Справа № 206/6235/16-к
Провадження № 1-кп/206/285/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" листопада 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000887 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перше Травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 02.10.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
02.10.2015 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська неповнолітнього ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

29.12.2015 року засуджений неповнолітній ОСОБА_3 у присутності його матері ОСОБА_6 , у приміщенні Самарського районного відділу м. Дніпропетровська Кримінально-виконавчої інспекції Управління ДПтС України в Дніпропетровській області, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Вознюка, 7-А, став на облік осіб, засуджених до покарання не пов`язаного із позбавленням або обмеженням волі, де ознайомлений під розписку з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт теміном 120 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

29.12.2015 року неповнолітнього ОСОБА_3 , направлено до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання покаранная у вигляді громадських робіт.

04.01.2016 року начальником Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 видано наказ № 3 про прийняття ОСОБА_3 різноробочим для виконання призначеного судом покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, на об`єкті Самарське ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, без оплати з 04.01.2016 року.

04.01.2016 року відповідальною особою інспектором Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 складено графік виходу на роботу ОСОБА_3 у січні 2016 року, згідно з яким останній повинен прибирати територію Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, у наступні дні: 4, 5, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 29 та 30 січня по дві години кожного дня, тобто загалом 46 годин. Того ж дня ОСОБА_3 ознайомлено з наказом та графіком під особистий підпис, але для відбування покарання у зазначені дати останній не прибув.

З 12.01.2016 року по 29.01.2016 року ОСОБА_3 хворів, про що надав відповідну медичну довідку, у зв`язку із чим у вказаний період часу не з`являвся на відпрацювання покарання з поважних причин.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 , будучи засудженим Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за умисний злочин, діючи з прямим умислом у формі бездіяльності, направленим на ухилення від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, достовірно знаючи, що за ухилення від такого, йому загрожує кримінальна відповідальність, не повідомляючи уповноважені органи про причини, у січні 2016 року, без поважних причин 7 разів допустив невихід на відпрацювання громадських робіт, а саме 4, 5, 6, 8, 9, 11 та 30 січня 2016 року, тим самим, умисно ухилився від відбування 14 годин громадських робіт.

01.02.2016 року ОСОБА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 прибув до Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Дніпропетровській області, де останньому під підпис оголошено письмове попередження, про те, що у разі повторного порушення порядку та умов відбування покарання, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності.

22.02.2016 року відповідальною особою інспектором Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 знову складено графік виходу на роботу ОСОБА_3 в лютому 2016 року, згідно з яким останній повинен прибирати територію Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 23, 24, 26, 27 та 29 лютого 2016 року по дві години кожного дня, тобто всього 10 годин. Того ж дня, ОСОБА_3 ознайомлений з графіком під підпис.

Водночас неповнолітній ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з прямим умислом у формі бездіяльності, направленим на ухилення від відбування покарання, призначеного йому за вироком суду, будучи повторно попереджений про наслідки ухилення від нього, у лютому 2016 року на відпрацювання покарання без поважних причин не з`являвся 5 разів, таким чином умисно ухилився від виконання 10 годин громадських робіт.

17.03.2016 року ОСОБА_3 повторно прибув до Самарського районного відділу м. Дніпропетровська Кримінально-виконавчої інспекції Управління ДПтС України в Дніпропетровській області, де останньому знову оголошено письмове попередження про наслідки не виконання покарання під підпис, при цьому документи, які можуть підтвердити його поважність не прибуття для відпрацювання громадських робіт у січні та лютому 2016 року не представив.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 незважаючи на неодноразове проведення з ним індивідуально-профілактичних робіт персоналом Самарського районного відділу м. Дніпропетровська Кримінально-виконавчої інспекції Управління ДПтС України в Дніпропетровській області та роз`яснення правових наслідків за порушення порядку і умов відбування покарання, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання, до цього часу до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для складення подальших графіків відбування покарання у виді громадських робіт не з`явився.

З огляду на викладене, 02.07.2016 року Самарським районним відділом

м. Дніпропетровська Кримінально-виконавчою інспекцією Управління ДПтС України в Дніпропетровській області до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 подано подання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

До теперішнього часу засуджений ОСОБА_3 на об`єкті Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не з`являвся, до відпрацювання годин громадських робіт не приступав, про причини не явки для складання графіків роботи та виконання покарання не повідомляв.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за умисний злочин до покарання у виді громадських робіт та будучи неодноразово попередженим про наслідки його невиконання, у порушення встановлених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, умисно ухилився від відбування покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, присуджених йому вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2015 року.

31.10.2016 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 394, 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді арешту строком 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2015 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України і з урахуванням правил п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 1 місяця 15 днів арешту.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена, і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 ухилився від відбування покарння, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від громадських робіт, до яких він був засуджений, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, остаточно призначивши покарання за правилами ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 31 жовтня 2016 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2015 року, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, де розраховано, що 1 дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт, і визначити остаточно покарання у вигляді 1 (одного) місяця та 15 (п`ятнадцяти) днів арешту.
Залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1