У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора потерпілих захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000245 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на вирок Апеляційного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2015 року
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України,
такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Ухвалено стягнути із засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 70 040 грн.
Вирішено питання про стягнення із засудженого ОСОБА_9 процесуальних витрат.
Вироком Апеляційного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання із застосуванням ст. 69 КК України скасовано.
Ухвалено призначити ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, приблизно о 19 год. 30 хв. 15 травня 2015 року на автодорозі сполученням Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ неподалік будинку № 25 на вул. Перемоги в с. Люб`язь Любешівського району, рухаючись на автомобілі «Mercedes-Benz500SE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 1.7, 2.3 б, 12.3, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України неуважно стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та перевищив максимально дозволену швидкість в населеному пункті, внаслідок чого скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_10 , 2010 року народження, який перебігав проїзну частину дороги справа наліво по ходу руху автомобіля. В результаті потерпілий отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_9 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд при призначенні покарання не повною мірою врахував обставини вчинення злочину, що є необережним, дані про особу винного, який хворіє, а також посилається на незаконний склад апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання касаційної скарги, думки прокурора та потерпілих, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі засудженого не оскаржуються.
Посилання засудженого ОСОБА_9 на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого є необгрунтованими.
Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 , апеляційний суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким, конкретні обставини провадження, а саме наслідки, які настали у виді смерті малолітньої дитини, особу винного, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, скоїв його з необережності, наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо малолітнього. За таких умов апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 реального покарання в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_9 не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного йому покарання, то скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Посилання засудженого на те, що кримінальне провадження судом апеляційної інстанції розглядалося незаконним складом також не знайшло свого підтвердження.
Так, з журналу та технічного засобу фіксування судового засідання від 18 грудня 2015 року, оригіналу вироку апеляційного суду від тієї ж дати вбачається, що розгляд провадження щодо ОСОБА_9 відбувся у складі головуючого судді ОСОБА_11 , суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які і підписали судове рішення.
Те, що в копії судового рішення, виданого засудженому за підписом головуючого судді ОСОБА_11 , зазначено інше прізвище одного із суддів, не є порушенням, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 412 КПК України, а є лише технічною помилкою (опискою), допущеною судом.
Вирок апеляційного суду є достатньо мотивованим та таким, що повною мірою відповідає вимогам ст. 420 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування вироку апеляційного суду, не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Апеляційного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а касаційну скаргу останнього без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3