27 грудня 2014 року, проведеного на підставі слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , який є недопустимим доказом, суд вважає необґрунтованими, оскільки даний висновок ґрунтується не лише на зазначеному протоколі проведення слідчого експерименту, а й на інших матеріалах кримінального провадження, які є допустимими доказами.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази, з точки зору їх достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд зазначає наступне.

Як вбачається обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння, передбаченого частиною другою статті 286 КК України ґрунтується, серед іншого, на таких визнаних допустимими доказах, як: показання потерпілого ОСОБА_8 і його сестри ОСОБА_21 , допитаної в якості свідка, які вказали, що перед здійснення обгону автомобіля під керуванням ОСОБА_6 їхній мотоцикл рухався зі швидкістю 60 км/год. за показами ОСОБА_8 і 55-65 км./год. за показами його сестри, що ОСОБА_8 завчасно увімкнув сигнал повороту ліворуч, при цьому в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 сигнал повороту ліворуч увімнутий не був і рухався він по своїй частині дороги, далі під час обгону коли вони виїхали на ліву частину дороги та порівнялися з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , то останній різко повернув ліворуч і вони вдарилися в автомобіль, інших учасників дорожнього руху не бачили, ОСОБА_8 вказав, що місце ДТП не є перехрестям, свідок ОСОБА_21 вказала, що бачила перед ДТП ОСОБА_11 ; протоколі проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 , проведеного з метою перевірки та уточнення показань останнього; протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 травня 2013 року в якому детально описано місце даної пригоди; висновку експерта №58 від 26 серпня 2013 року відповідно до якого у ОСОБА_8 встановлено наявність тяжких тілесних ушкоджень з небезпекою для життя в момент спричинення які могли виникнути в результаті ДТП; висновках експерта №106 та №590, відповідно до яких водій автомобіля ОСОБА_6 перед початком руху та зміною напрямку руху ліворуч відносно руху мотоцикла перед здійсненням маневру не переконався в безпеці таких дій внаслідок чого відбулося зіткнення з мотоциклом і такі дії ОСОБА_6 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4, 14.3 ПДР України та знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникнення події даної ДТП.

Сумнівів щодо достовірності таких доказів, як протокол огляду місця події від 30 травня 2013 року, в якому детально описано місце дорожньо-транспортної пригоди та висновку експерта №58 від 26 серпня 2013 року, яким встановлено наявність у потерпілого ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, що могли бути спричинені в результаті ДТП, у суду не виникає і учасниками кримінального провадження ці докази не оспорювалися, водночас самі по собі дані докази жодним чином вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину не підтверджують.

Стосовно наведених вище показань потерпілого ОСОБА_8 і його сестри ОСОБА_21 то вони, як з`ясовано, протирічать показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , який показав, що за 50-60 метрів від перехрестя вул. Центральна з вул. Газовою увімкнув сигнал лівого повороту та зайняв крайнє ліве положення у своєму напрямку руху, знизив швидкість, пропустив велосипедиста ОСОБА_10 яка рухалася у зустрічному напрямку, та проїздила перехрестя, перед поворотом, переконався у безпечності маневру, подивившись у дзеркала заднього виду і оскільки перешкод не було почав здійснювати поворот ліворуч та відчув удар в лівий бік автомобіля.

