Справа № 635/3343/15-к
Провадження № 1-кп/635/255/2016
ВИРОК

Іменем України

30 травня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому розгляді у закритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004287 від 17.10.2014 р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не судимого, інваліда ІІІ групи, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152, ч.1 ст. 156, ч. 2 ст. 186 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_6 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_9

та потерпілої - ОСОБА_10 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2014 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 , керуючись злочинним наміром, направленим на скоєння правопорушення в сфері статевої свободи та статевої недоторканості особи, прибув до смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, де став біля Безлюдівського юридичного ліцею ім. Героя І.Я. Підкопая, розташованого по вул. Перемоги, 144. Близько 14.45 годин він пішов слідом за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сама йшла зі школи додому, та на вул. Чайковського, наздогнавши її, напав на дівчину ззаду, закривши однією рукою їй рота, а другою рукою приставив до горла дівчині заздалегідь взятий ним із свого дому кухонний ніж, тим самим діючи із погрозою застосування фізичної сили. Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи ніж біля горла ОСОБА_7 , повів її до недобудованого приміщення домоволодіння АДРЕСА_3 , де наказав їй повністю роздягтись, при цьому оголив свій статевий орган та став ним здійснювати дії із метою здійснення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 , цілував її та намагався вводити свій язик до ротової порожнини дитини, неодноразово торкався своїм статевим органом до статевих органів потерпілої, розуміючи при тому, що вона є малолітньою і недосягла полової зрілості, потім став виконувати рухи руками, масажуючи та погладжуючи її по тілу, із метою отримання повної стадії збудженості, продовжував свої активні дії на протязі 20 хвилин, тим самим скоїв фізичні розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_7 .

Крім того, 20 лютого 2015 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_5 , керуючись злочинним наміром, направленим на скоєння правопорушення в сфері статевої свободи та статевої недоторканості особи, прибув до смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, де став біля Безлюдівського юридичного ліцею ім. Героя І.Я. Підкопая, розташованого по вул. Перемоги, 144. Близько 15.05 годин він пішов слідом за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка сама йшла зі школи додому, та наздогнавши її, напав на дівчину ззаду, закривши однією рукою їй рота, а другою рукою приставив до горла дівчині заздалегідь взятий ним із свого дому кухонний ніж, при чому діяв із погрозою застосування фізичної сили. Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи ніж біля горла ОСОБА_9 , повів її вглиб лісу, розташованого поруч, де вона попросила відпустити її та прибрати ніж, пообіцявши, що нікуди не втече. В подальшому, завівши ОСОБА_9 на достатню на його думку відстань від вул. Перемоги, вглиб лісу, дізнавшись в ході розмови від неї, що ОСОБА_9 є неповнолітньою, ОСОБА_5 наказав їй зупинитись та запропонував їй вступити із ним в статеві зносини на вибір: природнім або неприроднім способом, після чого почувши від неї відмову, а також те, що вона не має досвіду і їй соромно про це говорити, примусово став із нею вести розмови на відверті теми сексуального характеру, розповідати у відвертій формі із вживанням нецензурної лексики про статеві відносини між жінкою та чоловіком, тим самим скоїв розпусні дії, які виразились у інтелектуальному розбещенні неповнолітньої ОСОБА_9 .

Крім того, 20 лютого 2015 року близько 15.30 годині ОСОБА_5 , знаходячись в лісі, розташованому вглиб від вул. Перемоги в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, керуючись злочинним наміром, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, запитав у ОСОБА_9 , яка сума грошових коштів є в неї при собі, на що вона із метою перерахунку дістала всі грошові кошти, наявні в неї в сумі 130 грн., після чого розуміючи, що його дії є відкритими для ОСОБА_9 , ігноруючи цей факт, відкрито викрав у неї із рук грошові кошти в сумі 130 грн., в подальшому звернув викрадене на свою користь, тим самим завдав матері неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 152 КК України не визнав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 16 жовтня 2014 року, у другій половині дня він приїхав до сел. Безлюдівка Харківського району Харківської області та підійшов до Безлюдівського юридичного ліцею. Приблизно о 14год. 45хв. він побачив, що з ліцею вийшла малолітня дівчина, він пішов слідом за нею, оскільки дівчина була сама без супроводу дорослих. На вулиці Чайковського в сел. Безлюдівка він наздогнав малолітню дівчину та напав на неї ззаду, закривши однією рукою їй рота, а другою рукою приставив до горла дитини кухонний ніж, який був у нього із собою. Утримуючи біля горла дитини ніж, повів її до недобудованого приміщення по вул. 1-го Травня в сел. Безлюдівка, в який вони зайшли через вікно до кімнати де наказав їй повністю роздягнутись. Потім зняв лише з себе куртку, яку постелив на підлогу, вказав щоб вона лягла на куртку. Штани з себе він не знімав. Він лише дивився на оголену малолітню дитину, до неї не торкався, в половий зв`язок не хотів вступати, хоча мав таку можливість, оскільки ерекція у нього постійно була. Всі вищевказані дії продовжувались приблизно на протязі 20 хвилин. Що казала дівчинка він не пам`ятає. Потім сказав їй одягнутися і довів її до того ж місця де з нею зустрівся, після чого остання пішла додому, а він до автобусної зупинки. Ніхто не міг йому заважити вчинити половий акт з цією дівчиною, але він це не робив.

