Справа № 755/9180/15-к
В И Р О К
іменем України
"03" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0001191 від 25 січня 2015 року стосовно:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2007 року за ч. 2 ст.185 до 2 років позбавлення волі;

вироком Орджонекідзівського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2007 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 153 КК України до 5 років позбавлення волі, 28 лютого 2012 року звільненого по відбуттю строку покарання;

вироком Запоріжського районного суду в Запоріжській області від 05 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2014 року за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2014 року, який залишений без змін відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_14 14.03.2015 року приблизно о 00 год. 30 хв., перебуваючи по вул. Тампере в м. Києві біля будинку №12-А побачив припаркований автомобіль марки «Рено Кенго» д.н.з., НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились настінний годинник, обладнання сигналізації марки «Алігатор» та светр чорного кольору з зображенням «Хонда». Після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного вищезазначені речі, що знаходиться в салоні вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_14 підійшов до дверки багажного відділення автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, почав за допомогою заздалегідь заготовлених для зламування металевих ножиць, зламувати замок дверцят багажника автомобіля марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_14 , шляхом пошкодження замка, проник до автомобіля марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно, повторно викрав годинник настінний, вартістю 200 грн., обладнання сигналізації марки «Алігатор», вартістю 500 грн. та светр чорного кольору з зображенням «Хонда», вартістю 150, що належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 850 грн.

В подальшому біля буд. 20/1 що по пр. Возз`єднання в м. Києві, ОСОБА_14 був затриманий працівниками міліції Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Тобто, ОСОБА_14 за епізодом від 14 березня 2015 року (крадіжка з автомобіля марки «Рено Кенго») визнається винуватим за ч. 2 ст.185 КК України, - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обвинувачений ОСОБА_14 винуватим себе за жодним з епізодів не визнав, вказав що до вчинення злочинів у яких його звинувачує прокурор не причетний та відмовився відповідати на запитання.
Допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 14 березня 2015 року зранку він вийшов до свого автомобіля марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 , біля якого стояв невідомий йому чоловік. Останній запитав чи він являється власником даного автомобіля та повідомив, що його автомобіль вночі був пограбований. Коли він спробував відкрити замок, то побачив, що він зламаний. Відкривши багажник, він виявив відсутність светра, сигналізації та настінного годинника, після чого були викликані працівники міліції.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать безпосередньо досліджені судом докази, які в своїй сукупності підтверджують винність обвинуваченого і які суд враховує та бере до уваги, зокрема:
З протоколу огляду місця події, з долученою фототаблицею від 14 березня 2015 року, а саме території місцевості по пр. Возз`єднання, 20/2 в м. Києві, здійснено слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , слідує, що в ході проведення даної слідчої дії було виявлено кофту чорного кольору з надписом, пакет з годинником настінним та сигналізацією, та ножиці металеві (а.с. 155-161).

З відомостей, що містяться у протоколі огляду предметів від 17 березня 2015 року та долученою до нього фототаблицею (а.с. 151-153), вбачається, що слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 , за участі понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , здійснено огляд речей, вилучених протоколом огляду місця події від 14 березня 2015 року за адресою: м. Київ, пр. Возз`єднання, 20/2, біля затриманого ОСОБА_14 , а саме трьох експертних пакетів №3083771, №2531369, №1959495. При відкритті експертного пакету №3083771, в ньому знаходиться: светр чорного кольору з надписом та емблемою HONDA червоного кольору в районі грудної частини. При відкритті експертного пакету № 2531369, в ньому знаходиться: металеві ножиці де одна із гострої половинки ножиць зламана. При відкритті експертного пакету №1959495, в ньому знаходиться: темно-синього кольору пакет, в якому в середині знаходяться дві коробки, одна із коробок запечатана та всередині знаходиться настінний годинник NBA wall clok, із зображенням баскетболіста, та коробка із зображенням Mongoose в середині в коробці знаходяться електроприлади та інструкція, в даній коробці знаходиться пульт сигналізації.

Аналізуючи досліджені матеріали, суд також вважає за необхідне відмітити, що ОСОБА_14 було затримано 14 березня 2015 року (час фактичного затримання 02-00 години), а злочин у якому він визнається винуватим він вчинив о 00-30 хвилин 14 березня 2015 року, після чого був затриманий, тому суд не бере до уваги твердження захисника про непричетність ОСОБА_14 до вказаного злочину.
Вищезазначені докази суд вважає належними та допустимими, і такими, що узгоджуються між собою та показаннями обвинуваченого наданими суду і які в сукупності підтверджують ту обставину, що обвинувачений вчинив саме кримінальне правопорушення, у вчиненні якого суд його визнає винуватим.