Вирішуючи питання щодо усунення виявлених розбіжностей у показаннях щодо того чи був увікнутий на автомобілі поворот ліворуч суд враховує, що показання потерпілого і його сестри в цій частині протирічать не лише показанням обвинуваченого, а й показанням свідків обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які бачили безпосередньо перед ДТП автомобіль обвинуваченого на якому був увімкнутий сигналом повороту ліворуч. Крім того суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_19 який вказав, що коли він прийшов на місце ДТП то у автомобілі обвинуваченого працював сигнал повороту ліворуч. Обвинувачений з однієї сторони та потерпілий і його сестра з іншої є зацікавленими у результатах розгляду кримінального провадження особами, водночас будь-яких даних, що свідчили про зацікавленості у результатах судового розгляду свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 судом не встановлено, показання зазначених свідків в частині увімкнення обвинуваченим на автомобілі перед здійснення повороту ліворуч відповідного світлового сигналу не містять протиріч і узгоджуються між собою. Підтвердженням зазначених показань є також показання свідка ОСОБА_19 який після ДТП бачив на автомобілі увімкнутий сигнал повороту ліворуч. Доводи сторони обвинувачення про неправдивість показань ОСОБА_11 і його схильність до брехні, які обґрунтовуються показаннями свідка ОСОБА_20 , суд вважає безпідставними оскільки даний свідок визнала, що складала відносно ОСОБА_11 характеристику перед його вступом до навчального закладу, розташованого в м. Шостка, яка була позитивною, також позитивно ОСОБА_11 характеризується й за місце проживання, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні характеристикою на нього. Стосовно доводів з приводу можливого впливу на ОСОБА_11 з боку обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_11 не заперечуючи зустрічі після ДТП з як з обвинуваченим, так і з батьком потерпілого, зазначив, що впливу на нього ніхто не чинив. Свідчення потерпілого та його сестри про те, що на автомобілі обвинуваченого не було увімкнено сигналу повороту ліворуч на думку суду можуть бути пояснені не лише їх зацікавленістю в результатах розгляду кримінального провадження, а й їх неуважністю або ж отриманими внаслідок ДТП травмами і відповідно неспроможністю пригадати окремі подробиці зазначеної події.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність того факту, що обвинувачений перед здійсненням повороту ліворуч увімкнув відповідний світловий сигнал, а свідчення потерпілого і його сестри ОСОБА_21 в цій частині суд вважає недостовірними.

Також суд вважає недостовірними і відкидає показання потерпілого та його сестри свідка ОСОБА_21 про те, що коли вони на мотоциклі порівнялися з автомобілем обвинуваченого, то останній різко повернув внаслідок чого сталося зіткненням їхніх транспортних засобів. З цього приводу суд враховує роз`яснення експерта ОСОБА_24 який у судовому засіданні вказав, що такі показання є неспроможними з технічної точки зору. Зазначені показання також протирічать показання потерпілого, які були надані ним під час проведення 30 грудня 2013 року за його участі слідчого експерименту в ході якого зі слів потерпілого встановлено, що автомобіль різко змінив траєкторію свого руху в той момент, коли мотоцикл знаходився від місця контакту на відстані 24,9 м. Крім того відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №460 від 23 листопада 2013 року під час первинного контакту кут між лінією прокладеною паралельно повздовжньої вісі автомобіля ВАЗ та лінією прокладеною паралельно повздовжньої лінії вісі мотоциклу дорівнював 13+-5 град, тобто кут між транспортними засобами на момент зіткнення був незначний, а це в свою чергу свідчить, що поворот автомобіля перед зіткненням був плавним а не різким.

З приводу швидкості руху мотоциклу, яка за показаннями потерпілого становила 60 км/год., а за показаннями його сестри 55-65 км/год. суд враховує, що при проведенні експертних досліджень результати яких були відображені у висновках експерта №106 та №590 експерт враховував швидкість мотоциклу зазначену у вихідних даних в постанові слідчого 60 км/год., яка в свою чергу була взята останнім з показань самого потерпілого. При цьому експертних досліджень з метою встановлення швидкості руху мотоцикла під керуванням потерпілого на момент зіткнення з автомобілем обвинуваченого не проводилося і таке питання перед експертом не порушувалося.

