Провадження № 1-кп/750/63/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
представників цивільних відповідачів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
11.09.2015 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Ford Тгаnsit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в місті Чернігові по вулиці Войкова (теперішня назва вул. В.Чорновола) зі сторони вулиці Любецька в напрямку проспекту Миру.
Рухаючись у вказаному напрямку під час виконання маневру правого повороту з вулиці Войкова (теперішня назва вул. В. Чорновола) на проспект Миру, ОСОБА_7 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою перед зміною напрямку руху, не переконавшись в безпечності маневрування, не витримавши безпечного інтервалу, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який в цей час перебував в нерухомому стані на тротуарі.
В результаті наїзду ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому внутрішньої кісточки лівого гомілково - ступневого суглобу, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, садном лівого вуха, садна поперекової області, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 881 від 30.09.2015 в своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 день.
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 , порушив вимоги п.п. 2.3 б), 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, погодившись з правовою кваліфікацією його дій, часом, місцем, та іншими обставинами кримінального правопорушення, зазначеними в обвинуваченні, та підтвердив, що 11.09.2015 року він був офіційно працевлаштований водієм в ТОВ ТВК «Полюс СП». Саме в цей день, близько 17 год. 00 хв.. він виконуючи свої трудові обов`язки, керував автомобілем марки «Ford Тгаnsit» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по вулиці Войкова в напрямку проспекту Миру в м. Чернігові. Коли збирався здійснити поворот направо на проспект Миру, то скоїв наїзд на пішохода - потерпілого ОСОБА_6 . У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що 11.09.2015 року, близько 17 год. 00 хв., коли він знаходився на тротуарі поруч і збирався переходити вулицю, то на нього скоїв наїзд автомобіль марки «Ford Тгаnsit» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 . Він отримав тілесні ушкодження та довгий час проходив лікування в медичних закладах. Досі не оговтався від отриманий тілесних ушкоджень і на даний час продовжує лікуватися. Заявлений позов про відшкодування моральної та майнової шкоди просить задовольнити в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що 11.09.2015 року, приблизно о 17 годині, вона йшла по вулиці в напрямку проспекту Миру в м. Чернігові позаду разом зі своїм батьком, а її син ОСОБА_6 трохи попереду. Вона провела свого батька додому, а коли повернулася до сина, то побачила, що той сидів на тротуарі, тримався за ногу та кричав. Поруч вже знаходилися працівники ДАІ. Каретою швидкої медичної допомоги сина доставили до лікарні. В лікарні вона зателефонувала своїм батькам і розповіла про подію. Вже в лікарні до неї підходив ОСОБА_7 і пропонував їй гроші в сумі 1500 грн., щоб не порушувати справу, але вона відмовилася. Обвинувачений ще двічі телефонував їй, але до лікарні провідати сина не приходив.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що є бабусею потерпілого ОСОБА_6 11.09.2015 року, в вечірній час, їй зателефонувала донька і повідомила, що її онука збила машина і він знаходиться у лікарні. Вона разом з чоловіком прибули до Чернігівської міської лікарні № 2. У онука вже була загіпсована нога. Підтверджує, що ОСОБА_7 пропонував її дочці гроші, щоб залагодити справу, але та відмовилася.
Представник цивільного відповідача ТОВ ТВК «Полюс СП» ОСОБА_9 в судовому засіданні позову потерпілого ОСОБА_6 повністю не визнала, просила відмовити у його задоволенні, подавши письмові заперечення проти позову.
Представник цивільного відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування» ОСОБА_8 в судовому засіданні позов потерпілого ОСОБА_6 визнав частково, подавши відповідні письмові заперечення проти позову.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 11.09.2015 року, фототаблицею та схемою до нього, згідно яких зафіксований напрямок руху автомобілю марки «Ford Тгаnsit» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 та місце наїзду вказаного автомобілю на потерпілого ОСОБА_6 ;
протоколом слідчого експерименту від 21.09.2015 року та план схемою до нього, згідно яких свідок ОСОБА_12 показав, що бачив, як 11.09.2015 року, приблизно о 17 год. 00 хв., водій автомобілю марки «Ford Тгаnsit» під час здійснення повороту праворуч з вулиці Войкова на проспект Миру в м. Чернігові не впорався з керуванням та заїхав переднім правим колесом на тротуар, де в цей час знаходився пішохід, який збирався переходити проїжджу частину дороги. Після цього колесо автомобілю зіскочило з тротуару назад на проїжджу частину дороги. Пішохід в цей час впав на тротуарі і до нього підбігли перехожі;
висновком експерта № 481 від 28.09.2015 року, згідно якого водій автомобілю марки «Ford Тгаnsit» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, а його дії не відповідають п. 10.1, п. 13.3, п. 10.5 ПДР України, що є причиною виникнення події даної ДТП;
висновком експерта № 881 від 30.09.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому внутрішньої кісточки лівого гомілково - ступневого суглобу, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, садном лівого вуха, садна поперекової області, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 881 від 30.09.2015 в своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 день;
протоколом огляду речей від 22.10.2015 року, в ході якого встановлено, що лівий кросівок потерпілого ОСОБА_6 , в який він був взутий 11.09.2015 року під час ДТП, з зовнішньої сторони має сліди потертості;
висновком експерта № 161-мк від 13.11.2015 року, згідно якого на лівому кросівку потерпілого ОСОБА_6 , на його союзці та частково на носковій частині по зовнішній бічній поверхні виявлена ділянка потертості у вигляді паралельних між собою смуг і ліній, які могли утворитися при переїзді ноги взутої в даний кросівок автомобільним колесом.
