Справа № 465/5157/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/581/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190 КК України,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року про повернення прокурору матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001332 від 27 травня 2015 року, повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

На ухвалу суду прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що відповідно до положень ст.ст. 314-317 КПК України вирішення питання кваліфікації кримінального правопорушення не входить до кола питань, що підлягають обов`язковому вирішенню в ході підготовчого судового засідання, а тим паче підставою для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

Також в апеляційній скарзі прокурор зазначає про безпідставність твердження в оскаржуваній ухвалі про проведення досудового розслідування чи вчинення будь-яких слідчих чи процесуальних дій поза межами строків, передбачених п.2 ч.1 ст. 219 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі суду висновки, не відповідають фактичним обставинам, що відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Статтею 291 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 3 листопада 2014 року, перебуваючи у приміщенні Львівського міського центру зайнятості, що розташований за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122, маючи умисел на заволодіння чужим майном, подала до вказаного центру перелік документів, передбачений п. 3 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 20.03.2013 року № 198, на підставі яких головним спеціалістом відділу надання соціальних послуг Львівського міського центру зайнятості останній була видана персональна картка та заява про надання статусу безробітного, які останньою було підписано власноруч. При цьому, ОСОБА_6 було належним чином ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що вона засвідчила своїм підписом. Однак, ОСОБА_6 , будучи ознайомлена із правами та обов`язками як безробітного, уклала договори підряду про виконання робіт від 01.01.2015 року та від 01.02.2015 року з ТзОВ «Ресторація на ринку» в особі директора ОСОБА_8 , де предметом договору виступало приготування їжі.
Відповідно до п.п. 1 п. 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 20.03.2013 року, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладання цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).
ОСОБА_6 , перебуваючи на обліку у Львівському міському центрі зайнятості як безробітна, не повідомила Львівський міський центр зайнятості про укладення вищевказаних договорів про виконання робіт та отримала дохід і відповідно підлягала зняттю з обліку як безробітна з 1.01.2015 року. ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою, шахрайським шляхом, порушуючи вимоги п.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в частині «застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови їх забезпечення та надання соціальних послуг» отримала допомогу з безробіття за період з 1.01.2015 року по 31.03.2015 року в розмірі 2 923 грн. 19 коп., вартість професійного навчання за період з 1.01.2015 року по 6.04.2015 року в розмірі 898 грн. 45 коп., а також компенсацію витрат на проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку за період з 2.01.2015 року по 27.02.2015 року в розмірі 200 грн., що підтверджується відповіддю з Львівського міського центру зайнятості.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції необгрунтовано дійшов висновку про те, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Так, статтею 291 КПК України не передбачено вимоги щодо змісту формулювання обвинувачення, а в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів вважає, що покликання в ухвалі суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт містить розбіжності, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, мотивувальна частина якого містить конкретне твердження про те, що обвинувачена ОСОБА_6 діяла шляхом обману та зловживання довірою, в той же час кваліфікуючи дії обвинуваченої, такі досудовим слідством визнані такими, що відбувалися шляхом обману, то таке не заслуговує уваги, оскільки відповідно до положень ст.ст. 314-317 КПК України вирішення питання кваліфікації кримінального правопорушення не входить до кола питань, що підлягають обов`язковому вирішенню в ході підготовчого судового засідання та не є підставою для повернення обвинувального акту.
Колегія суддів погоджується і з доводами апеляційної скарги про безпідставність покликання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт складений слідчим та погоджений прокурором поза межами встановленого ст. 219 КПК України двомісячного строку досудового розслідування, протягом якого слідчий чи прокурор мають право чи зобов`язані приймати процесуальні рішення або вчиняти певні процесуальні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 29.05.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та у відповідності до п.2 ч.1 ст. 219 КПК України в межах двомісячного строку з дня повідомлення особі про підозру. 29.07.2015 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, скеровано у Франківський районний суд м. Львова для розгляду по суті.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25.11.2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 року, обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернуто в порядку, передбаченому ч.3 ст. 314 КК України.

Після усунення зазначених в ухвалі Франківського районного суду м. Львова від 25.11.2015 року недоліків, 31.03.2016 року обвинувальний акт повторно було скеровано у Франківський районний суд м. Львова для розгляду по суті.

Відтак твердження суду першої інстанції про проведення досудового розслідування поза межами строків, передбачених п.2 ч.1 ст. 219 КПК України, є безпідставним.

Щодо покликання суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам п.6 ч.2 ст. 291 КПК України в частині зазначення у ньому про щире каяття обвинуваченої у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, що заперечила обвинувачена ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні, то такі спростовуються матеріалами кримінального провадження, в яких містяться протоколи допиту підозрюваної, з яких вбачається, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, визнавала.

Таким чином викладені в ухвалі висновки суду про невідповідність обвинувального акта з наведених в ухвалі суду підстав не відповідають фактичним обставинам справи, а судове рішення про повернення обвинувального акта прокурору ухвалене без дотримання вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене ухвалу суду про повернення прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 обвинувального акта слід скасувати, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернути до Франківського районногосуду м. Львова для розгляду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 рокупро повернення прокурору обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4