Справа № 463/2144/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/374/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000793 від 20.03.2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, за участі

прокурораОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року,

встановила:
ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року обвинуваченого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, проживаючого у АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Вирішено питання з речовими доказами та стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в розмірі 460, 80 коп.

Зазначеною ухвалою встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 , 19.03.2015 року близько 12 год. 55 хв., по вул. Куліша у м. Львові, незаконно придбав та зберігав при собі наркотичний засіб, а саме: метадон масою 0,1024 грам без мети збуту.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки обвинувачений ОСОБА_10 добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії, то на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, обвинуваченого ОСОБА_11 слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Не погоджуючись з ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року прокурор ОСОБА_12 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали; оскаржувану ухвалу змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, виключити рішення про стягнення із ОСОБА_11 судові витрати за проведення експертизи в користь держави у розмірі 460,80 грн.

Апелянт обґрунтовує прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали суду у зв`язку з тим, що про винесення даного судового рішення йому стало відомо після спливу строків на його апеляційне оскарження, а саме 29.02.2016 року, після надходження довідки про результати розгляду Личаківським районним судом м. Львова зазначеного кримінального провадження у прокуратуру Львівської області.

Апелянт, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону оскільки суд першої інстанції безпідставно поклав на обвинуваченого ОСОБА_11 судові витрати при постановлені оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідача, прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог нього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч. 2 ст. 124 КІІК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати па залучення експерта.

Частиною 1 ст. 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Як вбачається із судового рішення, суд першої інстанції постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії.

Питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні, викладеному у формі вироку, яким, відповідно, завершується провадження на стадії судового розгляду (п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ч. 4 ст. 374 КПК України), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, кримінальним процесуальним законом (ст. 124 КПК України) не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно поклав на обвинуваченого ОСОБА_11 судові витрати при постановлені оскаржуваної ухвали, а істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до вимог ст.ст. 409, 412 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року в частині стягнення з з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в розмірі 460, 80 коп. скасувати.

В решті оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу після її проголошення і її можна оскаржити в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня її проголошення.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_13 .

Ухвала вступила в законну силу «12» квітня 2016 року.

Копію виготовлено «_______» _________ 2016 року

Помічник судді ОСОБА_14