В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
1) 18.12.2002 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 313, ч, і ст. 317 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
2) 31.03.2005 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;
3) 21.05.2008 Тотеським районним судом Вологодської області РФ за ч. 2 ст. 158 КК РФ до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців. На підставі ст. 73 КК РФ звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
4) 30.06.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
5) 24.12.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді штрафу 510 гривень;
6) 31.05.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України приєднано до вироку від 30.06.2010 Ленінського районним судом м. Запоріжжя та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців. 22.03.2013 на підставі ухвали Оріхівського районним судом Запорізької області від 14.03.2013 звільнений з Оріхівської ВК (№88) Запорізької обл. умовно- достроково. Невідбутий строк 9 місяців 17 днів;
7) 24.10.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на З роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано до вироку від 31.05.2011 Ленінського районним судом м. Запоріжжя та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. 18.03.2016 на підставі ухвали Вільнянського районним судом Запорізької області від 10.03.2016 звільнений з Софіївської ВК (№55) Запорізької обл. умовно-достроково. Невідбутий строк 6 місяців 12 днів.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, -
23 вересня 2016 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні супермаркету «Сільпо» ТОВ «Фоззі- Фуд», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 147, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю поблизу охорони, та переконавшись, що його дій ніхто не бачить, намагався таємно викрасти пляшку горілки «Stolichnaya» об`ємом 0,5 л. за ціною 164 гривні, яку сховав під куртку чорного кольору, що знаходилась у нього в руці, однак свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки після того, як переткнув касову зону не сплативши за товар, неподалік від каси пляшка горілки випала на підлогу та розбилась. Після чого, ОСОБА_5 покинув приміщення магазину «Сільпо» ТОВ «Фоззі- Фуд», так і не сплативши за товар.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України визнав повністю. Пояснив, що він повністю згоден з підписаною угодою, розуміє наслідки укладання, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, речі потерпілому повернуті та просить суд затвердити угоду.
Захисник в судовому засіданні просить затвердити угоду.
Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що речі повернуто. Угода була укладена буз погроз та примусу з будь-якого боку. Просить затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди, оскільки її зміст відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального кодексу.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 - ст. 185 ч. 2 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинений повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину відповідно до ст. 66 КК України судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Ознайомившись із змістом угоди, відповідно до якої ОСОБА_5 та беззаперечно визнав вину, сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.15- ч. 2 ст.185 КК України у вигляді 3 років обмеження волі із звільненням відбування покарання на іспитовий строк 2 рік.
Перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для затвердження угоди про примирення обвинуваченим та потерпілим.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення, укладену 30.09.2016 року між засудженим ОСОБА_5 та потерпілим ТОВ «Фоззі-Фуд».
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
Відповідно до ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом випробувального строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по провадженню диск СД-Р з відеозаписом від 23.09.2016 року, який залучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 6-7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1