Справа № 296/4801/16-к
Вирок
Іменем України
17 серпня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002917 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, працюючого водієм ТОВ «Полісся продукт», з незакінченою вищою освітою, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 30.05.2016 р., ОСОБА_4 в листопаді 2015р. перебував в будинку АДРЕСА_2 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 перебуваючи в одній з кімнат вказаного будинку викрав золоті вироби, а саме:

-золотий браслет 585 проби вагою 0,60 грама, вартістю 480 грн.;

-золотий браслет 585 проби вагою 2,53 грама, вартістю 2024 грн.;

-золотий кулон 585 проби вагою 0,60 грама, вартістю 480 грн.;

-золоті сережки 585 проби, вагою 2 грама, вартістю 1600 грн., які належать ОСОБА_5 .

Наступного дня ОСОБА_4 у вказаній кімнаті помітив косметичку, що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 перебуваючи в одній з кімнат вказаного будинку викрав з вказаної косметички золоті вироби, а саме:

-золотий браслет 585 проби вагою 5 грам, вартістю 4000 грн.;

-золоту каблучку 585 проби вагою 1,1 грама, вартістю 880 грн.;

-золоту каблучку 585 проби вагою 2,42 грама, вартістю 1936 грн., які належать ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4584 грн. та потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6816 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , таємно викрав золоті прикраси, які належали ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 4584 грн. та золоті прикраси, які належали ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 6816 грн.

Своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 умисно таємно заволодів чужим майном, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

30.05.2016 року в м. Житомирі між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з обвинуваченим ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. Потерпілі не мають до ОСОБА_4 жодних претензій стосовно матеріальної шкоди, в зв`язку з тим, що вона відшкодована в повному обсязі. ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілі в підготовчому судовому засіданні пояснили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просять затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілих, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілі цілком розуміють наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прож. АДРЕСА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30.05.2016 року, укладену в м. Житомирі між потерпілими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прож. АДРЕСА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_4 відшкодував потерпілим завдану шкоду в повному обсязі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1