Також, ОСОБА_5 показав, що 20 лютого 2015 року, у другій половині дня він приїхав до сел. Безлюдівка Харківського району Харківської області та пішов до Безлюдівського юридичного ліцею. Приблизно о 15 год. 00хв. він побачив, що з ліцею вийшла дівчина без супроводу дорослих. Він пішов за нею та напав на дівчину ззаду, закривши їй рота рукою, а другою рукою приставив до горла дівчини кухонний ніж, який у нього був з собою та став погрожувати їй. Після чого, утримуючи ніж біля горла дівчини, повів її вглиб лісу, розташованого поруч, де вона попросила відпустити її та прибрати ніж, пообіцявши, що нікуди не втече. В подальшому, він завів подалі дівчину в ліс від будинків. Потім сказав, що його звуть ОСОБА_12 , він біженець із Донбасу та запропонував їй вступити з ним в статеві зносини на вибір: природнім або неприроднім способом, але остання відмовилася та сказала, що вона не має досвіду. Потім став із нею вести розмови на відверті теми сексуального характеру, показувати непристойні фото зі свого телефону, розповідати із вживанням нецензурної лексики про статеві відносини між жінкою та чоловіком. Також, коли вони розмовляли з дівчиною, вона запропонувала йому скористатися послугами жінок легкої поведінки на що він відповів, що це дорого та запитав чи є у неї гроші. Остання достала з кармана 130,00грн., які він у неї забрав, але трішки пізніше повернув 30,00грн. Після спілкування з дівчиною, приблизно 40 хвилин, він провів її до вулиці де на неї напав, сказав дівчині щоб вона йшла додому, а сам пішов на автобусну зупинку. У вчиненому кається.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим позицію, на часткове визнання вини, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі, викладеному у вироку, знайшла своє підтвердження безпосередньо у судовому розгляді сукупністю досліджених доказів.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що вона 16 жовтня 2014 року після закінчення уроків в ліцеї, приблизно о 14год. 45хв. без супроводу дорослих пішла додому. На вул. Чайковського в сел. Безлюдівка її наздогнав чоловік та напав на неї ззаду, закривши однією рукою їй рота, а другою рукою приставив до її горла ніж, повів її до недобудованого приміщення в сел. Безлюдівка, в яке вони потрапили через вікно, а потім піднялися на другий поверх, де, останній наказав їй повністю роздягнутись, при цьому зняв з себе тільки куртку. Він намагався цілувати її, торкався руками до неї, торкався своїм статевим органом до неї, терся статевим органом об неї зовні, просив змінювати положення, вона лежала, то на спині, то на животі, змушував торкатися його статевого органу рукам та ротом. Потім він сказав їй щоб вона одягнулася. Також, у нього в руках був телефон і він показав декілька фотографій, на яких були голі дівчата та сказав, що його звуть ОСОБА_12 та він біженець із ОСОБА_13 . Після чого вони приблизно через 20 хвилин вийшли на вулицю, він провів її до магазину, де зустрілися. Дома вона розповіла все матері. Чоловік її не бив, тілесних ушкоджень не заподіяв, тільки погрожував, казав, що вб`є, якщо вона закричить та робив непристойні пропозиції.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що 20 лютого 2015 року приблизно о 15 год. 00 хв. після закінчення уроків в школі пішла додому сама без супроводу дорослих. Коли вона рухалася по вул. Перемоги в сел. Безлюдівка на неї ззаду напав невідомий чоловік, закривши їй рота рукою, а другою рукою приставив до її горла ніж, при цьому погрожував їй та її родині. Після чого невідомий повів її вглиб лісу, розташованого поруч, де вона попросила відпустити її та прибрати ніж, пообіцявши, що нікуди не втече. В подальшому, він завів її в ліс подалі від вулиці та наказав їй зупинитись та запропонував їй вступити з ним в статеві зносини на вибір: природнім або неприроднім способом. Вона відмовилася, а також сказала, що не має досвіду. Потім він почав з нею вести розмови на відверті теми сексуального характеру, розповідати у відвертій формі про статеві відносини між жінкою та чоловіком. Також, сказав, що його звуть ОСОБА_12 та він біженець із ОСОБА_13 . Вона запитала, чи не може він звернутися за наданням йому послуг сексуального характеру жінками легкої поведінка, на що останній відповів, що це дорого та запитав, яка сума грошей є в неї при собі, на що остання із метою перерахунку дістала всі гроші, наявні в неї в сумі 130,00грн., після чого ОСОБА_5 забрав у неї з рук грошові кошти в сумі 130,00грн., в подальшому повернув їй 30,00грн. Гроші дали їй батьки. Якщо б чоловік не погрожував їй ножем, вона би гроші йому не віддала. Потім, вони пішли назад в селище, після чого він сказав щоб вона стояла поки він не зникне, після чого вона пішла додому залишила речі та побігла в школу де працює її мати та розповіла їй все.

