АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/2249/16-к Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/791/286/2016 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: про арешт майна

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року липня місяця «28» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
Секретар:ОСОБА_5
За участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від «13» липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту врожаю ячменю, пшениці та соняшника, який знаходиться на території Збур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області на земельних ділянках площею 40.00га контур №83 та площею 165га кадастровий номер 605:00160073.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на врожай, що перебуває на земельних ділянках на території Збур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,в судових дебатах залишився на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Слідчий суддя мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора, послався на норми КПК України, які втратили чинність відповідно до Закону України №1019-УІІ від 18.02.2016р. «Про внесення змін до Кримінального та кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації».

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення, за ухвалою слідчого судді або суду, права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає можливим виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на те, що слідчий не має права накласти арешт на майно, так як особа не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, так як дані доводи спростовуються ст.170 КПК України в редакції від 18.02.2016 року.

Як убачається з клопотання слідчого врожай ячменю, пшениці та соняшника, є доказом вчинення злочину та має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Проте, згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до реєстру, вказана правова кваліфікація ч.1 ст.197-1 КК України, а саме : самовільне зайняття ФГ «СОБ» земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 40 га , яка знаходиться на території Збурївської сільської ради Голопристанського району (а.п.3) .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вказав в ухвалі на невизначений розмір та вартість майна його індивідуальні ознаки (сорт), що позбавляє суд визначити порядок виконання ухвали, можливість чи заборона розпоряджатись чи користуватись даним майном, проведення інших, будь-яких конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.

Доводи в апеляційній скарзі прокурора не спростовують підстави відмови в клопотанні слідчого про накладення арешту на врожай у кримінальному провадженні та не доведено необхідність такого арешту, тому апеляційний суд позбавлений, на даній стадії судового розгляду, постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 170-173, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Новокаховської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на норми КПК України, які втратили чинність Законом України №1019-VIII від 18.02.2016 року, вказавши текст ст. 170 КПК України в редакції Закону від 18.02.2016 року.

В решті частини ухвалу залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4