Водночас в ході проведення експертних досліджень результати яких були відображені у висновку експерта №219 експертом було здійснено розрахунки швидкості руху мотоцикла потерпілого з використанням слідів ковзання, які він виявив на фотознімках до протоколу огляду місця події, та встановлено, що швидкість мотоцикла після зіткнення в боковому ковзанні складала не менше 81,2-84 км/год. Твердження прокурора та представника потерпілого про необґрунтованість вказаних висновків експерта щодо визначення швидкості мотоциклу «Ява-350» і посилання їх на роз`яснення з цього приводу експерта ОСОБА_24 , який заявив, що у протоколі огляду місця події та схемі до нього були відсутні відомості про сліди ковзання мотоциклу «Ява-350» суд вважає безпідставними та відкидає, оскільки експерт ОСОБА_25 , який здійснював відповідні дослідження, вказав, що необхідні для проведення розрахунків швидкості мотоциклу відомості містяться на фотознімках до протоколу огляду місця події, зазначив, що після зіткнення з автомобілем мотоцикл рухався в горизонтальному положенні, та пояснив яким саме чином було визначено швидкість автомобіля. Некерованість мотоциклу після зіткнення з автомобілем підтверджується також показаннями обвинуваченого який вказав, що відчувши удар в лівий бік автомобіля він побачив як мотоцикл покотився «кувирком». Водночас експерт ОСОБА_24 , яким було складено висновки експерта №106 та №590 досліджень щодо швидкості руху мотоциклу «Ява-350» взагалі не проводив, висновків з цього приводу не робив і роз`яснень висновку експерта ОСОБА_25 суду не надавав і права роз`яснювати висновки іншого експерта не мав.

За таких обставин суд вважає недостовірними показання потерпілого та його сестри щодо швидкості руху їхнього мотоциклу безпосередньо перед зіткненням з автомобілем, яким керував обвинувачений.

Вирішуючи питання про те, чи було місце ДТП перехрестям і відповідно чи є обґрунтованими твердження потерпілого про те, що це місце не є перехрестя, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України) перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.
З дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду місця ДТП від 30 травня 2013 року вбачається, що дорожньо-транспортна пригода за участі обвинуваченого та потерпілого сталася біля будинку №45 по вул. Центральній в с. Печенюги на нерегульованому перехресті, де відсутні дорожня розмітка та дорожні знаки. Згідно акту обстеження дорожніх умов на ділянці дороги, на якій сталася вказана ДТП рекомендовано встановити дорожні знаки 2.1, 2.3 та нанести дорожню розмітку.
З довідки Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 11 липня 2016 року вбачається, що біля будинку по вул. Центральній, 45 в с. Печенюги проходить дорога, яка перетинає паралельні вулиці села Польову, Центральну та Зелену і дана дорога не є вулицею Газовою.
Аналіз наведених вище правових приписів та встановлених в ході судового розгляду відомостей про місце ДТП свідчить, що це місце є перехрестям, оскільки вулиця Центральна перехрещується на одному рівні з дорогою, яка має наскрізний проїзд та веде до паралельних вулиці Центральній вулиць Польової та Зеленої.

Той факт, що вказана дорога не має назви «Газова», хоча під такою назвою вона відображена в протоколу огляду місця ДТП та акті обстеження дорожніх умов, жодним чином не спростовує зазначених висновків суду, оскільки місце ДТП підтверджується дослідженими доказами і не оспорюється учасниками кримінального провадження.

Доводи прокурора, потерпілого та його представника про те, що відсутність розмітки та знаків пріоритету на вказаному перехресті свідчить, що це місце не є перехрестям суд вважає безпідставними та відкидає як необґрунтовані, оскільки у нормативному визначенні перехрестя не міститься такої його ознаки як наявність дорожніх знаків та розмітки. Той факт, що пунктом 2.6 розділу 33 ПДР України передбачено встановлення знаків «2.1-2.3», тобто «дати дорогу» та «головна дорога» безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги зазначений висновків суду не спростовує, а лише вказує на неналежне здійснення органом, якому передано на утримання відповідну дорогу своїх обов`язків з встановлення необхідних знаків. До того ж з показань свідка ОСОБА_23 вбачається, що хоча на момент огляд місця пригоди, в якому він брав участь у якості понятого, жодних знаків там не було, приблизно за півроку до вказаної пригоди на цьому місці, на виїзді з провулку на дорогу, тобто вул. Центральну, був встановлений знак «уступи дорогу».

