Справа № 591/958/16-к
Провадження № 1-кс/591/721/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Тростянець, Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, узгодженим з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке мотивував тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000164 від 09.02.2016, зокрема за фактом перевищення службових повноважень старшим оперуповноваженим Тростянецького відділення поліції Охтирського ВП ГУ Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , що пов`язане із спричиненням тілесних ушкоджень старшому слідчому в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління процесуального керівництва та розслідування кримінальних проваджень слідчими прокуратури Луганської області ОСОБА_7 . По вказаному кримінальному провадженню відповідно до клопотання ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, який скоєний ним із застосуванням фізичного насильства та погроз застосування такого насильства до потерпілого, обіймає посаду старшого оперуповноваженого Тростянецького відділення поліції (м. Тростянець) Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Тому вважає, що маючи значний досвід роботи у правоохоронних органах, у т.ч. досвід у сфері оперативно-розшукової діяльності, ОСОБА_6 , як працівник правоохоронного органу, може використовувати як своє службове становище, так і особисті зв`язки у правоохоронних органах, або з іншими особами, з якими виникли знайомства під час роботи, для перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів, спотворення доказів або навпаки, штучного створення доказів ніби то своєї не винуватості, переховуватися від слідства та суду з метою ухилитися від кримінальної відповідальності. При обґрунтуванні зазначених обставин посилається на те, що під час досудового розслідування свідок ОСОБА_8 показав, що до нього вже зверталися працівники Тростянецького відділення поліції (м. Тростянець) Головного управління Національної поліції в Сумській області та погрожували, якщо останній надасть викривальні показання щодо причетності ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому злочину. За таких обставин на думку слідчого єдиною ефективною в даному випадку мірою запобіжного заходу є лише застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю з метою постійного контролю та фіксації місцезнаходження та пересування підозрюваного, що може запобігти можливості настання вказаних ризиків, оскільки виключно така міра запобіжного заходу зможе повністю виключити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та виключити можливість переховуватися ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду, а також запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, незаконно вплинути на свідків.

Враховуючи викладене вважає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного як на стадії досудового розслідування, так і в подальшому, під час судового розгляду стосовно нього кримінального провадження, а тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків: утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_8 та з їх близькими родичами; здати на зберігання слідчому документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з мотивів, наведених в ньому. Захисник заперечив проти вказаного клопотання, пояснив, що в ході конфлікту його підзахисний також отримав тілесні ушкодження, перебував на лікуванні, слідчим до клопотання докази надані вибірково, зовсім не надані докази, які виправдовують ОСОБА_6 , зокрема ті, які вказують на те, що ініціатором конфлікту був саме ОСОБА_7 . Вважає, що стороною обвинувачення взагалі не надано доказів того, що його підзахисний під час конфлікту виконував службові обов`язки, а тому на його думку підстави кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ст. 365 ч.2 КК України взагалі відсутні. Також пояснив, що ОСОБА_6 має позитивну репутацію, має необхідність доглядати матір та бабусю, які самі проживають в тому ж селі, що і його підзахисний, а тому, враховуючи відсутність вагомих доказів вчинення злочину у сфері службової діяльності, просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, пояснив, що злочину не скоював, а саме в той вечір побачив собаку з ушкодженнями, яку збив автомобіль, він підійшов до неї і хотів допомогти, так як має ветеринарну освіту, однак до нього підійшов якийсь чоловік, почав тягнути його в сторону, показувати посвідчення працівника прокуратури та вимагати відшкодувати гроші на ремонт автомобіля, який отримав пошкодження в зв`язку з зіткненням з собакою, в результаті чого і відбувся конфлікт. Пояснив, що в той час не виконував службові обов`язки, не представлявся працівником поліції, був тверезий, а також зазначив, що має необхідність доглядати матір та бабусю, які самі проживають в тому ж селі, що і він, допомагати по господарству. Також пояснив, що свідок ОСОБА_8 , на пояснення якого слідчий посилається в клопотанні, перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_7 , він на свідків не впливав і не просив нікого це робити.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши надані матеріали, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ прокуратури Сумській області знаходиться кримінальне провадження № 0000164 від 09.02.2016 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, зокрема у тому, що він, будучи службовою особою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період часу з 21 год. 30 хв. по 22 год. 00 хв. 07.02.2016, знаходячись біля магазину Спокуса, розташованого по вул. Леніна, 3 в с. Бором ля, Тростянецького району, перевищуючи владні повноваження, намагався безпідставно та протиправно вихопити з рук ОСОБА_7 пред`явлене останнім службове посвідчення працівника прокуратури, застосував по відношенню до ОСОБА_7 фізичну силу та насильство та погрози застосування такого насильства, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (Рішення Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

На думку слідчого судді стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом огляду місця події (а.п.10-11), протоколами допиту потерпілих (а.п.22-24), копіями медичних довідок (а.п.19-20) та протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (а.п.25-30) з яких вбачається наявність достатньої інформації щодо наведених обставин.

Доведеними слід вважати наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи наведене суд вважає, що на час розгляду клопотання більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не здатні в повній мірі запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення, а тому клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає.

В той же час відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у підозрюваного місця роботи, його репутацію.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданих стороною захисту характеристик та довідки ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в населеному пункті за місцем його проживання проживають також його матір та бабуся, а тому небезпідставними є пояснення підозрюваного та захисника щодо необхідності надання допомоги по господарству матері та бабусі.

Доказів щодо фактів незаконного впливу саме підозрюваним на свідків чи потерпілих, а також незаконного перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчим та прокурором не наведено.

Тому при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд вважає необхідним врахувати можливість виникнення необхідності надання допомоги матері та бабусі а також врахувати необхідність мати можливість утримувати себе та догляду за власним господарством.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби з покладенням обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_8 та з їх близькими родичами; носити електронний засіб контролю.

В частині покладення обов`язку здати на зберігання слідчому документи, що дають право на виїзд з України, необхідно відмовити, оскільки слідчим не доведено як наявність таких документів у підозрюваного, так і не зазначено які саме це документи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193-197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду у період доби з 22:00 год. до 06:00 год. кожного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_8 та з їх близькими родичами, а також носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали до 03 травня 2016 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1