УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий Дніпровського УП ГУП НП у м. Києві ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи наявність обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний не працює, не має постійного місця проживання у м. Києві, міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років і будучи обізнаним з санкцією статі, яка йому інкримінується, у може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у зв`язку з необґрунтованістю підозри, недоведеністю обставин, на які посилається прокурор. Водночас, просили допитати в якості свідка особу, у якої на законних підставах проживає та працює підозрюваний в Київській області, врахувати позитивну характеристику підозрюваного, застосувати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний підтримав думку захисників, просив відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, доводи сторін, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходить до наступного.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у тому, що 11.10.2016 року, приблизно о 03:00 год. по проспекту Броварському, 5-Г, на території ПКіВ «Гідропарк» в місті Києві, неподалік приміщення кафе «Рандеву» та будівлі «Ігропарк» знаходився ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та невстановлена досудовим розслідуванням особа.
В ході розмови між ОСОБА_10 , ОСОБА_6 невстановленою особою, з однієї сторони та ОСОБА_9 з іншої сторони, у останніх виник словесний конфлікт.
Після чого, у ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, на ґрунті особистої неприязності до ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , нанесли множинні удари по різним частинам тіла, в тому числі в голову, що є областю життєво-важливого органу.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та невстановленої досудовим розслідуванням особи потерпілий ОСОБА_9 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого на місці події за короткий проміжок часу.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, причиною смерті потерпілого є закрита черепно-мозкова травма.
13.10.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
13.10.2016 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14.10.2016 року до слідчого судді подане дане клопотання про обрання запобіжного заходу, яке отримано підозрюваним 14.10.2016 р. о 09-00 год.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими слідчому судді доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 11.10.2016 року, згідно якого за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 5-Г на території ПКтВ «Гідропарк» було виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.10.2016 року, який перебував разом з підозрюваним, ОСОБА_12 та іншими, випивав на літньому майданчику 11.10.2016р. і бачив розмови і голосні крики між ними, однак, який в силу поганого самопочуття пішов близько 23 год. з майданчика;
-поясненнями ОСОБА_10 від 13.10.2016 року і поясненнями ОСОБА_6 від 13.10.2016 року, згідно яких вони підтверджують побиття ОСОБА_9 , важкий стан і втрату останнім свідомості під час побиття.
-довідкою від 13.10.2016р. і лікарським свідоцтвом про смерть №2270/2 від 12.10.2016р., де зазначено, що причиною смерті ОСОБА_9 є закрита черепно-мозкова травма.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання у АДРЕСА_2 ; де орендує кімнату строком на 1 рік, що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 ; неофіційно працює, заробляючи побутовими ремонтними роботами та роботами з конями; має позитивну характеристику Конно - трювового театру.
У справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський суд зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Тож, доводи прокурора про тяжкість вчиненого злочину не є достатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що дає підстави відмовити у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного у виді тримання під вартою.
Стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження ризиків незаконного впливу підозрюваного на свідків чи іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 надає пояснення як по суті пред`явленої йому підозри, так і щодо взаємовідносин з особами, які є свідками.
Ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень прокурором недоведений, суд приймає, як обґрунтовані оводи сторони захисту про те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не є раніше судимим.
Є обґрунтованим ризик переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ні у м. Києві, ні в Київській області; після вчинення дій, які йому інкримінуються з місця події зник, залишивши місце своєї роботи у ПКтВ «Гідропарк».
Тож, з урахуванням наведених обставин і підтверджених ризиків слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Прокурором, окрім констатації, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Клопотання слідчого також не містить обґрунтування підстав, передбачених ч. 1 ст. 183 КПК України щодо неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, однак, не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, обставини скоєння кримінального правопорушення, вважає, що до ОСОБА_6 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні, який забезпечить запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, а саме - застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби із застосуванням електронних засобів контролю.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити, у зв`язку з чим звільнити з-під варти останнього негайно в залі суду.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_3 .
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора судді та суду.
Строк дії вказаного запобіжного заходу визначити до 14 листопада 2016 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники Національної поліції України в з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: