Справа № 176/1155/16-к
Провадження №1-кп/190/58/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі колегії суддів: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сосново-Озерське Єравнінського району Бурятії, громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 05.02.2016 року приблизно о 23 год. 50 хвл., з корисливої зацікавленості, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, зайшов до житлової кімнати АДРЕСА_2 , в якій проживав ОСОБА_9 , де помітивши ОСОБА_8 , який сидів на ліжку вказаної кімнати, наніс правою рукою стислою в кулак не менше п`яти ударів в область лівої частини голови та обличчя останнього, вимагаючи у нього гроші та алкогольні напої. Після чого, побачивши у руках ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Bravis Biz» ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом нападу на потерпілого, відламав дерев`яну ніжку від стільця та почав наносити нею множинні удари по ногах, тулубу та голові ОСОБА_8 , чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді рани на шкірі в лівій тім`яній частці голови, садна на шкірі волосистої частини голови по середній лінії, синця на шкірі правого колінного суглобу, синця на шкірі лівого колінного суглобу, синця на шкірі нижньої повіки правого ока і в області правої вилиці та переривчасте садно на тлі цього синця, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вихопив з рук ОСОБА_8 мобільний телефон та взяв електронний планшет, який лежав на ліжку та передав їх ОСОБА_10 , який у свою чергу вказані речі поклав на ліжко біля ОСОБА_8 , тим самим повернувши їх власнику. Одразу після цього, ОСОБА_6 , розуміючи, що остаточно подолав волю потерпілого ОСОБА_8 , без дозволу власника заволодів мобільним телефоном, поклавши його у кишеню штанів.
З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1224,83 грн.
Крім того, ОСОБА_6 05.02.2016 року в період часу з 23 год. 55 хвл. по 00 год. 20 хл. 06.02.2016 року, перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , який сидів на ліжку вказаної кімнати, підійшов до останнього, сів праворуч від нього та умисно, кулаками обох рук наніс не менше п`яти ударів в область правої частини голови, по коліну правої ноги та тулубу потерпілого. Після чого, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень, відламав дерев`яну ніжку від стільця та наніс нею не менше семи ударів по верхніх та нижніх кінцівках голови та обличчю потерпілого, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі передньої поверхні середньої третини правої гомілки, синця та двох смугастих зсаднень надшкір`я на шкірі передньої поверхні середньої третини правої гомілки, синця на шкірі задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, садна на шкірі у зовнішньому краю правої брові, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України не визнав та пояснив, що він зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_3 . Кімната в якій він прописаний знаходиться на 2-му поверсі. Кожен поверх гуртожитку має три блоки, а в кожному блокі мається по три кімнати, тобто в його блоці розташовані кімнати № НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 та від вказаного блоку має особисті ключі. 05.02.2016 року приблизно о 21 год. вечора знаходився в кімнаті № 222, де з хлопцями ремонтував мобільний телефон. Перебуваючи в кімнаті № НОМЕР_4 почув як до блоку, в якому він проживає підійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та дівчата. Потерпілі були в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 вибив двері в блоці та останні почали порушувати спокій в гуртожитку. З метою припинити хуліганські дії потерпілих направився до кімнати ОСОБА_9 , де зробив їм зауваженя. Проте, через деякий час потерпілі знову почали порушувати спокій в гуртожитку, тому він вдруге пішов до їх кімнати. На його прохання покинути гуртожиток ОСОБА_8 почав вести себе агресивно, виражався в його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого він злякався за своє життя, а тому вимушений був застосувати до потерпілих фізичну силу. Він штовхнув ОСОБА_8 , той впав на ліжко, а коли піднявся наніс йому удари рукою по голові, ногам та тулубі. Крім того, під столиком, який знаходився в кімнаті побачив дерев`яну ніжку від стільця, підібрав її та наніс декілька ударів ніжкою по ногам ОСОБА_8 . Також з метою захистити себе почав наносити удари руками по ногам та рукам ОСОБА_9 , після чого взяв дерев`яну ніжку від стільця та нею ще наніс декілька ударів ОСОБА_9 . Мобільний телефон у ОСОБА_8 він не відбирав, останній сам його йому віддав добровільно. Він обіцяв його повернути ОСОБА_8 після того, як останній купить новий замок до блоку. Визнає той факт, що він дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілим, проте це було лише з метою захистити себе.