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що до неї в школу приблизно о 16 годині 20 лютого 2015 року прийшла її донька та розповіла їй, що приблизно о 15 годині після закінчення уроків в школі донька йшла додому. Коли вона йшла по вулиці на неї ззаду напав невідомий чоловік, закрив їй рота рукою, а другою рукою приставив до її горла ніж, став погрожувати їй. Після чого, чоловік повів доньку вглиб лісу, розташованого поруч, де ОСОБА_14 попросила відпустити її та прибрати ніж, пообіцявши, що нікуди не втече. В подальшому, він завів її в ліс подалі від вулиці та наказав їй зупинитись та запропонував їй вступити з ним в статеві зносини на вибір, але вона відмовилась. Потім чоловік почав з донькою вести розмови на відверті теми сексуального характеру, розповідати у відвертій формі про статеві відносини між жінкою та чоловіком. Також, чоловік забрав у Ксенії 130 гривень, погрожував їй ножем.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що 16 жовтня 2014 року приблизно о 15.30 годині повернулася додому її молодша сестра ОСОБА_7 в дуже схвильованому стані. Вона почала в неї питати, що сталося, але остання не хотіла нічого розповідати, але потім розповіла, що коли вона поверталася зі школи на вулиці її наздогнав чоловік та напав на неї ззаду приставив до її горла ніж, повів її до недобудованого приміщення та заставив роздягнутися, де намагався її цілувати та непристойно себе поводити.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_17 є його молодшою донькою. Зі слів доньки знає, що невідомий чоловік з ножем в руках затягнув ОСОБА_18 в недобудований дім, де заставив доньку роздягнутися, намагався цілувати її, торкався до неї.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень в межах, викладених у вироку, також підтверджується дослідженими у судовому розгляді документами.

Згідно картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону 16.10.2014р. від ОСОБА_19 , де зазначено, що невідомий чоловік біля 15 годин по АДРЕСА_4 , порівнявшись поряд з його донькою ОСОБА_7 , зненацька оголив свої статеві органи, чим спричинив психологічну травму дитині (т. 1 а.с. 20).

Згідно протоколу огляду місця події від 16.10.2014р. була оглянута зазначена ОСОБА_16 та малолітньою ОСОБА_7 ділянка місцевості у провулку 1-го Травня смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, де знаходиться двоповерховий житловий будинок в стадії будівництва. Як пояснила малолітня ОСОБА_7 вона разом з невідомим їй чоловіком, через віконний отвір, який розташований з правої сторони потрапила всередину вказаного будинку. З місця огляду вилучені труси дитячі (жіночі) білого кольору з рожевою окантовкою, на яких маються сліди бруду; брюки чорного кольору із синтетичного матеріалу, на яких маються краплини білого кольору. (т. 1 а.с. 21).

Згідно протоколу огляду місця події від 19.10.2014р. був оглянутий зазначений малолітньою ОСОБА_7 недобудований дім у АДРЕСА_5 . До протоколу додається фототаблиця (т. 1 а.с. 24-28). Обстановка місця вчинення злочину 16.10.2014р. відповідає показанням потерпілої ОСОБА_7 .

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2015р. ОСОБА_20 просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 20.02.2015р., знаходячись в АДРЕСА_6 , пропонував його дочці ОСОБА_9 вступити з ним в статеві зносини (т. 1 а.с. 42).

