АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1721/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , в присутності слідчого ОСОБА_7 , без участі апелянта чи його представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою власника майна на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 10 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 19 10 2016 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001420 від 13.03.2013 року та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 05.10.2016 року в нежитлових будівлях: літ. «А-4» загальною площею 8059,4 кв.м, літ. «Б-5» загальною площею 624,5 кв.м за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, б.20-А.
Як встановив суд, 20.10.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ Компанія «Строма» в особі її директора ОСОБА_8 було укладено договір кредиту №805/6/18/6-128, відповідно до якого останні отримали грошові кошти в сумі 1888667 доларів США, що в еквіваленті складало 9500000 гривень. Кінцевим терміном виконання умов договору і повернення кредиту було 18.10.2013 року.

У якості забезпечення своїх зобов`язань по кредитному договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ Компанія «Строма» в той же день було укладено договір іпотеки №805/13/26/6-1618 та в іпотеку надано нежитлові приміщення в літ. «А-4» та «Б-5» за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 20 А.

В грудні 2013 року виплати за договором кредиту ТОВ Компанія «Строма» припинились. На неодноразові вимоги банку щодо необхідності виконання зобов`язань за кредитним договором керівництвом ТОВ Компанія «Строма» не реагувало, а навпаки, за допомогою підроблених листів ПАТ «Укрсоцбанк», наданих до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зняло заборону на відчуження залогового майна і передало його, чим унеможливило звернення банку до суду із позовом про стягнення залогового майна на користь іпотекоутримувача.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «А-РЕНТ» просить скасувати вищезазначену ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити, посилаючись на те, що слідчим не було обґрунтовано необхідність арешту.

Зазначив, що вилучення вищевказаного майна створює перепони звичайній господарській діяльності ТОВ «Компанія А-РЕНТ» і фактично блокує всю роботу підприємства і може призвести до негативних наслідків щодо діяльності суб`єкта підприємницької діяльності.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001420, внесеному до ЄРДР від 13 03 2016 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що згідно наявних в матеріалах справи є підстави вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і не застосування його арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та

або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На думку судової колегії, слідчим доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 10 2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги представника власника майна, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 10 2016 року про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на вилучене (докладно зазначене в ухвалі суду від 19 10 2016 року) майно, в тому числі, і яке належить:

- ТОВ «Компанія А-РЕНТ»;

із зобов`язанням слідчого передати на відповідальне зберігання власникам оригінали правовстановлюючих документів щодо земельних ділянок, вилучені під час обшуку 05 10 2016 року за адресою м. Харків, проспект Гагаріна, б.20-А, одночасно дозволивши виготовити їх копії для залучення до матеріалів кримінальної справи №0001420 від 13 03 2013 року, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, в порядку ч. 4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :