УХВАЛА
15 листопада 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Хмельницького заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
Заявник, ОСОБА_5 звернувся із заявою про скасування арешту на майно. В поданій заяві вказав, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 12.05.2009 року ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України засуджено до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить на праві власності. На стадії досудового слідства з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна постановою слідчого в ОВС СВ СУ УМВС України в Хмельницький області майором міліції ОСОБА_6 була винесена постанова від 28 липня 2008 року про накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 та на будинок АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_5 та на інше його майно в чому воно б не виражалось та де б не знаходилось.
Оскільки метою накладення арешту на майно ОСОБА_5 було забезпечення вироку в частині можливої конфіскації майна, але за вироком суду ОСОБА_5 засуджено за частиною 4 статті 187 КК України було призначено покарання з конфіскацією майна, але після вступу вироку в закону силу і відбування покарання ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_7 будучі із засудженим в шлюбі придбала нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , на сьогодні виникла необхідність відчужити дане майно, і в ході перевірки наявності чи відсутності заборон відчуження квартири було замовлено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. В даних реєстрах було зазначено що дана квартира належить ОСОБА_7 та вільна від будь-яких обтяжень. При аналогічному запиті відносно ОСОБА_5 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна було виявлено запис слідчого управління МВС України в Хмельницький області ОСОБА_6 про накладення арешту на все нерухоме майно. Приватним нотаріусом було повідомлено, що він не може здійснити відчуження квартири, яка належить його дружині ОСОБА_7 та він ОСОБА_5 не може дати згоду на відчуження у зв`язку з накладеним арештом слідчим ОСОБА_6 . Отже, на сьогодні належне його дружині і йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права, щодо розпорядження власністю.
Тому з метою захисту своїх прав ОСОБА_5 звернувся із заявою, керуючись положеннями ст. 317, 319, 321 ЦК України та положень ст., ст. 3, 15, 16, 114, 119, 120, 319, 321, 391 ЦПК України ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про скасування постанови слідчого про накладення арешту на майно від 28.07.2008 року, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 7697495 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 06 серпня 2008 року за № 7697495 про арешт на все нерухоме майно.
Заслухавши, учасників процесу, дослідивши матеріали кримінальної справи за № 1-205/09 суд приходить до наступного.
Так, відповідно до матеріалів кримінальної справи 28 липня 2008 року слідчим в ОВС СВ СУ УМВС України в Хмельницький області ОСОБА_6 майором міліції ОСОБА_6 була винесена постанова про накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 та на будинок АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_5 та на інше його майно в чому воно б не виражалось та де б не знаходилось.
За вироком Хмельницького міськрайонного суду від 12 травня 2009 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним за частиною 4 статті 187 КК України та засуджено до позбавлені волі строком до 8 років із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. Даний вирок вступив в закону силу. Відповідно матеріалів кримінального провадження на момент розгляду заяви ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, відсутні будь-які відомості про закінчення виконавчого провадження в частині виконання вироку щодо конфіскації майна ОСОБА_5 , таким чином вирок в цій частині ще не виконано. Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження 06 травня 2012 року згідно постанови Шепетівського міськрайонного суду від 06.05.2010 року на підставі ст. 84 КК України ОСОБА_5 звільнений з місць відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою на невідбутий строк 6 років 22 дні і вибув до місця проживання в АДРЕСА_4 .
Згідно наданого суду копії договору купівлі продажу квартири від 10.02.2011 року ОСОБА_7 , 1980 року народження, придбала квартиру за АДРЕСА_3 . Відповідно даного договору даний правочин здійснений за згодою чоловіка покупця ОСОБА_5 , справжність підпису, якого засвідчена на заяві 10 лютого 2011 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р. № 1260.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка сформована 03.08.2016р. надана інформація про об`єкт нерухомого майна: квартира за адресою АДРЕСА_5 , де власником зазначено ОСОБА_7 . У даній довідці вказано, що об`єкти нерухомого майна знаходиться за адресою: провулок Пяскорського, а ОСОБА_7 придбала квартиру по вулиці Пяскорського.
Крім того, суду надані копії відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна де на сторінці 9 зазначено тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7697495, зареєстровано 06.08.2008 року реєстратором Хмельницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністрества юстиції України, підстава постанова про накладення арешту на майно, б/н, 28.07.2008 Управління міністерства внутрішніх справ України в Хмельницький області, слідчий ОСОБА_6 , об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в чому воно б не виражалось та де б не знаходилось, власник ОСОБА_5 . Проте відповідно постанови слідчого від 28 липня 2008 року було зазначено конкретне нерухоме майно та інше його майно в чому воно не знаходилось та де б не знаходилось. Таким чином на момент винесення постанови про накладення арешту та реєстрації було чітко визначене нерухоме майно та інше майно без вказівки щодо нерухомого майна, проте реєстратором здійснено реєстрацію і зроблено обтяження відносно іншого не визначеного майна, а також вказано не визначене нерухоме майно, про яке не було в рішенні слідчого. Одночасно суд звертає увагу, що арешт накладався на майно з метою його конфіскації і слідчий мав чітко визначити майно, на яке має бути накладено арешт та вжити заходів для збереження майна. Судом встановлено, що відсутнє будь-яке арештоване майно: яке належало ОСОБА_5 на момент винесення постанови слідчого про накладення арешту, реєстрації арешту та винесення вироку, крім того що зазначив слідчий в своїй постанові про арешт майна. При виконанні вироку підлягає стягненню саме майно, яке є власністю засудженого (ст. 59 КК України), на момент набрання вироку законної сили, а не на майбутнє майно, яке особа може набути зі спливом часу, після того, як була засуджена.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції на момент розгляду заяви в судді, на які посилається в заяві ОСОБА_5 передбачено, що «право оренди на нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки, надані в оренду органами державної влади, органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", здійснюється без державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки в Державному реєстрі прав. Відповідно редакції даного закону, на момент накладення арешту і реєстрації редакція ст. 30 даного закону передбачала, «що дія та бездіяльність державного реєстратора прав можуть бути оскаржені до керівництва органів державної реєстрації прав та (або) в судовому порядку»
Відповідно до положень Закону України, від 01.07.2004, № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " із змінами і доповненнями, внесеними законами України від 20 січня 2005 року N 2375-IV, від 23 червня 2005 року N 2704-IV, від 15 грудня 2005 року N 3201-IV, що діяли на момент прийняття постанови слідчого від 28 липня 2008 року і на момент реєстрації 06.08.2008 року передбачали, що даний закон регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.
Дія цього закону не поширюється на державну реєстрацію прав на інше майно, таким чином державний реєстратор не вправі був вносити відомості в реєстр в частині, щодо невизначеного майна, в чому воно б не виражалось та де б не знаходилось, а мав лише право внести відомості, саме щодо нерухомого майна, але слідчим в постанові було саме конкретно визначене нерухоме майно та вказано накладення арешту на інше майно. В частині накладення арешту на інше майно слідчий мав вчинити відповідні дії з метою його виявлення, фіксації та накладення арешту.
За таких підстав суд вважає, що заява є не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, а дії та бездіяльність державного реєстратора прав можуть бути оскаржені до керівництва органів державної реєстрації прав та (або) в судовому порядку, а не в межах процедури виконання вироку суду в частині конфіскації майна в порядку КПК України.
Керуючись статтями 26, 409, 411 КПК України в редакції 1960 року, -
У задоволені заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 днів з моменту винесення.

Суддя ОСОБА_1