АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/516/16-к Номер провадження 11-кп/786/577/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 185 КК УКраїни С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження №0000275, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2016, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Краснопілля Олександрійського району Кіровоградської області, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого :

1) 26 квітня 2006 року Коломакським районним судом Харківської області за ч.3 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільненого 26 вересня 2008 року постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2008 року умовно-достроково на підставі статті 81 КК України на невідбутий строк 1 рік 2 дні;

2) 13 квітня 2010 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.2 статті 125, з застосуванням статті 69, ч.3 статті 185, ч.1 статті 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 12 липня 2012 року на підставі постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 липня 2012 року звільнений умовно-достроково на строк 10 місяців 5 днів;

3) 26 листопада 2012 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.3 статті 186, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. 24 листопада 2015 року на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2015 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 18 днів, -

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 місяців арешту.

На підставі ч.1 статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, ухвалено частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2012 року і визначено за сукупністю вироків відповідно до підпункту а) пункту 1 частини 1 статті 72 КК України остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 22 квітня 2016 року.

По справі вирішено долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за наступних обставин.

22 березня 2016 року, приблизно о 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на території Піщанської гімназії, розташованої по вулиці Шкільній, 1, в селі Піщане Кременчуцького району Полтавської області разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 зайшли на спортивний майданчик, де проходило тренування з футболу у малолітніх. ОСОБА_8 скориставшись тим, що на нього ніхто не звертає увагу, розстібнувши замок лівої кишені куртки малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , яка знаходилась на дерев`яній лаві, таємно викрав з неї мобільний телефон "Samsung Galaxy S Advance" GT НОМЕР_1 вартістю 1335 гривень та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій, просить зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 КК України, оскільки йому призначено покарання за сукупністю вироків.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались, і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, а тому в цій частині вирок не перевіряється.

У відповідності до зібраних по справі доказів, умисні дії ОСОБА_8 районним судом, за обставин встановлених під час розгляду справи, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжка, вчинена повторно.

Покарання винуватому призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного, в межах санкції даних статей та правильного застосування ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України.

Що стосується доводів викладених у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зарахування у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком суду від 26.11.2012, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, з урахуванням такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Щодо заявлених засудженим вимог про перерахунок строку за попереднім вироком, то слід зазначити, що зарахування строку попереднього ув`язнення, відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України проводиться у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення), а тому доводи апеляційної скарги про необхідність додаткового зарахування засудженому строку ув`язнення за попереднім вироком суду від 26.11.2012, не ґрунтуються на вимогах закону.

Виходячи з наведеного, підстав для скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено, як і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення йому копії ухвали, іншими учасниками процесу в той же строк з моменту її оголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4