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 05.02.2016 року приблизно о 23 год. разом з ОСОБА_9 знаходився в кімнаті № 233 грутожитку № 14/1 по вул. Кропоткіна м. Жовті Води Дніпропетровської області, переглядали фільм на планшеті. Згодом почули як хтось стукає в двері блоку та намагається їх виламати. Коли ОСОБА_9 відчинив двері, побачили ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_6 відштовхнувши ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 зайшли до кімнати. Він в цей час сидів на ліжку, ОСОБА_6 підійшов до нього, сів рядом, поклав йому руку на плече та почав вимагати у нього гроші. Коли почув, що грошей не має, рукою наніс йому удар по голові, від якого він відкинувся на ліжко. Коли піднявся ОСОБА_6 почав наносити йому удари в ліве плече та в ліву сторону тулубу. Приблизно наніс по п`ять ударів в кожну частину тілу. Після цього відламв ніжку від стільця та почав наносити йому дере`яною ніжкою удари по рукам, ногам та голові, при цьому вимагав віддати належний йому мобільний телефон та планшет. В цей час ОСОБА_9 попросив його покинути кімнату, після чого він наніс ОСОБА_9 дерев`яною палицею удари по рукам та ногам. Згодом він вирвав у нього з рук мобільний телефон та віддав його ОСОБА_10 , але останній повернув його йому, поклавши на ліжко на якому він сидів. Після чого ОСОБА_6 вдруге вихопив мобільний телефон та поклав його до кишені штанів. Через деякий час ОСОБА_6 покинув їх кімнату, а він разом з ОСОБА_9 поїхали до нього додому, звідки разом з відчимом направились до поліції.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що проживає в кімнаті АДРЕСА_2 . 05.02.2016 року з ОСОБА_8 домовились залишитися у нього на ніч. Приблизно о 20 год. до них прийшли друзі. Вони відпочивали, пили слабоалкогольні напої та дивились фільм на планшеті. Приблизно о 23 год. всі розійшлися, в кімнаті залишився він та ОСОБА_8 . Згодом в двері блоку почав стукати ОСОБА_6 , через двері він повідомив останнього, що вони разом з ОСОБА_8 вже збираються спати, у зв`язку з чим попросив обвинуваченого підти, проте ОСОБА_6 на його прохання не реагував та продовжував стукати в двері. Побоючись за те, що ОСОБА_6 може вибити двері він їх відчинив. ОСОБА_6 , відштовхнувши його від дверей разом з ОСОБА_10 зайшов до кімнати. Обвинувачений сів на ліжко біля ОСОБА_8 та почав останньому наносити руками удари по обличчю, а згодом відламав дерев`яну ніжку від стілця та нею почав наносити удари по тілу ОСОБА_8 , при цьому вимагав віддати йому мобільний телефон. Коли він попросив не чипати ОСОБА_8 , ОСОБА_6 підійшов до нього та почав і його бити по обличчю, рукам та ногам, а потім взяв дерев`яну палицю від стула та почав наносити йому нею удари по тілу. Згодом ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 пішли, а через деякий час повернулись. Коли ОСОБА_8 почав просити ОСОБА_6 повернути йому мобільний телефон, останній відповів йому, що мобільного телефону у нього вже не має. Полагодивши проводку ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пійшли, а він разом з ОСОБА_8 поїхали до останнього додому, звідки разом з відчимом ОСОБА_8 пішли до полціїі.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він являється відчимом ОСОБА_8 . Знає про те, що 05.02.2016 року ОСОБА_8 , відпросившись у його дружини пішов наніч до свого товариша ОСОБА_9 , який проживає в гуртожитку АДРЕСА_6 . Приблизно о 12 год. ночі ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 прийшли до них додому побиті та розповіли, що їх в гуртожитку побив ОСОБА_6 та відібрав у ОСОБА_8 мобільний телефон. Після розповіді він разом з потерпілими направився до поліції, де вони і написали заяву про вчинене кримінальне правопорушення.