Справа № 159/681/16-к
Провадження № 1-кп/159/69/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковельського міськрайонного суду кримінальне провадження №000064 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Єлгава, Латвія, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за тією ж адресою, українки та громадянки України, з середньою спеціальна освітою, не працюючої, в силу ст.89 КК України раніше не судимої, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи зобов`язаною за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2014 року сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 350 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.01.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, в період часу з 28.01.2014 року по 21.12.2015 року злісно ухилялась від сплати аліментів, на неодноразові попередження державного виконавця про необхідність працевлаштуватися з метою сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати таких коштів не реагувала, не працевлаштовувалась та заходів по працевлаштуванню не вживала, у Ковельський центр зайнятості з метою працевлаштування не зверталась, у добровільному порядку рішення суду не виконувала та не надавала матеріальної допомоги на утримання дітей, внаслідок чого за вищевказаний період часу утворилась заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 16190 гривень 32 копійки.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого їй діяння визнала повністю та показала наступне. Дійсно за рішенням суду вона повинна була сплачувати аліменти на утримання своїх двох неповнолітніх дітей, однак, в період з січня 2014 року по грудень 2015 року не працювала та не намагалась працевлаштуватись з метою сплати заборгованості по аліментах. Не заперечує, що не зверталась у Ковельський центр зайнятості по питанню працевлаштування і не підшуковувала собі роботу самостійно, однак, на даний час намагається працевлаштуватись та погашати заборгованість по аліментах. У скоєному розкаюється, просить суворо її не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , винуватість останньої у скоєнні інкримінованого їй діяння повністю доведена і показами потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила в судовому засіданні факт ухилення обвинуваченої, як матері двох дітей, яких вона на даний час виховує, від виплати їй аліментів на утримання дітей в період часу з січня 2014 року по грудень 2015 року і показала, що обвинувачена фактично взагалі не платила аліменти з дня постановлення судового рішення про стягнення з неї таких аліментів, - та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками судового розгляду.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів), вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, - та особу винної у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить повне визнання нею своєї вини та щире каяття у скоєному.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що інспектором Ковельського ВП ГУНП у Воинській області обвинувачена характеризується негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями, внаслідок чого і була позбавлена батьківських прав. Ці ж обставини підтверджуються довідкою Ковельського МТМО про перебуванння ОСОБА_4 на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті внасліжок вживання алкоголю з 2010 року та актом №26 наркологчної експертизи від 21.01.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 страждає хронічним алкоголізмом ІІ ст. та потребує примусового протиалкогольного лікування.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, а доцільним та достатнім покаранням для ОСОБА_4 буде покарання у виді громадських робіт, оскільки призначення більш м`якого покарання у виді штрафу утруднить сплату призначених обвинуваченій аліментів, по яких існує вище згадана заборгованість.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_1