Згідно протоколу огляду місця події від 21.02.2015р. була оглянута зазначена неповнолітньою ОСОБА_9 відкрита ділянка місцевості в лісосмузі за домоволодінням АДРЕСА_6 . На зазначеній ділянці виявлені сліди взуття на снігу та недопалок. Слід взуття на снігу сфотографовано. Недопалок вилучено. До протоколу додається фототаблиця (т. 1 а.с. 44-47).

Згідно протоколу огляду предметів від 22.03.2015 р. був переглянутий диск з відеозаписом камер відеоспостереження за 16.10.2014 р. з магазину у АДРЕСА_7 , біля якого саме в цей день знаходився обвинувачений ОСОБА_5 , та як пояснив останній, що це дійсно він йшов від перехрестя, де прослідив дівчину, на яку із ножем напав (т. 1 а.с. 38-39).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.03.2015р., ОСОБА_10 просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 20.02.2015р., близько о 15год. 30хв., заволоділа грошовими коштами в сумі 130,00грн. у її доньки ОСОБА_21 в сел. Безлюдівка, чим заподіяла ОСОБА_10 матеріальну шкоду (т. 1 а.с.57).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2015р., ОСОБА_8 просить прийняти заходи до чоловіка, якого вона нині знає, а саме ОСОБА_5 та притягнути його до кримінальної відповідальності за замах на зґвалтування її малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мало місце 16.10.2014р. в сел. Безлюдівка (т. 1 а.с. 99).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2015р. ОСОБА_7 впізнала чоловіка на фотознімку № 3 ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 114-116).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.03.2015р., згідно якого ОСОБА_7 з представлених 4 мобільних телефонів, впізнала мобільний телефон за № 2, який 16.10.2014р. знаходився в руках особи, яка вчинила у відношенні неї розпусні дії. Під № 2 був представлений телефон, який належить ОСОБА_5 та який був вилучений під час його огляду 20.03.2015р. (т.1 а.с. 117-118, 175-178).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2015р. ОСОБА_9 впізнала чоловіка на фотознімку № 2 ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 132-134).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за голосом від 21.03.2015р. ОСОБА_9 з представлених 4 осіб, впізнала голос ОСОБА_5 , який 20.02.2015р. вчинив у відношенні неї розпусні дії (т. 1 а.с. 135-136).

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 21.03.2015р. ОСОБА_9 впізнала мобільний телефон ОСОБА_5 , який 20.02.2015р. знаходився у нього коли останній вчинив у відношенні неї розпусні дії (т. 1 а.с. 137-138).

Згідно протоколу огляду предметів від 21.03.2015р. смартфон, вилучений у ОСОБА_5 під час його огляду 20.03.2015 р., був оглянутий ОСОБА_9 та впізнаний нею за характерними ознаками, як предмет, який 20.02.2015р. знаходився в руках особи, яка вчинила у відношенні неї розпусні дії. До протоколу додається фототаблиця (т. 1 а.с. 139-143).

Згідно протоколу огляду місця події від 20.03.2015р. на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_8 , в бік лісу на газоні знайдений та вилучений ніж, який належав ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 175-178).

Згідно висновку експерта № 3532-Ая/14 від 27.10.2014р. у неповнолітньої ОСОБА_7 на момент огляду будь-яких тілесних пошкоджень або слідів не мається, в зв`язку з чим ступінь тяжкості не встановлювалася. Цілісність невинної пліви у ОСОБА_7 не порушена. Анатомічна будова і морфологічні особливості її такі, що здійснення статевого акту без порушення цілісності невинної пліви неможливе (т. 1 а.с. 221-222).

Згідно висновку експерта № 113 від 11.04.2015р. один фрагмент сліду взуття, сфотографований при огляді місця події 21.02.2015р. по АДРЕСА_9 , залишений взуттям, яке має спільну групову належність з зимовими спортивними черевиками на ліву ногу, які були добровільно видані матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_22 та оглянуті (т. 1 а.с. 232-237, 150-158).

Згідно висновку експерта № 114 від 09.04.2015р. ніж, який було вилучено 20 березня 2015 року в ході проведення огляду місця домоволодіння АДРЕСА_8 , є господарсько-побутовим ножем, який до категорії зброї не відноситься. Ніж виготовлено промисловим способом (т. 1 а.с. 264-266).

Згідно висновку експерта № 316-Ц/15 від 01.04.2015р., групова приналежність крові ОСОБА_5 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютинином анти-В.