Стосовно потерпілого який стверджував, що місце ДТП не є перехрестям суд також враховує, що він є місцевим жителем, обізнаний, що дорога, яка перетинає вул. Центральну в місці ДТП веде до іншої вулиці села, тобто що вона не є виїздом з прилеглої території, а є наскрізною дорогою, крім того потерпілий з його слів має досвід керування транспортними засобами та посвідчення водія відповідної категорії, яка дає йому право керувати мотоциклом, він обізнаний з правилами дорожнього руху. Все це в сукупності свідчить, що потерпілий усвідомлював і не міг не усвідомлювати під час здійснення обгону автомобіля, яким керував обвинувачений, що він розпочинає обгін безпосередньо перед перехрестям.

З приводу такого доказу обвинувачення, як протокол слідчого експерименту від 30 грудня 2013 року, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 і відображених в ньому показань останнього суд враховує, що дані здобуті в ході проведення зазначеної слідчої дії використовувалися експертом ОСОБА_24 при здійсненні експертних досліджень результати яких були відображені у висновках експерта №106 від 25 березня 2014 року та №590 від 27 грудня 2014 року. При цьому зазначеним експертом спроможність відповідних показань потерпілого з технічної точки зору не досліджувалася, що визнано вказаним експертом у судовому засіданні.

Водночас під час проведення експертом ОСОБА_25 експертних досліджень результати яких відображені у висновку експерта №219 від 26 травня 2016 року показання потерпілого, надані ним під час проведення 30 грудня 2013 року зазначеного вище слідчого експерименту, були перевірені експертом на предмет їх спроможності з технічної точки зору і за результатами їх оцінки в комплексі вони визнані неспроможними з підстав наведених у дослідницькій частині висновку тому експертне дослідження дорожньої ситуації по цим показанням не проводилися, оскільки це призвело б до необґрунтованого висновку.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_25 роз`яснив, що висновок про неспроможність показань потерпілого з технічної точки зору був зроблений за результатами експертних досліжень шляхом оцінки показань щодо траєкторії руху, відстаней між транспортними засобами, швидкості руху.

З наведених вище підстав суд відкидає як недостовірний і не бере до уваги як доказ протокол слідчого експерименту від 30 грудня 2013 року, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 , оскільки неспроможність наявних в ньому показань потерпілого встановлена обґрунтованим висновком експерта.

З приводу таких доказів обвинувачення як висновки експерта №106 від 25 березня 2014 року та №590 від 27 грудня 2014 року суд зазначає наступне.

Так, відповідно до висновку експерта №106 в умовах місця події ДТП викладених у постанові, за умови якщо при траєкторіях руху, що зазначені в протоколі слідчого експерименту від 30 грудня 2013 року (тобто проведеного за участі ОСОБА_8 ) між транспортними засобами учасників ДТП був безпечний боковий інтервал водій мотоцикла «Ява-350» ОСОБА_8 , з моменту початку зміни напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2106», в умовах події не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований мотоцикл до місця зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106». За умови, якщо місце події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулось не поблизу перехрестя доріг, яке було зазначено відповідними дорожніми знаками, в ситуації, яка склалась на момент ДТП, водій автомобілю «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 з метою запобігання зіткнення з мотоциклом «Ява-350» повинен був діяти у відповідності до пунктів 10.1, 10.4, 14.3 ПДР України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобілю «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 перед початком руху та зміною напрямку руху ліворуч відносно руху мотоциклу «Ява-350» перед здійсненням маневру, не переконався в безпеці таких дій, внаслідок чого відбулося зіткнення з мотоциклом. Такі дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4, 14.3 ПДР України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної події.