Крім того, ОСОБА_14 обвинувачується за ч. 2 ст. 185 КК України за наступними епізодами.
Згідно формулювання обвинувачення, ОСОБА_14 25.01.2015 року в нічний час доби перебуваючи по пр. Возз`єднання в м. Києві біля будинку №18, де побачив припаркований автомобіль марки «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_2 , в середині якого знаходився відеореєстратор. Після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання відеореєстратор, що знаходиться в салоні вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне, таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_14 , скориставшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження скла правої передньої дверки автомобіля, незаконно проник в середину авто звідки таємно викрав відеореєстратор, вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_21 .

Після чого ОСОБА_14 з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_21 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_14 07.02.2015 року в нічний час доби перебуваючи по пр. Юрія Гагаріна в м. Києві біля будинку №12/1, де побачив припаркований автомобіль марки «Volkswagen T4», д.н.з. НОМЕР_3 , в салоні якого знаходились електроінструменти. Після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання електроінструменти, що знаходиться в салоні вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_14 підійшов до правої дверки автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, почав за допомогою заздалегідь заготовлених для зламування металевих ножиців, зламувати замок дверцят автомобіля марки «Volkswagen T4», д.н.з. НОМЕР_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_14 , шляхом пошкодження замка, проник до автомобіля марки «Volkswagen T4», д.н.з. НОМЕР_3 , звідки таємно викрав електроінструменти, а саме дрель марки «Макіта», вартістю 900 грн., перфоратор марки «Макіта», вартістю 1500 грн., фрезер марки «Фіолент», вартістю 600 грн., болгарка марки «ДВТ», вартістю 250 грн., лобзик марки «Де Форт», вартістю 260 грн., універсальна торцовка марки «Елмос», вартістю 15 000 грн., два ящики із інструментами, вартістю 2000 грн., автомобільний ящик із ключами, вартістю 2000 грн., модулятор із флешкою, вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_11 на суму 23 010 грн.

Крім того, ОСОБА_14 22.02.2015 року в нічний час доби, перебуваючи по вул. Березняківській в м. Києві біля будинку №34-Б, де побачив припаркований автомобіль марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_4 , в середині якого знаходився відеореєстратор. Після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання відеореєстратор та акамулятор, що знаходиться у вищевказаному автомобілі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне, таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_14 , скориставшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження скла лівої передньої дверки автомобіля, незаконно проник в середину авто звідки таємно викрав відеореєстратор марки Гейзер, вартістю 500 грн. та акамулятор марки «Іскра», вартістю 999 грн., що належить ОСОБА_22 .

Після чого ОСОБА_14 з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_22 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_14 06.03.2015 року в нічний час доби, перебуваючи по вул. Харківське шосе в м. Києві біля будинку №6, де побачив припаркований автомобіль марки «ЗАЗ Таврія», д.н.з. НОМЕР_5 , в салоні якого знаходився магнітофон та колонки. Після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання магнітофон та колонки, що знаходиться в салоні вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_14 підійшов до лівої передньої дверки автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, почав за допомогою заздалегідь заготовлених для зламування металевих ножиців, зламувати замок дверцят автомобіля марки «ЗАЗ Таврія», д.н.з. НОМЕР_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_14 , шляхом пошкодження замка, проник до автомобіля марки «ЗАЗ Таврія» д.н.з. НОМЕР_5 , звідки таємно викрав магнітофон марки «Піонер», вартістю 1500 грн. та колонки марки «Кенвуд», вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 2000 грн.

Крім того, ОСОБА_14 27.02.2015 року в нічний час доби, перебуваючи по вул. Тампере в м. Києві біля будинку №10, де побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_6 . Після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання акамулятор, що знаходиться у вищевказаному автомобілі.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_14 підійшов до лівої передньої дверки автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, почав за допомогою заздалегідь заготовлених для зламування металевих ножиців, зламувати замок дверцят автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_6 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_14 , шляхом пошкодження замка, проник до автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_6 , Після чого відчинив капот автомобіля, звідки таємно викрав акамулятор марки «Варта», вартістю 600 грн., що належить ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 600 грн.

Крім того, ОСОБА_14 14.03.2015 року в нічний час доби перебуваючи по вул. Тампере в м. Києві біля будинку №1/22, де побачив припаркований автомобіль марки «ЗАЗ Таврія», д.н.з. НОМЕР_7 . Після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання автомобільну аптечку, що знаходиться у салоні вищевказаному автомобіля.

