Справа № 161/3942/16-к
Провадження № 1-кп/161/263/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 вересня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000452, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 25.03.2016 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1.24.05.2001 року Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 206 ч.2, 141 ч.2, 44 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) надано іспитовий строк 2 роки;

2.21.12.2001 року Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 186 ч.1, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; постановою Самборського міського суду Львівської області від 29.04.2004 звільнений умовно-достроково на 1 рік 25 днів;

3.01.11.2005 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 187 ч.1, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 05.12.2008 звільнений по відбуттю строку покарання;

4.18.03.2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України надано іспитовий строк 2 роки;

5.09.12.2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі; 28.08.2015 звільнений по відбуттю строку покарання;

6.30.05.2013 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 384 ч.1, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 28.08.2015 звільнений по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 01.02.2016 близько 11.00 год., через незачинені двері проник до житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , де, керуючись метою заволодіння чужим майном, приставивши ножа до горла потерпілої ОСОБА_8 , поставив останній вимогу негайно віддати усі цінні речі, відкрито викрав з пальця її руки золотий перстень вартістю 1065,60 грн. /згідно висновку товарознавчої експертизи №69 від 26.02.2016/, спричинивши потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, тобто, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав частково.

Суду дав показання про те, що 01.02.2016 дійсно перебував у будинку потерпілої ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 , оскільки шукав свого знайомого на ім`я ОСОБА_9 , який напередодні позичив у нього 200 грн. Оскільки останній не відповідав на телефонні дзвінки, він прийшов за адресою його проживання /по АДРЕСА_2 /, з метою повернення коштів. Вказану адресу та номер телефону йому повідомив ОСОБА_9 . Перебуваючи у вказаному домоволодінні, познайомився з гр. ОСОБА_8 матір`ю його знайомого ОСОБА_10 . В ході розмови, розповів про, те що її син заборгував йому 200 грн. В зв`язку з цим, з метою відшкодування боргу, ОСОБА_8 запропонувала йому своє золоте кільце. Погодившись, він повідомив, що здасть його в ломбард на свої документи, забере своїх 200 грн., а решту поверне їй за належністю. В подальшому, здав вказане кільце в ломбард на документи свого знайомого, якого випадково зустрів, отримавши за нього 1100 грн. Зазначив, що витратив грошові кошти на власні потреби. Після цього, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_11 . Ствердив, що ніяких погроз ні ножем ні словесно щодо потерплої не висловлював. В зв`язку з цим, просить кваліфікувати його дії як заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою.

Не зважаючи на невизнання винуватості самим обвинуваченим ОСОБА_6 , його винність у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , поєднаному з проникненням у житло,підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 дала показання про те, що 01.02.2016 перебувала за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , при цьому вхідних дверей будинку на ключ не зачиняла. Близько 11.00 год. в її домоволодіння проник обвинувачений ОСОБА_6 . Зайшовши в кімнату, приставив ніж до її шиї, погрожуючи застосувати насильство, та поставив вимогу негайно віддати усі цінні речі, після чого поклав ніж на кухонний стіл. Оскільки ніяких цінностей у неї не було, про що вона повідомила, тому він, із застосуванням сили, викрав з пальця її руки золотий перстень, який вона самостійно зняла /оскільки дії обвинуваченого завдавали їй болю/ за допомогою мила та води, які їй подав ОСОБА_6 . Ствердила, що реально сприймала від останнього погрози про застосування насильства та переживала за своє життя і здоров`я, разом з тим, зазначила, що про борг її сина перед ОСОБА_6 останній нічого не повідомляв. На даний час викрадений перстень їй повернуто працівниками поліції, ніяких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 вона не має, просить суворо його не карати.

З протоколу пред`явлення осіб для впізнання з доданим відеозаписом від 02.02.2016 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 , серед пред`явлених до впізнання інших осіб, вказала саме на обвинуваченого ОСОБА_6 як на особу, яка 01.02.2016, вчинила відносно неї розбійний напад, заволодівши золотим кільцем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що 01 лютого 2016 року близько 12.00 год., зустрівшись з раніше знайомим ОСОБА_13 поблизу заводу «Руна», що по вул. Ковельській м. Луцька, останній запитав чи маю при собі документи, що посвідчують особу, зокрема, паспорт, оскільки має золоте кільце, яке хоче здати до будь-якого ломбарду, але щоб про це ніхто не знав. Запитавши звідки у нього вказане кільце, він запевнив, що дана річ належить йому. Погодившись, вони разом з його цивільною дружиною ОСОБА_14 поїхали район «ДПЗ», зокрема, на бульвар Дружиби Народів міста Луцька, де у дворі одного з будинків, ОСОБА_15 передав йому золоту обручку у вигляді «вигнутої вісімки» з одним камінцем, яку він / ОСОБА_12 / здав у ломбард під назвою «Партнер», отримавши 1040 грн. Передавши вказану суму разом з квитанцією ОСОБА_6 , вони всі зняли подобово квартиру, де відпочивали протягом доби. На наступний день близько 12.00 год. розійшлись по своїх справах. В подальшому, того ж дня, близько 17.00 год. йому зателефонували працівники поліції та запросили в Луцький ВП для дачі показів з приводу здачі у ломбард золотого кільця.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дав показання, що 01.02.2016 перебував з раніше знайомим ОСОБА_6 приблизно до 12.00 год., гуляючи по місту та відвідуючи магазини. З приводу обставин вчинення обвинуваченим злочину нічого повідомити не може.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожна зокрема, зазначили, що про обставини можливого вчинення ОСОБА_6 злочину відносно потерпілої ОСОБА_8 їм нічого не відомо.

Протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями від 01.02.2016 стверджується огляд місця вчинення злочину, зокрема, домоволодіння /кімнат/ потерпілої ОСОБА_8 будинок АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено сліди пальців рук.

Висновком дактилоскопічної експертизи №387 від 02.02.2016 стверджується, що один слід пальця руки, виявлений та від копійований на відрізок липкої стрічки 01.02.2016 під час огляду місця події, що за адресою АДРЕСА_2 , залишений пальцем руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 підтвердив достовірність та правильність висновків, зазначених у проведеній ним експертизі.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.02.2016 стверджується, що в ПТ «Ломбард Партнер Вівенко і Компанія», що по бульвару Дружби Народів, 1/1 м. Луцька, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 05.02.2016, виявлено одне золоте кільце вагою 2,19 г, здане у вказане товариство 01.02.2016 гр. ОСОБА_12 , а також квитанцію №275-000012591 від 01.02.2016.

З протоколу огляду місця події з доданими фототаблицями від 02.02.2016 вбачається, що в приміщення ломбарду «Партнер Вівенко і Компанія», що по бульвару Дружби Народів, 1/1 м. Луцька, було виявлено та вилучено виріб із золота каблучка, а також квитанцію №275-000012591 від 01.02.2016 про його здачу в ломбард, які оглянуто, визнано речовими доказами у даному провадженні, та, відповідно, передано на зберігання потерпілій, залишено при матеріалах провадження.

Згідно протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 02.02.2016, потерпіла ОСОБА_8 , серед пред`явлених інших виробів, вказала на належне їй золоте кільце у формі «вісімки», що було викрадене 01.02.2016 обвинуваченим ОСОБА_6 .

Згідно висновку товарознавчої експертизи №69 від 26.02.2016, ринкова вартість бувшого у використанні золотого кільця (на основі ціни на дорогоцінні метали у брухті) на момент його викрадення, станом на 01.02.2016, складала 1065,60 грн.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не вчиняв розбійного нападу з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , поєднаному з проникненням у житло, з метою заволодіння майном останньої, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_8 , дані нею безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, показаннями свідка ОСОБА_12 , не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у житло, кваліфікуючи його дії за ст. 187 ч.3 КК України.

Одночасно, до показань свідка ОСОБА_11 , даних останнім в судовому засіданні, суд ставиться критично та не бере їх до уваги, оскільки вони суперечать дослідженим письмовим доказам, а також показам потерпілої, свідка та самого ОСОБА_6 , розцінюючи їх як намагання сприяння уникнення обвинуваченим від відповідальності, з яким останній перебуває у дружніх відносинах.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку.

ОСОБА_6 не має постійне місце проживання та реєстрації на території Волинської області, потерпіла будь-яких претензій до обвинуваченого не має, викрадене майно їй повернуто працівниками поліції, просить суворо його не карати, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі за вчинення розбою, за що відбував реальні міри покарання в місцях позбавлення волі, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, вину у вчиненому не визнав та не розкаявся, вчинений ним злочин, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, однак враховуючи думку потерпілої, яка просила суворо не карати, а також те, що тяжких наслідків в результаті вчинення злочину не наступило, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст. 187 ч.3 КК України, наближеної до мінімальної, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_6 в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з дня затримання (02.02.2016) до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві, при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна, належного на праві приватної власності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляду тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк тримання під вартою рахувати з 02 лютого 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2016 по день набрання вказаним судовим рішенням законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази:
-золоте кільце, що передано на зберігання потерпілій залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_8 ;

-дев`ять слідів пальців рук залишити при матеріалах кримінального провадження;
-зимову куртку та спортивні штани повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави 920 (дев`ятсот двадцять) грн. 70 (сімдесят) коп. судових витрат у справі за проведення дактилоскопічної та товарознавчої експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя : ОСОБА_2

Суддя : ОСОБА_3