Справа № 521/8501/16-к
Номер провадження:1-кс/521/1420/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2016 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, без місця реєстрації проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25 квітня 2003 року Деснянським районним судом міста Києва за частиною 2 статті 190 КК України, до позбавлення волі строком на два роки (на підставі Закону України «Про амністію», 11 липня 2003 року строк покарання зменшено на 1/2); 07 червня 2005 року Деснянським районним судом міста Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі на два роки; 28 серпня 2007 року Дніпровським районним судом міста Києва за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України, на підставі ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 20 квітня 2010 року Деснянським районним судом міста Києва за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. Звільнений 23 січня 2015 року по відбуттю строку покарання, 19 грудня 2014 року ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси у відношенні ОСОБА_4 встановлений адміністративний нагляд строком на 24 місяці, підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 190 ч 3 КК України, -
З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що 22 жовтня 2015 року, приблизно 07 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та прямим заздалегідь продуманим умислом, направленим на заволодіння чужого майна шляхом обману, діючи повторно, з мобільного терміналу, в якому використовувалась сім карта з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , та, відрекомендувавшись співробітником міліції, повідомив, що його син ОСОБА_7 знаходиться у відділенні міліції, у зв`язку із спричиненням ним тілесних ушкоджень іншій особі. Також ОСОБА_4 повідомив, що для вирішення питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 100 000 гривень.
Будучи впевненим в достовірності відомостей, які повідомив ОСОБА_4 , не припиняючи розмову, на його вимогу, ОСОБА_6 попрямував до ТЦ «Таврія В», розташованому за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Тімчішина, 8, де, через термінал самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», перерахував 100000 гривень на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , номер якого вказав ОСОБА_4 , тобто здійснив електронний платіж. Далі, 22 жовтня 2015 року о 08 годині 12 хвилин частина грошових коштів у сумі 14 970 гривень надійшла на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .
В подальшому ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин та не зміг розпорядитися чужим майном з причин, які не залежали від його волі, оскільки решта, перерахованих потерпілим грошових коштів в сумі 87 998 гривень 42 копійки, була заблокована банком, як шахрайська транзакція та в подальшому повернута потерпілому.
Тобто ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 190 ч 3 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може вчинити інший злочин.
Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши його думку та прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вимогами статті 194 КПК України, передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування зазначеного в клопотанні.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено, обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, однак не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої , а саме недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для ОСОБА_4 , буде не достатнім для належної поведінки підозрюваного і таким, що не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим (за вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання до восьми років позбавлення волі), вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного (останній не одружений, офіціально не працевлаштований), наявність постійного місця мешкання в місті Одесі та відсутність реєстрації, майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди у завдані якої підозрюється ОСОБА_4 , та з урахуванням того, що, ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення однорідного умисного корисливого злочину, вчинив новий злочин перебуваючи під адміністративним наглядом, слідчий суддя вважає, що застосування такого забіжного заходу як домашній арешт не буде достатнім для уникнення ризиків передбачених статтею 177 КПК України. Крім того, викладене свідчить, що і більш м`який запобіжний захід у цьому випадку застосувати не можливо.
Керуючись ст. ст. 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1