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_14 підійшов до лівої передньої дверки автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, почав за допомогою заздалегідь заготовлених для зламування металевих ножиців, зламувати замок дверцят автомобіля марки «ЗАЗ Таврія», д.н.з. НОМЕР_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_14 , шляхом пошкодження замка, проник до автомобіля марки «ЗАЗ Таврія», д.н.з. НОМЕР_7 , Після чого відчинив капот автомобіля, звідки таємно викрав акамулятор марки «Варта», вартістю 150 грн., що належить ОСОБА_23 . Після чого, ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_23 на суму 150 грн.

Таким чином, як зазначено у обвинуваченні, ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що за ч. 2 ст. 185 КК відносно ОСОБА_14 слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.
Так, на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні вищезазначених злочинів, прокурор надав докази, які були безпосередньо досліджені судом.
Аналізуючи вищезазначені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вони, враховуючи показання обвинуваченого, не є достатніми та переконливими доказами визнання винуватості ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_14 винуватим себе не визнав, вказав що до вчинення злочинів у яких його звинувачує прокурор не причетний та відмовився відповідати на запитання
Як доказ винуватості обвинуваченого за епізодом 25 січня 2015 року, стороною обвинувачення надано протокол огляду місця події, з долученою фототаблицею, від 25 січня 2015 року, а саме автомобіля марки «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_2 , розташованого по пр. Возз`єднання, в м.Києві, здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 , з якого слідує, що в даного автомобіля розбите праве переднє скло, в салоні на сидінні знаходяться шматочки розбитого скла (а.с. 181-183).

В той же час, враховуючи показання обвинуваченого надані суду і за відсутності доказів, які би спростовували зазначені показання, факт виявлення викраденого у потерпілого ОСОБА_21 відеореєстратора , не є доказом того, що його крадіжку вчинив саме обвинувачений.
Потерпілий ОСОБА_21 у судове засідання жодного разу не прибув, крім того з відомостей, що внесені до ЄРДР вбачається, що потерпілому не було відомо хто вчинив крадіжку.
А тому, за відсутності інших доказів, які не були надані стороною обвинувачення, лише протокол огляду місця події, не є достатнім та переконливим доказом винності обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_21 .
З приводу вчинення крадіжки 07 лютого 2015 року з автомобіля марки «Volkswagen T4» стороною обвинувачення як доказ надано протокологляду місця події, з долученою фототаблицею, від 07 лютого 2015 року, а саме автомобіля марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_3 , розташованого по вул. Гагаріна, 12/1 в м. Києві, здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_24 , слідує, що в даного автомобіля зламаний замок в дверцятах (а.с. 178-180).

Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердив лише факт виявленої ним крадіжки, яка на його думку сталась в ніч з 06 лютого на 07 лютого 2015 року з його автомобіля марки «Volkswagen T4», д.н.з. НОМЕР_8 » Повідомив, що на дверях зі сторони водія зламали циліндр, де всовується ключ, проникли до автомобіля, відкрили задні пасажирські двері та багажник, звідки викрали електроінструменти, а саме дрель марки «Макіта», перфоратор марки «Макіта», фрезер марки «Фіолент», болгарка марки «ДВТ», лобзик марки «Де Форт», універсальна торцовка марки «Елмос», два ящики із інструментами, автомобільний ящик із ключами, модулятор із флешкою.

А тому, за відсутності інших доказів, які не були надані стороною обвинувачення, покази потерпілого, з яких вбачається що йому не було відомо хто вчинив крадіжку та протокол огляду місця події, не є достатнім та переконливим доказом винності обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 .
З приводу вчинення крадіжки 22 лютого 2015 року з автомобіля марки Део Ланос стороною обвинувачення як доказ надано протокологляду місця події, з долученою фототаблицею, від 22 лютого 2015 року, а саме ділянки місцевості по вул. Березняківська, 34-Б в м. Києві, здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_25 , з якого вбачається, що під час огляду автомобіля марки «Deo Lanos», д.н.з. НОМЕР_4 , розташованого на даній ділянці, ліве переднє скло розбите, на передньому сидінні розкидані різні речі (а.с. 173-177).

Потерпіла ОСОБА_22 у судове засідання жодного разу не прибув, крім того з відомостей, що внесені до ЄРДР вбачається, що потерпілій не було відомо хто вчинив крадіжку, тому лише протокол огляду місця події, не є достатнім та переконливим доказом винності обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_22 .
З приводу вчинення крадіжки 27 лютого 2015 року з автомобіля «ВАЗ 2101» стороною обвинувачення взагалі протокол чи будь-який інший доказ в якому зафіксовано факт крадіжки взагалі не надано.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що з його автомобіля ВАЗ 2101 вкрали акумулятор, тому він звернувся до міліції із заявою. ОСОБА_14 на місці вчинення крадіжки він не бачив. Вважає, що ОСОБА_14 до цього злочину не причетний. А й отже, жодного достатнього та переконливого доказу винуватості обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 суду не надано.
З приводу вчинення крадіжки 14 березня 2015 року з автомобіля марки «ЗАЗ Таврія» стороною обвинувачення як доказ надано протокологляду місця події, з долученою фототаблицею, від 17 березня 2015 року, а саме ділянки місцевості, розташованої по АДРЕСА_3 , здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_26 , за участі ОСОБА_27 з якого слідує, що ОСОБА_27 добровільно видала аптечку автомобільну. Цим же протоколом було оглянуто автомобіль марки «Таврія», д.н.з. НОМЕР_7 (а.с. 165-169).