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 05.02.2016 року разом з ОСОБА_6 розпивав спиртні напої в гуртожитку АДРЕСА_6 . Оскільки він знав, що в той день ОСОБА_9 разом з друзями відпочивав у своїй кімнаті, запропонував ОСОБА_6 підти до його кімнати та попросити випити. Коли підійшли до блоку в якому проживав ОСОБА_9 , обвинувачений почав говорити, що зараз забере у ОСОБА_9 випивку та щось цінне. Двері до блоку, в якому проживав ОСОБА_9 були зачинені. ОСОБА_6 почав в них стукати, а коли ОСОБА_9 відчинив двері блоку, ОСОБА_6 відразу ж схопив потерпілого за верхню частину футболки, прижав до стіни та почав вимагати віддати йому випивку. Коли потерпілий відповів, що у нього нічого не має ОСОБА_6 його відштовхнув та зайшов у кімнату до ОСОБА_9 . Вони разом з ОСОБА_9 прослідували за обвинуваченим. В кімнаті в цей час знаходився ОСОБА_8 , сидів на ліжку. ОСОБА_9 , зайшовши до кімнати теж сів на ліжко. ОСОБА_6 знову почав вимагати у ОСОБА_9 випивку та цигарки, а коли ОСОБА_9 знову відповів, що у нього нічого не має ОСОБА_6 розлютився, відламав дерев`яну ніжку від стільця та почав нею наносити удари ОСОБА_9 по голові. ОСОБА_9 вдарив дерев`яною палицею приблизно 4-5 разів. Потім він підійшов до ОСОБА_8 та став вимагати у нього, щоб той віддав йому мобільний телефон, який останній тримав в руках та планшет. Проте ОСОБА_8 телефон віддавати не захотів, після чого ОСОБА_6 почав наносити ОСОБА_8 дерев`яною палицею удари по голові, рукам та тілу. ОСОБА_8 дуже злякався, почав плакати, проте ОСОБА_6 вихватив у нього мобільний телефон та планшет та положив їх на стіл, що знаходився в кімнаті. Потім він взяв зі стола телефон та планшет та положив їх ОСОБА_8 на ліжко, у результаті чого ОСОБА_6 розлютився та кинув в нього дерев`яну палицю. Як ОСОБА_6 вдруге забрав у ОСОБА_8 телефон він не бачив оскільки відлучався, допомогав ОСОБА_9 витирати кров з його голови. Проте, що ОСОБА_6 забрав у ОСОБА_8 телефон дізнався, коли проводив обвинуваченого додому. Останній дістав з кишені мобільний телефон ОСОБА_8 , поміняв сім-карту та сказав, що цей телефон подарить дружині.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 05.02.2016 року у вечірній час доби знаходився у своїй кімнаті в гуртожитку АДРЕСА_6 . Приблизно о 23 год. до нього в кімнату прийшов ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , останній попросив разом з ним провести обвинуваченого до домому, так ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Одягнувшись він вийшов в коридор блоку та побачив, що двері в кімнаті ОСОБА_9 відчинені. Він зайшов до кімнати ОСОБА_9 , там також перебував ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Він побачив, що у ОСОБА_9 була розбита голова, по ній текла кров. Його попросили полагодити нагрівач повітря, після чого він разом з ОСОБА_10 пішли провожати додому ОСОБА_6 . Коли йшли по дорозі ОСОБА_6 дістав з кишені телефон та попросив його витягнути з нього сім-картку та поставити в нього сім-карту з його мобільного телефону. Де він взяв цей телефон у обвинуваченого не запитував.
З протоколу огляду місця події від 06 лютого 2016 року слідує, що місцем вчинення злочину є кімната № НОМЕР_5 блоку № 23, що розташована на 2-му поверсі грутожитку АДРЕСА_6 /а.с.120/.

Відповідно до протоколу огляду від 06.02.2016 року слідує, що об`єктом огляду є одяг, який добровільно видав ОСОБА_6 , а саме штани, кофта спортивного типу зі слідами бурого кольору. З лівої та правої долоні рук зроблені змиви /а.с.125-126/.

Відповідно до висновку експерта № 463 від 24.03.2016 року у результаті дослідження слідів на одязі ОСОБА_6 : на штанах (об. №,№ 1,2,3), на кофті (об. №,№ 5-9) знайдена кров при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження крові в слідах-об. № 1,3,5-9 виявлений антиген А. Отриманий результат дослідження не виключає можливість походження виявлених слідів крові від особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Такою особою міг бути потерпілий ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 , оскільки виявлений в слідах крові антиген А властивий крові як ОСОБА_8 та і ОСОБА_9 .. Кров у цих слідах не може походити від ОСОБА_6 . В одному сліді на штанах ОСОБА_6 об. № 2 виявлений групоспецефічний антиген В, який властивий крові самого ОСОБА_6 і тому не виключається можливість походження крові в об.- № 2 від ОСОБА_6 . Походження крові в об. № 2 на штанах ОСОБА_6 від потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виключається/а.с.136-139/
З висновку експерта № 464 від 24.03.2016 року слідує, що кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У результаті серологічного дослідження крові в слідах на подушці (об. №,№ 1,2) і в слідах на фрагменті тканини об. № 3-13 знайдена кров при встановлені видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження крові в слідах на подушці і фрагменті тканини об. № 1-13 виявлений антиген А і ізогемаглютинін анти-В. Отриманий результат дослідження не виключає можливість походження виявлених слідів крові від особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Такою особою міг бути потерпілий ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 , оскільки вони обидва мають саме таку групу крові. Кров у цих слідах не може походити від ОСОБА_6 /а.с.140-143/.