В результаті проведення судово-медичної експертизи недопалку сигарети марки «Бонд», вилученого при огляді місця події, за адресою: сел. Безлюдівка по вул. Перемоги, встановлено що цю сигарету могла палити людина, групова приналежність крові якого А (ІІ) з изогемагглютинином Анти-В, у тому числі і громадянин ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 276-282).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 756 від 07.09.2015р. ОСОБА_5 на час проведення експертизи ознак психозу і слабоумства не виявляє, виявляє ознаки розумової відсталості з поведінкою порушення та симуляції психічного розладу. В період з 20.04.2015р. по 04.09.2015р. переніс гострий тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, з якого повністю вийшов. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється ОСОБА_5 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_5 за своїм психічним станом в даний час в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2 а.с. 45-48).

Проаналізував конкретні обставини кримінального провадження, показання потерпілих, свідків, оцінив зібрані докази у судовому розгляді в їх сукупності, суд не може погодитися з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, а саме, що він своїми умисними діями вчинив замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із погрозою застосування фізичного насильства, вчинені щодо малолітньої ОСОБА_7 . Органами досудового слідства діям ОСОБА_5 дана невірна юридична оцінка. Суд вважає, що зазначена кваліфікація дій ОСОБА_5 не знайшла свого підтвердження у судовому розгляді з наступних підстав.

За змістом статті 152 КК України під зґвалтуванням слід розуміти природні статеві зносини між особами різної статі всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи. Перелік неправомірних дій, якими обумовлюється факт зґвалтування, є вичерпним. Зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин, при цьому не має значення, чи закінчила винна особа статевий акт у фізіологічному розумінні. Закінченим зґвалтування вважається з моменту початку статевого акту у фізіологічному розумінні, тобто з моменту заходження статевого органа чоловіка у статеві органи жінки.

Як вбачається з фактичних обставин, встановлених під час судового розгляду по даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 не мав намір вступати в статеві зносини з малолітньою ОСОБА_7 . У ОСОБА_5 була реальна можливість вчинити статевий акт відносно ОСОБА_7 , але він цього не зробив. Як показала потерпіла ніхто не заважав ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії відносно неї. Із показань потерпілої ОСОБА_7 щодо механізму здійснення обвинуваченим щодо неї дій, не вбачається спроби насильницьким шляхом ввести статевий орган обвинуваченого у статеві органи потерпілої. Суд вважає, що в судовому розгляді стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів того, що обвинувачений ОСОБА_5 через свої фізіологічні властивості не зміг здійснити статеві зносини, тобто вчинити замах на зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 , суд вважає, що його розпусні дій щодо малолітньої ОСОБА_7 були направлені на розбещення.

Розпусні дії повинні мати сексуальний характер і можуть бути у виді фізичних дій або інтелектуального розбещення. Такі дії спрямовані на задоволення винною особою статевої пристрасті або на збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту. Під фізичними розпусними діями слід розуміти оголення статевих органів винної чи потерпілої особи, непристойні доторкання до статевих органів, які викликають статеві збудження, навчання статевим збоченням, імітація статевого акту, схиляння або примушування потерпілих до вчинення певних сексуальних дій між собою, вчинення статевих зносин, тощо. Таким чином, суд вважає встановленим, що дії обвинуваченого щодо потерпілої ОСОБА_7 є виключно розпусними діями.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У зв`язку з чим, оскільки, обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 152 КК України відносно потерпілої ОСОБА_7 суд вважає недоведеним, показання обвинуваченого в судовому розгляді не містять даних щодо вчинення ним вищезазначених дій, інші будь-які належні та допустимі докази відсутні, то дії обвинуваченого ОСОБА_5 відносно потерпілої ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 156 КК України у межах висунутого обвинувачення як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КК України у фактично скоєному суд вважає доведеною.

Крім того, суд також не може погодитися з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 щодо заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України. Так, в обвинувальному акті при викладенні обставин вчинення ОСОБА_5 грабежу майна потерпілої ОСОБА_10 органи досудового слідства зазначили обставини даного злочину без будь-яких кваліфікуючих ознак відкритого заволодіння майном ОСОБА_10 . В той же час органи досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікують за ч. 2 ст. 186 КК України, а кваліфікуючи ознаки даного злочину не зазначають.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у відкритому викраденню чужого майна потерпілої ОСОБА_10 , чітко зазначив обставини вчинення ним цього злочину. З показань ОСОБА_5 вбачається, що грабіж він вчинив вперше, самостійно без попередньої змови з групою осіб та без насильства або погрози застосування такого насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Його показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 щодо потерпілої ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

З огляду наведеного позиція обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується сукупністю доказів, викладених у вироку, які визнаються судом, такими що відповідають дійсним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, які вони давали у судовому розгляді, є послідовними, узгоджуються з встановленими обставинами вчинення злочинів, узгоджуються з відомостями, викладеними у протоколах огляду місця події, узгоджуються з висновками експертів.

