У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року, визнано винуватим та засуджено

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше

судимого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 лютого 2006 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 188 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією майна,

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

За вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він, близько 17 год. 30 хв. 04 вересня 2014 року, діючи спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Передовій у м. Дніпропетровську, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступили в попередню змову на вчинення крадіжки, відповідно до якої всі співучасники злочину повинні були прибути на будівельний майданчик, розташований на АДРЕСА_2 , звідки таємно викрасти вібротрамбовку марки «ENAR», моделі «PC80H4T», з двигуном марки «HONDA», моделі «GX120», що належить ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин за попередньою змовою групою осіб, завдаючи значної шкоди потерпілому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 близько 18 год. 30 хв. прибули до вищезазначеного будівельного майданчику, де ОСОБА_5 , ввівши в оману охорону зазначеного будівельного майданчика, під приводом перевезення вищезазначеної вібротрамбовки на територію іншого будівельного майданчика, діючи узгоджено з іншими співучасниками, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно для потерпілого ОСОБА_9 , викрали належне останньому майно на загальну суму 75 966 грн. 67 коп. Після чого з місця вчинення злочину пішли.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилається на незаконність судових рішень щодо ОСОБА_5 та порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 . Посилається на формальність розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження в силу вимог ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Одночасно як убачається з вироку місцевого суду, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, не заперечував правильності їх правової кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, а також погодився на здійснення судового розгляду у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Окрім того у судовому рішенні констатовано, що суд першої інстанції за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позицій обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Окрім того, зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції видно, що під час апеляційного розгляду, при перевірці матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_5 істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку суду першої інстанції апеляційним судом не виявлено.

Розгляд кримінального провадження в апеляційному суді відбувся за участю його захисника ОСОБА_10 .

У зв`язку з викладеним, твердження захисника про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону під час здійснення судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 є непереконливими.

У касаційній скарзі не наведено інших доводів щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні і обґрунтовані судові рішення, чи були б безумовними підставами для їх скасування, як про це зазначає вимогу особа, що подала касаційну скаргу.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З огляду на вищевикладене, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, наданих до неї судових рішень убачається, що підстави для задоволення касаційної скарги захисника відсутні, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України підстав для відкриття провадження немає.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3