За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю.
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_7 діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності (суду не надавалася постанова про притягнення до адміністративної відповідальності обвинуваченого), а також те, що вчинений злочин не пов`язаний з перебуванням обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений є годувальником двох неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за професією є водієм і робота за цією професією є єдиним джерелом отримання легального доходу для власної сім`ї та можливістю надалі відшкодовувати завдану шкоду потерпілому, часткове відшкодування, завданої потерпілому шкоди, а також обставину, що пом`якшує його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 286 КК України без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
В судовому засіданні на підставі досліджених документів: наказу № 62-к від 10.09.2015 року про прийняття на роботу, копії трудової книжки обвинуваченого ОСОБА_15 , подорожнього листа від 11.09.2015 року, встановлено, що 11.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_16 під час вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, перебував у трудових відносинах з ТОВ ТВК «Полюс-СП», виконував свої трудові обов`язки на автомобілі марки «Ford Тгаnsit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ ТВК «Полюс СП», цивільно правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «ПРОСТО-страхування»
З системного аналізу нормативних положень ст.ст. 1167, 1172, 1187 ЦК України випливає, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Отже, ТОВ ТВК «Полюс-СП», як власник джерела підвищеної небезпеки, повинен відповідати перед потерпілим ОСОБА_6 за заподіяну обвинуваченим ОСОБА_15 моральну шкоду.
Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яку належить стягнути з ТОВ ТВК «Полюс СП» на користь потерпілого ОСОБА_6 , суд приймає до уваги наявність вини обвинуваченого, характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, тривалість відновлювального періоду, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а також майновий стан підприємства та реальні можливості її відшкодування і вважає необхідним, з урахуванням вимог розумності і справедливості, позовні вимоги задовольнити частково в сумі 30 000 грн.
Відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійний внесок за своїм змістом є пожертвою, яка добровільно сплачується особою на благодійну діяльність. Тому підстав для стягнення з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на користь потерпілого ОСОБА_17 суми, сплачених останнім благодійних внесків не має, оскільки цей внесок відповідно до закону не відноситься до обов`язкових платежів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат відносяться до обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню і обов`язок, щодо їх доведення покладається в даному конкретному випадку на потерпілого та сторону обвинувачення.
В ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 не було надано жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат, пов`язаних з його доставкою на таксі до медичного закладу в розмірі 300 грн., а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню витрати, які потерпілий вказує як вартість пошкодженого внаслідок ДТП взуття в сумі 1250 грн., оскільки як вбачається з наданого ним чеку цю суму коштують черевики, в той час як в момент ДТП потерпілий ОСОБА_17 був взутий у кросівки. Інших належних та допустимих доказів щодо вартості пошкоджених кросівок потерпілим суду не надано.
Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика покладений обов`язок у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодувати обґрунтовані витрати, пов`язані в тому числі з придбанням лікарських засобів.
На підтвердження понесених витрат на придбаних ліків, потерпілим ОСОБА_6 надані фіскальні чеки на загальну суму 2799, 77 грн. Понесені витрати потерпілим на придбання ліків є обґрунтованими, підтвердженими документально, а тому ця сума підлягає стягненню з ПАТ «ПРОСТО-страхування».
Крім того, згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової суми за шкоду, заподіяну здоров`ю.
В даному випадку розмір морального відшкодування потерпілому ОСОБА_6 становитиме 139, 99 грн. (2799, 77 грн. х 5%) та який належить стягнути з ПАТ «ПРОСТО-страхування».
В ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 були понесені витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., які підтверджуються договором № 26 від 05.11.2015 року, ордером, постановою про залучення представника потерпілого від 10.11.2015 року, процесуальним документами, складеними за участю представника потерпілого, приходним касовим ордером. Наведені витрати є обґрунтованими і підтвердженими належними документальними доказами. Разом з тим, на думку суду, за своєю природою процесуальні витрати на правову допомогу не є шкодою в розумінні цивільного законодавства і механізм їх стягнення, передбачений кримінальним процесуальним законодавством. Тому відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України такі витрати підлягають стягненню саме з обвинуваченого на користь потерпілого. Не є перепоною для стягнення процесуальних витрат на правову допомогу з обвинуваченого ОСОБА_15 на користь потерпілого ОСОБА_6 наявність позовної заяви, в якій останній просить стягнути ці витрати саме з ПАТ «ПРОСТО-страхування», оскільки наведеною нормою процесуального законодавства прямо передбачений механізм такого стягнення.
Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податку НОМЕР_2 ) визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Позов потерпілого ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю ТВК «Полюс СП» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТВК «Полюс СП» на користь ОСОБА_6 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.
Позов потерпілого ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_6 2799 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять ) грн. 99 коп. витрат, пов`язаних з придбанням лікарських препаратів потерпілим та 139 (сто тридцять дев`ять) грн. 99 коп. на відшкодування моральної шкоди. Врешті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2000 (дві тисячі ) грн. 00 коп. процесуальних витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази: автомобіль марки «Ford Тгаnsit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на зберігання директору ТОВ ТВК «Полюс СП» ОСОБА_18 залишити у його законному володінні; кросівки темно-синього кольору марки «Bastion», що належить потерпілому ОСОБА_6 повернути потерпілому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1