АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою до 28 листопада 2016 року включно, без визначення розміру застави щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, п. 6. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у відповідності до положення ст.ст. 177, 178 КПК України, суд врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, характерезуючі данні про особу підозрюваної, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, доведеність та обґрунтованість ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання .

Не погоджуючись з прийнятим рішення судузахисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до її підзахисного інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено наявності у поведінці ОСОБА_6 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що мають значення для кримінального провадження та виправдовують подальше утримання останнього під вартою. Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не враховано характерезуючих даних про особу ОСОБА_10 , те що останній має постійне місце проживання, а намірів уникати від слідства чи порушувати процесуальні обов`язки підозрюваний не має. Прийняте слідчим суддею рішення, додає апелянт, суперечить практиці ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Національної поліції в Кииївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04,04,2016 року за № 0000997 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинили умисне вбивство з корисливих мотивів , за попередньою змовою групою осіб.

04.08.2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку 207 КПК України та повідомлено останнього про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

12.09.2016 року постановою першого заступника прокурора київської області строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000997 продовжено до чотирьох місяців.

Заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження обраного щодоОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

30.09.2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання органу досудового розслідування та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до межах строку досудового розслідування, а саме до 28.11. 2016 року, без визначення розміру застави.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання колегії суддів сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме продовження останньому строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення. Згідно клопотання, завершенню досудового розслідування перешкоджає проведення ряду слідчих дій та процесуальних заходів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу та на момент продовження строку тримання під вартою до теперішнього часу не зменшилися. Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрювана може ухилитись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_12 , в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України, оскільки дані, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо неогрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинило загибель людини.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо задоволення клопотання органу досудового розслідування, оскільки в судовому засіданні в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_12 на свободу.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисників, з викладених в них доводів, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою до 28 листопада 2016 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3534/2016 Категорія ст. 199 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1