Код суду 233 Справа № 233/2858/16-к
Вирок
Іменем України
02 липня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника Служби у справах дітей ОСОБА_8 ,
представника уповноваженого підрозділу
Костянтинівського відділення поліції
Бахмутського відділу поліції
ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, учня 1 курсу Костянтинівського професійного будівельного ліцею, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-
у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України ,-
22 квітня 2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин на перехресті вулиць Вінницька та Кірова в м.Костянтинівка Донецької області зустрілись ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , де приблизно о 18 годині 05 хвилин, точного часу не встановлено між ними на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, в процесі якого ОСОБА_10 , діючи умисно, на грунті неприязних стосунків з метою заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар головою в область роту, один удар кулаком правої руки прямо, в область роту та один удар кулаком лівої руки в область щелепи з правого боку, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 46 від 10 травня 2016 року косий вертельний перелом тіла нижньої щелепи праворуч, який за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не є небезпечним для життя і не спричинив наслідків, передбачених ст.121 КК України, але спричинив тривалий розлад здоров*я як такий, що потребує для свого лікування термін понад 21 день.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у заподіянні тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 визнав повністю та пояснив, що 22 квітня 2016 року в вечірній час приблизно о 18 годині він на перехресті вулиць Вінницька та Кірова в м.Костянтинівка зустрівся із ОСОБА_4 , з яким у нього виник конфлікт, в ході якого він наніс останньому один удар кулаком лівої руки в область щелепи з правого боку, один - головою в область роту та один - кулаком правої руки прямо, в область роту. Попросив вибачення у потерпілого та просить суворо його не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується іншими дослідженими та перевіреними судом доказами по справі.
Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що вечером 22 квітня 2016 року поблизу вулиць Вінницька та Кірова в м.Костянтинівка він зустрів ОСОБА_10 , з яким у нього виник конфлікт, в ході якого останній завдав йому ударів в область обличчя, а саме: один удар головою в область роту, один удар кулаком правої руки прямо, в область роту, та один удар кулаком лівої руки в область щелепи з правого боку, внаслідок чого йому був заподіяний перелом нижньої щелепи праворуч, з приводу якого він проходив лікування. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Місцем вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 злочину відносно потерпілого є ділянка місцевості, розташована на перехресті вулиць Кірова та Вінницька в м.Костянтинівка, що підтверджується протоклом огляду місця події від 26 квітня 2016 року та фототаблицею до нього (а.с.29-32).
Відповідно до висновку експерта № 46 від 10 травня 2016 року виявлений у ОСОБА_4 косий вертельний перелом тіла нижньої щелепи праворуч утворився від дії тупого предмета, можливо у строк та за обставин, зазначених у постанові та відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такий, що потребує для свого лікування срок більше 21 дня (трьох тижнів) (а.с.34).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 06 травня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , останній розповів та на місці показав про обставини заподіяння йому 22 квітня 2016 року приблизно о 18 годині тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , зазначивши, що цього дня після розмови із ОСОБА_10 він поїхав на велосипеді, а останній його наздогнав та наніс удар головою в обличчя, удар правою рукою прямо в зуби та удар лівою рукою в щелепу праворуч (а.с.35-39).
В ході слідчого експерименту, проведного за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , останній детально показав на місці про обставини вчинення ним 22 квітня 2016 року приблизно о 18 годині на перехресті вулиць Вінницька та Кірова в м.Костянтинівка злочину відносно потерпілого, вказавши, що в ході словесної сварки з потерпілим він наніс йому один удар головою в область обличчя, другий удар кулаком лівої руки в щелепу з правого боку, що підтверджується протоколом відповідної слідчої дії від 24 травня 2016 року (а.с.50-53).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 06 травня 2016 року за участю свідка ОСОБА_11 , останній розповів та місці показав про обставини заподіяння 22 квітня 2016 року приблизно о 18 годині ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вказвши, що бачив, як обвинувачений того дня наніс незнайомому йому хлопцю один удар головою в обличчя, та один прямий удар правою рукою в область роту. Зазначив, що третього удару не бачив, оскільки знаходився по правий бік від ОСОБА_10 та не бачив удару, який той наносив лівою рукою (а.с.40-43).
Як вбачається із висновку експерта № 46/56 від 24 травня 2016 року тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 могли утворитися за обставин, зазначених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в ході слідчих експериментів за їх участю (а.с.55-56).
Відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 600 від 03 червня 2016 року ОСОБА_10 є психічно здоровим. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_10 відсутні ознаки розумової відсталості не пов*язані із психічним розладом; його психологічний розвиток відповідає психологічним критеріям шістнадцятирічного віку. У ОСОБА_10 відсутні виражені індивідуально-психологічні характеристики, що суттєво впливають на його поведінку. З урахуванням зазначених індивідуально-психологічних характеристик, особливостей інтелектуального розвитку ОСОБА_10 здатен правильно розуміти характер та значення своїх дій, в тому числі і протиправних, критично їх оцінювати та передбачати можливі наслідки. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 не потребує (а.с.59-63).
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 мала місце 22 квітня 2016 року приблизно о 18 годині 05 хвилин, обвинувачений, знаходячись на перехресті вулиць Вінницька та Кірова в м.Костянтинівка Донецької області, діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров*я; вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України як умисне заподіяння тілесного ушкодження середньої тяжкості.
При призначенні ОСОБА_10 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст.122 ч.1 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення, обставини, що пом*якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який добре характеризуються за місцем навчання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, судом відповідно до вимог ст.ст. 485,487 КПК України стосовно ОСОБА_10 , який вчинив злочин в неповнолітньому віці з*ясовані та враховані умови його життя та виховання однією бабусею, отже фактично відсутність батьківського піклування та контролю за його поведінкою, задовільний стан його здоров*я та рівень розвитку, що відповідає віку; належні побутові умови його проживання, гарні відносини в сім*ї, в якій він виховується (а.с.64,65,71).
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_10 є щире каяття та вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за ч.1 ст.122 КК України покарання у виді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням обставин, що пом*якшують покарання ОСОБА_10 , даних про його особу, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, його критичного ставлення до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання та дають підстави вважати, що можливість його соціальної реабілітації не втрачена та виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_10 ст.ст.75,104 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з іспитовим строком.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.
Витрат, пов`язаних із залученням експера та речових доказів немає.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
В силу статтей 75, 104 КК України ОСОБА_10 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов*язки.
Відповідно до статті 76 КК України зобов*язати ОСОБА_10 періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його законному представнику та прокурору.
Суддя