Потерпілий ОСОБА_23 у судове засідання жодного разу не прибув, крім того з відомостей, що внесені до ЄРДР вбачається, що потерпілому не було відомо хто вчинив крадіжку. А й отже, жодного достатнього та переконливого доказу винуватості обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_23 суду не надано.
В той же час, в черговий раз враховуючи обставини того, що обвинувачений не визнав фактів крадіжок, суд, аналізуючи протокол проведення слідчого експерименту від 21 березня 2015 року (т. 1 а.с. 142-145), прийшов до висновку, що проводячи зазначену слідчу дію, слідчий, не дотримався вимог процесуального законодавства, та, користуючись обставинами того, що обвинувачений погодився визнати себе винним, між іншим без захисника, не досяг мети проведення зазначеної слідчої дії та її наслідків, що, згідно вимог ст. 223 КПК України, є підставою проведення слідчої дії.
Так, згідно вимог ст. 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, тощо. В той же час, як видно з змісту протоколу, фактично результати слідчого експерименту зведені до показань підозрюваного, щодо обставин вчинення крадіжок, від яких в ході судового розгляду обвинувачений відмовився. Відтворення обставин вчинення кожного епізоду крадіжок, зокрема спосіб проникнення та заволодіння викраденими предметами, можливість застосування знаряддя вчинення злочинів про які говорив підозрюваний, розміщення викрадених предметів, можливість проникнення до автомобіля у зазначений спосіб, тощо, не проводилася та не відмічалася в протоколі.
Більш того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , який був запрошений під час проведення слідчого експерименту в якості понятого підтвердив, що може пригадати лише автомобіль Таврія біля якого ОСОБА_14 розказував про обставини вчинення крадіжки, в інших випадках вони просто переміщувались по місцях де ці крадіжки відбувались.
Зазначене дає суду обґрунтовані підстави вважати реальною існування версії обвинуваченого, з приводу того, що останній обмовив себе на предмет вчинення ним крадіжок.
В протоколах огляду місць подій, зафіксовано лише наслідки і обстановку після вчинення крадіжок з автомобілів, проте вони не є доказами, які підтверджують винуватість обвинуваченого.
Крім того, суд відмічає, що стороною обвинувачення не було забезпечено явку свідків, а в подальшому заявлено відмову від свідків.
Фактично, як видно з наданих прокурором доказів, по суті обвинувачення в цій частині ґрунтується на показах ОСОБА_14 на стадії досудового розслідування в якості підозрюваного, та показаннях відображених в протоколі проведення слідчого експерименту, інших доказів, тобто фактичних даних, отриманих у визначений КПК України спосіб, які би доводили винність обвинуваченого ( показання, речові докази, документи, висновки експертиз), стороною обвинувачення суду не надано.
А оскільки, згідно вимог ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому показання надані ОСОБА_14 на досудовому слідстві, суд, керуючись вимогами процесуального законодавства, до уваги не бере та відкидає.
Інших достатніх та переконливих доказів, які би підтверджували обвинувачення ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами (25 січня 2015 року; 07.02.2015 року; 22.02.2015 року; 06.03.2015 року; 27.02.2015 року; 14.03.2015 року (щодо ЗАЗ «Таврія») суду не надано, а надані докази, як вважає суд, є недостатніми для визнання винуватості особи.
Ураховуючи, що згідно вимог ст. 63 Конституції України, ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 185 КК України за наведеними вище епізодами.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.
Ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_14 визначити за правилами ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, та до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 28 серпня 2014 року Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яким ОСОБА_14 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст.. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 п`ять років 1 місяць.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_14 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 14.03.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_14 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Керуючись вимогами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком від 28 серпня 2014 року Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яким ОСОБА_14 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, - остаточне покарання ОСОБА_14 за сукупністю вироків визначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
ОСОБА_14 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами (25 січня 2015 року; 07.02.2015 року; 22.02.2015 року; 06.03.2015 року; 27.02.2015 року; 14.03.2015 року (щодо ЗАЗ «Таврія») визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Строк покарання ОСОБА_14 рахувати з 14 березня 2015 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 14 березня 2015 року по 03 серпня 2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя