Провадження № 11-кп/792/269/16
Категорія: ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_10 ,
слідчого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0006099 від 15 жовтня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 28 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого завідуючим господарством у ПП «Фіто-женьшень», неодруженого, раніше судимого :
- 22.06.1988 року Хмельницьким міським судом за ч.3 ст. 81, ч.2 ст.140, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі ст. 46-1 КК України на 2 роки; ухвалою Хмельницького міського суду від 9.02.1989 року відстрочку виконання вороку скасовано, а засудженого направлено для відбуття покарання в місця позбавлення волі;
- 21.02.1989 року Хмельницьким міським судом за ч.3 ст. 140, ст.43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 25.04.1989 року Хмельницьким міським судом за ч.2 ст. 215-3, ст.42 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 8.10.1990 року Кам`янець - Подільським міським судом за ч.2 ст.140, ст. 42 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 30.04.1990 року Хмельницьким міським судом за ч.2 ст. 140, ст.42 ч.3 КК України на 5 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 2.04.1996 року Хмельницьким міським судом за ч.1 ст. 226-6 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- 31.08.1998 року Хмельницьким міським судом за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.3 ст.140, ст.145, ч.2 ст. 229-6, ст. 42 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 13.10.2004 року Віньковецьким райсудом Хмельницької області за ч.3 ст. 186, ст. 69 КК України на 1 рік 5 місяців позбавлення волі;
- 18.05.2007 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 186 ч.3, 190 ч.2. 289 ч.2, 70 КК України на 6 років позбавлення волі;
- 24.04.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі,
- ухвалою Вінницького районного суду від 26.11.2014 року невідбута частина покарання замінена більш м`яким, а саме на 1 рік 10 місяців 8 днів виправних робіт з утриманням в дохід держави 20 % заробітку (невідбута частина покарання у виді виправних робіт становить 11 місяців 3 дні), -
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2013 року, остаточно визначено 3 роки 7 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід змінено з застави на тримання під вартою, взято ОСОБА_12 під варту з зали суду.
Внесену ОСОБА_13 заставу в сумі 25000 грн. (квитанція №82- 25 ВК від 21.10.2015 року) звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.
Строк відбуття покарання рахується з 28.01.2016 року, зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 15.10.2015 року по 22.10.2015 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 883 грн. 87 коп. процесуальних витрат.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Як вбачається з вироку, 15 жовтня 2015 року біля 5 год. 55 хв. ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, через вікно, яке відкрив шляхом віджимання за допомогою двох викруток, проник в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , звідки намагався таємно викрасти грошові кошти в сумі 1354 грн., проте свій намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як на місці вчинення злочину був затриманні працівниками державної служби охорони.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить змінити вирок, заставу у розмірі 25000 грн. повернути ОСОБА_13 , оскільки вказана сума є занадто великою для його родини. При цьому зазначає, що судом не вказано причини звернення застави в дохід держави, оскільки покладені на нього обов`язки виконував, а в м. Житомир поїхав з дозволу слідчого. Крім того вказує, що матеріальне становище його сім`ї вкрай важке, так як дружина взяла кредит у двох банках для внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника адвоката ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та дані отримані під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку, здійснюється у відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, в цій частині вирок не перевіряється.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 в апеляційній скарзі про необхідність зміни вироку та заставу у розмірі 25000 грн. повернути ОСОБА_13 , оскільки причини звернення застави в дохід держави судом не вказані, а покладені на нього обов`язки він не порушував і в м. Житомир поїхав з дозволу слідчого, то вони на переконання колегії суддів не відповідають дійсності.

Згідно з ч. 8, ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Як вбачається з підписки від 22.10.2015 р. ОСОБА_10 ознайомлений про те, що на нього згідно вимог КПК України та ухвали суду про обрання запобіжного заходу покладаються відповідні обов`язки і у разі невиконання їх, застава звертається в дохід держави. (а.к.п.81).

Проте, обвинувачений порушив умови застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.11.2015р. обвинувальний акт з кримінального провадження направлений до суду. 09.12.2015 року, 17.12.2015 р., 21.12.2015 р. підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_10 (а.к.п.19, 24, 21).

Як стало пізніше відомо, в цей період ОСОБА_10 був затриманий працівниками правоохоронних органів і поміщений в слідчий ізолятор при Житомирській установі виконання покарань (№8) з 14.12.2015 р. по підозрі у вчиненні злочину.

Згідно відповіді ГУ НП в Житомирській області від 28.12.2015 року, по кримінальному провадженні № 0000772 від 07.12.2015 проводилося досудове розслідування, відносно ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст. 187 КК України.

07.12.2015 р. по вказаному кримінальному провадженню в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_10 та повідомлено про підозру у вчиненні даних злочинів.

09.12.2015 року Корольовським районним судом м. Житомир підозрюваному ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 02.02.2016 р. (а.к.п. 35)

Враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час застосування до нього запобіжного заходу, не явки в суд та виїзду на невизначений строк за межі області без письмового дозволу слідчого або суду, колегія суддів вважає, що заставу обґрунтовано було звернуто в дохід держави. За таких обставин колегія суддів, вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 , не підлягаючою задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 28 січня 2016 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2