Справа №212/5677/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000447 від 27 липня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2016 року об 19:00 годині, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вул. Женевська з боку вул. Співдружності в напрямку вул. Соціалістична в Покровсьому (Жовтневому) районі м. Кривого Рогу, рухався технічно справний автомобіль ВАЗ 21051 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В цей же час, попереду в попутному автомобілю ВАЗ 21051 напрямку, рухався невстановлений мікроавтобус білого кольору та мопед невстановленої марки, червоного кольору, не зареєстрований в підрозділах МВС під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході подальшого руху водій мопеду ОСОБА_5 , виконуючи маневр повороту ліворуч, створив водію ОСОБА_3 небезпеку для руху, який в цей час виконував маневр обгону невстановленого мікроавтобусу. ОСОБА_3 в свою чергу застосував відворот керма вліво, змінив напрямок свого руху, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим, учасникам руху».

Внаслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21051, допустив зіткнення з вищевказаним мопедом.

Під час дорожньо-транспортної пригоди був травмований водій мопеду ОСОБА_5 , якому спричинені тілесні ушкодження, у вигляді: сполучена травма: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садно обличчя, закрита травма грудної клітини, рвані рани лівої половини грудної клітини, перелом лівої малогомілкової кістки в верхній третині та пагорбу лівої п`яточної кістки. Рвані рани та підшкіряна гематома лівої нижньої кінцівки, який згідно висновку судово-медичної експертизи №1505 від 15.08.2016 року за своїм характером відноситься до середнього ступеня тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби. П.2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно- небезпечних наслідків.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він здійснював обгін з лівої сторони мікроавтобусу та не бачив мопеду.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він рухався на мопеді в напрямку вул. Соціалістична, водій ОСОБА_3 не побачив його за мікроавтобусом, який рухався у попутному напрямку за скоїв нього наїзд. Просив суворо не карати обвинуваченого.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні злочину і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 скоїв середньої тяжкості злочин; не судимий в силу ст. 89 КК України; під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває; офіційно непрацевлаштований; за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком з обмеженнями, які передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України. Також враховуючи вказані вище обставини та дані про особу ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінально провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази:

-Мопед невстановленої марки червоного кольору, який зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів при Жовтневому ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1