Аналогічні висновки щодо невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 вимогам пунктів 10.1, 10.4, 14.3 ПДР України, і перебування цих дій з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникнення події даної ДТП, а також наявності у водія автомобіля «ВАЗ-2106», у разі виконання вимог пунктів 10.1, 10.4, 14.3 ПДР України, технічної можливості запобігти зіткненню з мотоциклом «Ява-350» містяться у висновку експерта №590 від 27 грудня 2014 року.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 10.4 ПДР України визначено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Згідно пукнту 14.3 ПДР України водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.
Аналіз вказаних вище висновків свідчить, що вони зроблені експертом за вихідними даними які, зокрема, містилися у протоколі проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 від 30 грудня 2013 року, в тому числі стосовно швидкості мотоциклу 60 км/год, за умови, що між транспортними засобами обвинуваченого та потерпілого був безпечний боковий інтервал, хоча відповідних досліджень з цього приводу експертом не здійснювалося, що він визнав у судовому засіданні, а також що місце ДТП не є перехрестям, оскільки відомостей про те, що це перехрестя йому надано не було і відповідне його клопотання з цього приводу не було задоволене слідчим. Водночас в ході судового розгляду встановлено, що місце ДТП є перехрестям, а також що показання надані потерпілим під час проведення 30 грудня 2013 року за його участі слідчого експерименту є неспроможними з технічної точки зору, в тому числі щодо швидкості руху мотоциклу в момент зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106», траєкторії руху, відстаней між транспортними засобами.

Крім того, висновком експерта №219 від 26 травня 2016 року встановлено невідповідність дій водія мотоциклу ОСОБА_8 , серед іншого, вимогам пунктів 13.1 та 13.3 ПДР України які передбачають, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а також, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, тобто встановлено недотримання потерпілим під час обгону безпечного інтервалу між мотоциклом яким він керував, та автомобілем яким керував обвинувачений.
Наведене вище свідчить, що висновки експерта №109 та №560 ґрунтуються на вихідних даних, які не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду щодо: місця ДТП яке є перехрестям; швидкості руху мотоцикла під керуванням потерпілого; дотримання останнім в момент обгону безпечного інтервалу; траекторії руху. З роз`яснень експерта ОСОБА_24 , наданих у судовому засіданні, вбачається, що висновок про те, що обвинувачений не переконався в безпеці свої дій він зробив виходячи з того, що сталася дорожньо-транспортна пригода, будь-яких інших роз`яснень висновку з цього приводу ним надано не було. При цьому обвинувачений в судовому засіданні дав показання про те, що за 50-60 метрів від перехрестя доріг він увімкнув сигнал лівого повороту та зайняв крайнє ліве положення у своєму напрямку руху, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, далі пересвідчився в безпечності повороту ліворуч подивившись у дзеркало заднього виду і нікого не побачивши почав здійснювати поворот, що жодним доказом, наданим суду, не спростовано. Той факт, що сталася ДТП сам по собі не може бути доказом того, що обвинувачений не переконався в безпечності здійснюваного ним повороту ліворуч.

