1-кп/381/195/16
381/1413/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«01» серпня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/195/16

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000365за підозрою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ладижин Тростянецького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого зварювальником ПрАТ «Українська технологічна компанія», з неповною середньою освітою, розлученого, українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , а також інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_6 , законного представника підозрюваного - ОСОБА_7 , -

У С Т А Н О В И В:
18 лютого 2016 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на території ТОВ «Леон-Сі» по вулиці Фомічова, 157 у місті Фастові Київської області з метою покататися вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом. Після чого, у спосіб вільного доступу ОСОБА_8 проник до одного з гаражних приміщень, де знаходився належний потерпілому ОСОБА_6 автомобіль ГАЗ 24. Після чого, приєднав переднє ліве колесо автомобіля, яке було зняте та сів за кермо. Проте, з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які він вважав необхідними для здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом, оскільки був затриманий працівниками охорони ТОВ «Леон-Сі», які припинили подальші його протиправні дії.

У судове засідання підозрюваний не викликався, оскільки цьому перешкоджає характер його захворювання та розладу психічної діяльності. Між тим, вина ОСОБА_9 у даному злочині за викладених вище обставин підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показував, що він підробляє охоронцем на території ТОВ «Леон-Сі», де він, за погодженням з власником, в одному із гаражних приміщень залишав на зберігання власний автомобіль ГАЗ 24 н.з. НОМЕР_1 . 18 лютого 2016 року йому зателефонував інший охоронник товариства, який повідомив, що біля його автомобіля перебуває невідомий чоловік та представляться його родичем. По приїзду на місце він помітив, що ворота території були відчинені, а з гаражу назустріч вийшов раніше невідомий йому чоловік, який повідомив, що прийшов забрати свій автомобіль, при цьому дістав з кишені документи на нього, які зберігалися в автомобілі. Після чого, він викликав працівників поліції та почав оглядати свій автомобіль та виявив, що інструменти та інші речі, що знаходилися в багажнику знаходилися на підлозі, а переднє колесо, яке до цього зберігалося в салоні автомобіля було приєднано на автомобіль. Будь яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має, оскільки той, як він розуміє зараз, не усвідомлював значення своїх незаконних дій.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_8 являється його рідним братом, який перебуває на обліку у психіатра з приводу психічних розладів, а тому той не усвідомлював значення своїх дій.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, підозра ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України обґрунтована і іншими належними доказами, а саме: письмовою заявою про злочин потерпілого ОСОБА_6 , матеріалами повідомлення про підозру від 19 лютого 2016 року, протоколом огляду місця події від 18 лютого 2016 року та іншим.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незакінченого замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаного з проникненням у приміщення.

При цьому висновком експерта № 106 від 16 березня 2016 року встановлено, що ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на шизофренію. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій та в даний час не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він потребує застосування примусових заходів медичного характеру згідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Прокурор та захисник переконані, що хоча винність ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України в судовому засіданні повністю доведена, але враховуючи те, що згідно ст. 19 КК України він вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, а тому вважають за можливе застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, інших учасників судового розгляду, вивчивши матеріального кримінального провадження у їх сукупності, дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння мало місце і саме ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку з чим він є суспільно небезпечною особою, але враховуючи, що під час вчинення суспільно небезпечного діяння він перебував в стані неосудності, тобто не був суб`єктом злочину, тому він не підлягає кримінальній відповідальності, а до нього у зв`язку з цим слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Будь-яких інших обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами клопотання, не встановлено.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 18, 19, 92-94 КК України, ст.ст. 292, 369-372, 376, 395, 507, 512, 513, 532 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Витрати, пов`язані із залученням експерта здійснити за рахунок Державного бюджету України.

Копію ухвали надіслати на виконання начальнику Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, на якого покласти виконання рішення суду про госпіталізацію, а також для відому у експертну комісію відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Враховуючи, що дане судове рішення стосується інтересів експертів, вони мають право його оскаржити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_11 БОНЧЕВ