УХВ АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні 07 вересня 2016 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 червня 2016 року,
в с т а н о в и в:
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Стрільче, мешканця
такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 1 ст. 152 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23 червня 2016 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 01 листопада 2015 року о 03.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у будинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив зґвалтування останньої із застосуванням фізичного насильства та використовуючи безпорадний стан потерпілої.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на суворість призначеного йому покарання. Вважає, що судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі його вину обставини. Указує, що добровільно відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, допомагав продуктами харчування. Стверджує, що не застосовував до потерпілої фізичного насильства. Просить змінити судові рішення та звільнити його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, або пом`якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
З копій оскаржуваних судових рішень убачається, що доводи у скарзі ОСОБА_4 про те, що він не застосовував до потерпілої фізичного насильства, є безпідставними і спростовуються показаннями самого ОСОБА_4 , який у суді підтвердив, що під час зґвалтування він тримав потерпілу за руки та ноги, а також придавив своїм тілом, не даючи їй втекти та чинити опір.
Як видно з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та дані про особу винного. Зокрема, пом`якшуючими покарання обставинами суд визнав щире каяття, сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім, обтяжуючими вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку. Також суд врахував, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює. Крім того, суд узяв до уваги думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Тому суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства.
Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, обране судом покарання ближче до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 152 КК, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.
Підстав для застосування статей 69, 75 КК не встановлено.
Зі змісту скарги убачається, що у ній не зазначено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що призначене засудженому покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень ст. 414 КПК.
З касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 червня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6 уйко