Водночас за висновком експерта №219 від 26 травня 2016 року, зробленим експертом ОСОБА_25 ,з урахуванням того, що місце ДТП є перехрестям, з оцінкою показань, наданих як потерпілим ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту 30 грудня 2013 року, так і показань обвинуваченого ОСОБА_6 , наданих ним під час проведення слідчого експерименту 06 квітня 2016 року, водію мотоцикла «Ява-350» ОСОБА_8 , в даній дорожній обстановці, для безпечного проїзду по вул. Центральній в с. Печенюги необхідно було діяти згідно з вимогами пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України. Дії водія мотоцикла ОСОБА_8 не відповідали вимогам даних положень ПДР України. Невідповідні дій водія мотоцикла ОСОБА_8 вимогам пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, і є необхідною умовою і причиною настанням події ДТП. Відносно місця первинного контакту маневр обгону водій мотоцикла ОСОБА_8 з технічної точки зору закінчив би за перехрестям. Водій автомобіля ОСОБА_6 мав би можливість безпечно закінчити виконання маневру лівого повороту з вул. Центральної якби не був позбавлений такої можливості через невідповідність дій водія мотоцикла ОСОБА_8 вимогам пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України. Водій мотоцикла ОСОБА_8 мав технічну можливість безпечно проїхати по даній ділянці дороги, відповідно мав технічну можливість уникнути події даної ДТП, якби під час руху виконував вимоги пунктів 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України, для цього в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. По показам водія автомобіля ОСОБА_6 , які зафіксовані слідчою дією 06 квітня 2016 року і які з технічної точки зору немає будь-яких об`єктивних підстав вважати технічно неспроможними, було проведено експертне дослідження та оцінені дії учасників події даної ДТП. Покази водія мотоцикла ОСОБА_8 , які зафіксовані протоколом слідчого експерименту 30 грудня 2013 року в комплексі є неспроможними з технічної точки зору. Відповідно експертне дослідження даної дорожньої ситуації по показам водія мотоцикла ОСОБА_8 проводитись не може, так-як це може привести до необґрунтованого висновку. Враховуючи виконання водієм автомобіля ОСОБА_6 вимог пунктів 9.2 «б», 9.4, 10.1, 10.11, 16.13 ПДР України, в даній дорожній ситуації цей водій не зобов`язаний надавати перевагу в русі мотоциклісту. Якби в умовах місця події водій мотоцикла ОСОБА_8 рухався по вул. Центральній в с. Печенюги виконуючи вимоги пункту 12.4 ПДР України, тобто рухався не перевищуючи максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті 60 км/год. Тоді з технічної точки зору безпечна дистанція між передньою частиною мотоцикла і задньою частиною попереду рухаючогося автомобіля не повинна бути меншою ніж 28,8-29,2 м. З дослідницької частини висновку вбачається, що визначена шляхом проведення розрахунків швидкість мотоцикла під керуванням водія ОСОБА_8 в момент первинного контакту з ґрунтовим узбіччям після зіткненням з автомобілем складала не менше ніж 81,2-84 км/год.

Наведений вище висновок експерта базується на вихідних даних, які відповідають фактичним обставин справи, зокрема про те, що місце ДТП є перехрестям, що обвинувачений завчасно увімкнув сигнал повороту ліворуч та зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїжджій частині дороги, містить оцінку показань як потерпілого, так і обвинуваченого на предмет їх спроможності з технічної точки зору і висновки про неспроможність показань потерпілого та спроможність показань обвинуваченого. В ньому здійснено дослідження щодо наявності безпечного інтервалу між транспортними засобами потерпілого та обвинуваченого в момент здійснення потерпілим обгону і встановлено, що потерпілий не дотримався безпечного бокового інтервалу між керованим ним мотоциклом та автомобілем, яким керував обвинувачений.

Зі змістом наведеного висновку експерта вбачається недотримання потерпілим ОСОБА_8 наступних вимог ПДР України:

Пункту 12.4 яким визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкість не більше 60 км/год.;

Пункту 13.1 відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;
Пункту 13.3 згідно з яким під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;
Пункту 14.2 «б,в» яким визначено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;
Пункту 14.6 яким обгін заборонено на перехресті.

Зіставлення досліджених судом висновків експерта №109 та №560 з висновком експерта №219, з урахуванням роз`яснень, наданих експертами у судовому засіданні, свідчить, що відмінності у цих висновках зумовлені різними вихідними даними, які взяті до уваги експертами при складенні висновків, зокрема щодо місця ДТП та чи є воно перехрестям доріг, щодо швидкості руху транспортних засобів, наявності безпечних інтервалів між транспортними засобами, виконання учасниками ДТП інших вимог ПДР України.

За таких обставин, враховуючи, що висновки експерта №109 та №560 ґрунтуються на вихідних даних, які не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду, суд відкидає дані висновки як недостовірні та не бере до уваги. При цьому висновок експерта №219, який ґрунтується на вихідних даних, що відповідають фактичним обставинам справи, підтвердженим у ході судового розгляду, суд вважає обґрунтованим і таким, що має бути врахований при ухваленні остаточного рішення у справі.

