Справа № 466/5748/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«13» липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001415 від 10 квітня 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бачів Перемишлянського району Львівської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

09 квітня 2016 року близько 18.30 год. обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе бару «Краб», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Шолом Алейхема, 5, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою ( матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), викрала із сумки потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон марки Lenovo A319, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , вартістю 1999 грн., з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_3 , вартістю 25 грн., на балансовому рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 21 грн., з сім карткою оператора Life НОМЕР_4 , вартістю 25 грн., на балансовому рахунку якого знаходилися грошові кошти у сумі 20 грн., а також чохол вартістю 150 грн., тим самим заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2240 грн.

Разом з обвинувальним актом в розпорядження суду поступила угода про примирення між сторонами кримінального провадження від 23 червня 2016 року, яка укладена в м. Львові між потерпілою ОСОБА_5 , з однієї сторони, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншої сторони, у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

За умовами даної угоди сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_4 та призначення їй покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, та враховуючи положення ст. 75 КК України остаточного призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить злочину. Потерпіла ОСОБА_5 підтверджує ту обставину, що жодних претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 не має.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема відбути покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить злочину.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Крім цього, зазначила, що жодних претензій до обвинуваченої не має.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючою ознакою - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.2 ст. 185 КК України, характеру і тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченої ОСОБА_4 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 471, 474, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 23 червня 2016 року в м. Львові між потерпілою ОСОБА_5 , з однієї сторони, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2016 року за №0001415, відносно ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1