УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого

ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня

2016 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, зареєстрованого у тому ж місті ( АДРЕСА_1 жителя

того ж міста ( АДРЕСА_2 , такого, що не має судимостей

Засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

5 років.
Вирішено питання про судові витрати і долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за те, що він 11 квітня 2015 року приблизно о 14.30 год. біля будинку

АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час сварки, ударив ножем ОСОБА_6 у грудну клітину, спричинивши тим самим останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 травня

2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить постановлені у кримінальному провадження судові рішення щодо

ОСОБА_4 змінити, призначивши останньому покарання із застосування положень статей 69, 75 КК.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Подію злочину, доведеність винуватості засудженого в його вчиненні, кримінально-правової оцінки діяння за ч. 1 ст. 121 КК, відповідно до вимог

ч. 2 ст. 433 КПК колегія суддів не перевіряє, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржуються.
Доводи, викладені в касаційній скарзі захисника про надмірну суворість призначеного покарання, колегії суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з долучених до касаційної скарги судових рішень, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_4 , згідно з указаною нормою закону врахував: характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу засудженого (а саме його вік, сімейний стан, освіту, стан його здоров`я та формальну позитивну характеристику за місцем реєстрації, відсутність судимостей) враховано судом й думка потерпілого який не настоював на суворому покаранні. Крім того врахував суд й відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції

не порушив загальних засад призначення покарання, встановлених Кримінальним кодексом України, і дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_4 мінімального покарання передбаченого санкцією статті за якою його засуджено. Своє рішення місцевий суд належним чином обґрунтував.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень статей 69,

75 КК колегія суддів не вбачає.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, такі доводи про суворість призначеного ОСОБА_4 покарання, висловлював захисник в свої апеляційній скарзі, вказаний суд обґрунтовано залишив їх без задоволення, вмотивувавши свої висновки належним чином.

Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що висновки суддів першої та апеляційної інстанцій щодо призначення ОСОБА_4 покарання є законним та обґрунтованим, а тому підстав вважати таке покарання надмірно суворим та явно несправедливим внаслідок суворості у колегії суддів немає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Таким чином, із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 травня 2016 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3