Частиною другою статті 286 КК України, яка ставиться в провину обвинуваченому, передбачено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Об`єктивна сторона вказаного злочину визначається трьома обов`язковими ознаками: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); суспільно небезпечні наслідки (заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, або спричинення йому смерті); причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Відсутність однієї з перелічених обов`язкових ознак виключає наявність в діях особи об`єктивної сторони, яка є одним з елементів складу злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.
При цьому суспільно небезпечне діяння для як елемент об`єктивної сторони вказаного злочину полягає в порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно висновків, які містяться в постановах Верховного Суду України №5-18кс14 від 20 листопада 2014 року та №5-218кс15 від 05 листопада 2015 року у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Як з`ясовано в ході судового розгляду причиною настання суспільно небезпечного наслідку, а саме отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, було порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачених 12.4, 13.1, 13.3, 14.2 «б,в» та 14.6 «а» ПДР України з боку потерпілого, який керуючи технічно справним мотоциклом «Ява-350» по вул. Центральній в с. Печенюги у світлу пору доби, не перебуваючи в порушення вимог пункту 2.3 ПДР України в застебнутому мотошоломі, перевищуючи допустиму в населених пунктах швидкість руху, рухався позаду технічно справного автомобіля «ВАЗ-2106» під керуванням обвинуваченого, який перед перехрестям завчасно зайняв крайнє ліве положення у своєму напрямку руху та увімкнув сигнал лівого повороту, що свідчило про намір обвинуваченого здійснити саме поворот ліворуч. Після цього потерпілий, який добре бачив дорогу, не врахував зміну дорожньої ситуації та не дотримуючись безпечного бокового інтервалу безпосередньо перед перехрестям почав здійснювати обгін, який закінчив би за перехрестям, автомобіля «ВАЗ-2106», який в свою чергу здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення мотоциклу під керуванням потерпілого та автомобіля під керуванням обвинуваченого, що й призвело до травмування потерпілого і отримання ним тяжких тілесних ушкоджень, тобто до настання суспільно небезпечних наслідків, які перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з порушеннями правил безпеки дорожнього руху, допущеними потерпілим.

Водночас обвинувачений в дорожній ситуації, що склалася, виконав вимоги пунктів 9.2 «б», 9.4, 10.1, 10.11, 16.13 ПДР України, порушень правил безпеки дорожнього руху не допустив, тому його дії не перебувають у причинному зв`язку з наслідками у виді травмування потерпілого, що в свою чергу вказує на відсутність в діях обвинуваченого такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, як суспільно небезпечне діяння і відповідно свідчить про відсутність в діях обвинуваченого складу вказаного злочину в цілому.

Абзацом другим частини першої статті 373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу злочину передбаченого частиною другою статті 286 КК України суд приходить до висновку про необхідність визнання його невинуватим та виправдання на підставі пункту 2 частини першої статті 284, частини першої статті 373 КПК України.

Цивільні позови прокурора до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування та потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення майнової і моральної шкоди, завданої злочином, у зв`язку з виправданням обвинуваченого ОСОБА_6 за відсутності в його діях складу злочину на підставі частини третьої статті 129 КПК України необхідно залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 8383 грн. 35 коп. віднести на рахунок держави (т.1 а.с. 112, 123, 134, 142, 157, 180, 190, т.3 а.с. 60, 94).

Речові докази на підставі частини дев`ятої статті 100 КПК України автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 залишити у володінні його власника ОСОБА_6 , мотоцикл марки «Ява-350», державний номерний знак НОМЕР_3 залишити у володінні його власника ОСОБА_8 (т.1 а.с. 104, 105).

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 129, 284, 368, 370, 373, 374, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та виправдати у зв`язку з відсутність в його діянні складу вказаного злочину.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити у володінні його власника ОСОБА_6 ;

- мотоцикл марки «Ява-350», державний номерний знак НОМЕР_3 , залишити у володінні його власника ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 8383 (вісім тисяч триста вісімдесят три) гривні 35 копійок віднести на рахунок держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1