Вказані докази досліджені судом, узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом події злочинів, обставини їх вчинення та винуватість ОСОБА_5 у їх скоєнні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 156 КК України, оскільки, він, діючи умисно, вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_7 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 156 КК України, оскільки, він, діючи умисно, вчинив розпусні дії щодо ОСОБА_9 , яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки, він, діючи умисно, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_10 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. А також, суд враховує конкретні обставини кримінальних правопорушень та їх характер.

Відповідно до положень ст. 12 КК України злочини, які вчинив ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 186 КК України є злочини середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 156 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_5 раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, не працює, не одружений, на обліку у психоневрологічному диспансеру перебуває, а в наркологічному диспансері на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

По сукупності обставин скоєних злочинів, їх ступені тяжкості, даних про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства. Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей Особливої частини КК України із застосуванням вимог ст. 70 КК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 КК України час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в частині п`ятій статті 72 цього кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.03.2015р. до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_23 був затриманий 21 березня 2015 року (т. 1 а.с. 181-187).

В ході проведення досудового слідства 14.04.2015 р. ОСОБА_5 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 362 від 20.04.2015р. у ОСОБА_5 виявлені ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді диссоціативного (конверсійного) розладу, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (т. 1 а.с. 291-294).

29 квітня 2015 року згідно ст.292 КПК України вказане кримінальне провадження було направлено до Харківського районного суду Харківської області разом із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.06.2015р. до ОСОБА_5 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад зі звичайним наглядом - Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3. Ухвала набрала законної сили 09 липня 2015 року. (т. 2 а.с. 1-3).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2015р. задоволено подання Харківської обласної психіатричної лікарні №3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації у психіатричний заклад. Згідно даної ухвали встановлено, що за час лікування ОСОБА_5 зі стану тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді дисоціативного (конверсійного) розладу вийшов, в теперішній час він за своїм психічним станом примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду не потребує (т. 2 а.с. 6-7).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.09.2015р. наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.09.2015 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, в строк покарання обвинуваченому необхідно зарахувати час, протягом якого до ОСОБА_5 застосовувалися примусові заходи медичного характеру, а саме з 10 липня 2015 року по 04 вересня 2015 року з розрахунку один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Крім того, виходячи з аналізу положень ст. 72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення», необхідно зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 21 березня 2015 року по 09 липня 2015 року та з 04 вересня 2015 року по 30 травня 2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів для проведення судово-трасологічної експертизи № 113 від 11.04.2015 р. у розмірі 982,08 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 115 від 09.04.2015 р. у розмірі 368,28 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 114 від 09.04.2015 р. у розмірі 368,28 грн. відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 156 КК України у виді семи років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 156 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 186 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді семи років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити той же тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№ 27) Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, а строк відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання з 21 березня 2015 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк покарання час, протягом якого до ОСОБА_5 застосовувалися примусові заходи медичного характеру, з 10 липня 2015 року по 04 вересня 2015 року з розрахунку один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 21 березня 2015 року по 09 липня 2015 року та з 04 вересня 2015 року по 30 травня 2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Речові докази:

?одяг ОСОБА_7 : штани, труси передані на зберігання законному представнику ОСОБА_8 повернути власнику;

?одяг ОСОБА_5 : куртку чорну «Найк», куртку біжеву «Коламбія», кросівки чорні, штани чорні, смартфон НТС повернути власнику;

?ніж, вилучений у ОСОБА_5 , (висновок судово-дактілоскопічної експертизи від 09 квітня 2015 року) знищити;

?недопалок, конверт, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС Україн в Харківській області знищити;

?диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину в смт. Безлюдівка та диск, вилучений у операторів мобільного зв`язку, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати на залучення експертів для проведення судово-трасологічної експертизи № 113 від 11.04.2015 р. у розмірі 982,08 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 115 від 09.04.2015 р. у розмірі 368,28 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 114 від 09.04.2015 р. у розмірі 368,28 грн., а всього у розмірі 1718 гривень 64 копійки стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_24