г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/218/16-к
Номер провадження 1-кп/213/78/16
В И Р О К
Іменем України
16 березня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 11.01.2016 року у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта професійно-технічна, офіційно не працює, має тимчасові заробітки, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

за ст. 190 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

-з боку обвинувачення- прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

-з боку захисту захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2016 року приблизно о 19год.40хвил. ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_5 , під час бесіди з останнім, помітив на столі кімнати машинку для стрижки волосся «Rowenta Driver TN 1050», яка належить ОСОБА_5 . Після чого, у ОСОБА_9 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, він, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, під приводом користування, попросив у потерпілого ОСОБА_5 машинку для стрижки волосся «Rowenta Driver TN 1050», переконавши останнього, що поверне її, при цьому достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде.

ОСОБА_5 будучи впевненим в правомірності дій ОСОБА_9 , добровільно передав останньому свою машинку для стрижки волосся «Rowenta Driver TN 1050», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №21 від 25.01.2016 року складає 441,00 грн., після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 441 гривень.

Своїми умисними діями, які полягли у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене cт.190 ч.1 КК України.

На підставі ст.474 ч.1 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом, надійшла угода про примирення.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України визнав повністю, у скоєному щиросердечно розкаюється, та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 також просить суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченого не має, майно, яким незаконно заволодів обвинувачений йому повернуто.

Захисник ОСОБА_6 , просить суд затвердити угоду про примирення, оскільки вона відповідає закону, не порушує прав сторін, з визначеним в угоді покаранням сторона захистку погоджується.

Прокурор ОСОБА_4 проти затвердження угоди про примирення не заперечує, та просить призначити ОСОБА_7 узгоджене покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Права обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_5 при складанні угоди повністю дотримані, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.

ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, у скоєному розкаюється.

Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.

Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.190 ч.1 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 враховує його щире каяття, те що матеріальна шкода відшкодована, оскільки майно, яким незаконно заволодів ОСОБА_10 повернуто потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебував на обліку у лікаря психіатра, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №19 від 28.01.2016 року, ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння,у тимчасовому хворобливому стані не перебував, за своїм психічним станом на момент скоєння злочину та на час проведення висновку за своїм психічним станом розуміє свої дії та може керувати ними /а.с.53-57,т.2/.

Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у вигляді 200 годин громадських робіт, передбачено санкцією ст.190 ч.1 КК України, та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, особи обвинуваченого, та буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому обирати не потрібно.

Керуючись ст.ст. 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 29.01.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку, та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, і призначити йому узгоджене між сторонами покарання - у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Строк покарання відраховувати з моменту відбування громадських робіт.

Засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Речові докази: машинку для стрижки волосся «Rowenta Driver TN 1050», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст.394 КПК України.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим … виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим … виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1