АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/966/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

представника

ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях стосовно службових осіб, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» (), № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, , м. Київ, вул. Горького, 127, у частині видатку коштів, за виключенням перерахувань сум податків і заробітної плати працівникам підприємства та з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять. В іншій частині клопотання слідчого було відмовлено.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, з урахуванням того, що грошові кошти, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» (), відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, , м. Київ, вул. Горького, 127, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191 КК України та відповідають критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, дійшов висновку про наявність, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для арешту вказаного рахунку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на передчасність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна та безпідставність клопотання слідчого, просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2015 р., якою частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях стосовно службових осіб, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» (), № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, , м. Київ, вул. Горького, 127, у частині видатку коштів, за виключенням перерахувань сум податків і заробітної плати працівникам підприємства та з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять скасувати.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, з огляду на те, що матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази причетності ТОВ «ПК «Пожмашина» до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про оголошення підозри будь-якій посадовій особі ТОВ «ПК «Пожмашина», в результаті чого, слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 132 КПК України, застосував такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, без обґрунтованої на те потреби, яка б виправдовувала такий ступінь втручання у права та законні інтереси ТОВ «ПК «Пожмашина».
Також, представник ТОВ «ПК «Пожмашина» зазначає про те, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував наслідки арешту та не застосував найменш обтяжливий спосіб арешту, у зв`язку з чим товариство несе значну шкоду перед виконанням взятих на себе зобов`язань по контрактам з ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн», Камаз, Маз та іншими, що призведе до потужного вітчизняного виробника спецтехніки на ринку України та за її межами, разом з тим, блокування рахунків товариства призводить до затримки виплат заробітної плати більш ніж 600 працівників.
Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт грошових коштів та достовірно знаючи про їх належність саме ТОВ «ПК «Пожмашина», не мав жодних законних підстав не викликати представника товариства для участі у судовому засіданні, чим позбавив можливості власника майна прийняти участь в судовому розгляді клопотання слідчого, надати пояснення з приводу заявленого клопотання слідчого, надати докази щодо відсутності у слідчого будь-яких достовірних даних, які б вказували на причетність службових осіб ТОВ «ПК «Пожмашина» до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України, відсутності законних підстав для накладення арешту на майно.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику представника ТОВ «ПК «Пожмашина», а копія ухвали була отримана у Печерському районному суді м. Києва лише 14.03.2016 р.
Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина», який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу суду від 24.11.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчим відділом управління з розслідування корупційних злочинів скоєних службовими особами, які займають особливо відповідальне становище, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001128 від 12.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що заступник голови ДСНС України ОСОБА_10 за попередньою змовою з директором Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України ОСОБА_11 та іншими невстановленими посадовими особами ДСНС України спільно з керівниками підприємств учасників конкурсних торгів (ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» та ТОВ «Промислова компанія «Пожмашина») під час закупівлі пожежно-рятувальної техніки спеціального призначення для потреб ДСНС України, зловживаючи своїм службовим становищем, вчиняють дії спрямовані на заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах.
Також в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Промислова компанія «Пожмашина» відкрито рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (МФО 32313).
Крім того, як вважає орган досудового розслідування грошові кошти, що є предметом вчинення даного кримінального правопорушення, на даний час можуть залишатися на вказаному рахунку, а тому з метою відшкодування спричинений збитків, орган досудового розслідування вбачає необхідність в накладенні арешту на рахунок № НОМЕР_1 ТОВ «Промислова компанія «Пожмашина» відкритий у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».
Разом з тим, виходячи з встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового та передчасного висновку про необхідність арештувати грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» (), відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, з підстав того, що грошові кошти набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, визначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0001128 зареєстроване ще 12.06.2015 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні № 0001128 службові особи ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно товариства.
Окрім цього, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Взагалі, як відмічає суд апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» є цілком формальною, необґрунтованою, невмотивованою, винесеною без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.
Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п.п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина», відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».
Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, вказав, що грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина», відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 167 КПК України, дає підстави для їх арешту.
Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, в ухвалі слідчий суддя, з достатньою повнотою не обґрунтував, яким саме чином грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина», відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідають критеріям, визначених ч. 2 ст. 167 КПК України та за якими операціями такі суми надійшли на вказаний у клопотання слідчого банківський рахунок.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» має до розслідуваного замаху на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина», що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» зокрема, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував наслідки арешту та не застосував найменш обтяжливий спосіб арешту, що, як вважає колегія суддів, призвело до надмірного та необґрунтованого обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства та інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Крім того, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, розгляд клопотання було проведено з порушенням права власника майна на захист, про, що в своїй апеляційній скарзі також зазначає і представник товариства, що призвело до однобічності судового розгляду та незаконності судового рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року.
Апеляційну скаргупредставника ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року, якою частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях стосовно службових осіб, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» (), № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, , м. Київ, вул. Горького, 127, у частині видатку коштів, за виключенням перерахувань сум податків і заробітної плати працівникам підприємства та з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, а в іншій частині клопотання слідчого було відмовлено скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях стосовно службових осіб, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Промислова Компанія «Пожмашина» (), № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, , м. Київ, вул. Горького, 127, у частині видатку коштів, за виключенням перерахувань сум податків і заробітної плати працівникам підприємства та з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять із зобов`язанням службових осіб ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) надати інформацію про залишок грошових коштів на рахунку на день оголошення ухвали суду та на кінець наступного банківського дня відмовити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4