Відповідно до висновку експерта № 12 від 10.02.2016 року у ОСОБА_8 при огляді виявлені тілесні ушкодження: рана на шкірі в лівій тім`яній частці голови; садно на шкірі волосистої частини голови по середній лінії, синець на шкірі правого колінного суглобу; синець на шкірі лівого колінного суглобу; синець на шкірі нижньої повіки правого ока і в області правої вилиці та переривчасте садно на тлі цього синця. Тілесні ушкодження : рана на шкірі в лівій тім`яній частці голови; садно на шкірі волосистої частини голови по середній лінії могли бути спричинені при 2-х діях твердого предмету жорстокої конструкції з обмеженою в зоні контакту поверхнею, можливо з достатньо чітко вираженим ребром або кінцем. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричинені з тим механізмом на який посилається потерпілий, тобто при ударах палицею. Тілесні ушкодження - синець на шкірі правого колінного суглобу; синець на шкірі лівого колінного суглобу; синець на шкірі нижньої повіки правого ока і в області правої вилиці та переривчасте садно на тлі цього синця могли бути спричинені при що найменш 3-х діях предмету. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричинені з тим механізмом на який посилається потерпілий, тобто при ударах кулаком. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті на яку вказує потерпілий, а саме 05.02.2016 року. Спричинені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я/а.с.146-147/
Згідно висновку експерта № 13 від 08.02.2016 року у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі передньої поверхні середньої третини правої гомілки; синець та 2 смугастих зсаднення надшкір`я на шкірі передньої поверхні середньої третини правої гомілки; синець на шкірі задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя; садно на шкірі у зовнішньо краю правої брові. Не можна виключити що ці ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом на який посилається потерпілий, тобто при ударах палицею. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті на яку вказує потерпілий, а саме 05.02.2016 року. Спричинені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я/а.с.150-151/
З висновку експерта № Е» від 30.03.2016 року слідує, що обставини викладені в протоколі слідчого експерименту не суперечать механізму спричинення тілесних ушкоджень, що викладені в первинній судово-медичній експертизі, можливо утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 за тих обставин на які він вказав під час проведення слідчого експерименту/а.с.152-154/.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 24.03.2016 року та фототаблиці до нього, потерпілий ОСОБА_8 під час проведення слідчого експериментув присутності понятих розказував та показував яким чином ОСОБА_6 заволодів його майном та як наносив йому удари/а.с.111-114/.

Відповідно до протоколу огляду від 06 лютого 2016 року в приміщенні Жовтоводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області в присутності понятих оглянуто мобільний телефон марки «Bravis Biz» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який добровільно видав ОСОБА_6 /а.с.123/.
З висновку експерта № 6/34-517 від 24.03.2016 року слідує, що вартість мобільного телефону «Bravis Biz» ІМЕІ1: НОМЕР_6 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 складає 1091,50 грн., карта пам`яті «Apacer 16gb» 108,33 грн., чохла силіконового на мобільний телефон «Bravis Biz» 25 грн. /а.с.128-131/.
Досліджені в судовому засіданні та наведені у вироку докази, процесуально допустимі, взаємодоповнюють себе, що свідчить про їх належність та допустимість.

Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві та досліджені в судовому засіданні докази, суд приймає в якості належного та допустимого доказу по справі протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 24.03.2016 року /а.с.111-114/, в хоід якого ОСОБА_8 розказував та показував яким чином ОСОБА_6 заволодів його майном та як наносив йому удари, оскільки вказана слідча дія проведена з дотримання вимог кримінально-процесуальних норм, в присутності понятих, підстави сумніватися у правдивості показів потерпілого у суду відсутні.
Крім того, суд зазначає, що проведення слідчого експерименту за участю потерпілого відповідно до вимог ч. 3 ст. 240 КПК України не потребує обов`язкової участь захисника обвинуваченого, а тому посилання захисника ОСОБА_7 на визнання протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 24.03.2016 року недопустимим, оскільки слідчий експеримент проведено без участі захисника, суд до уваги не приймає та вважає їх безпідставними.

Жодних істотних порушень прав та свобод людини, вказаних в ч. 2 ст. 87 КПК під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 судом не встановлено, а тому підстави для визнання недопустимим протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого відсутні.

Доводи обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_8 добровільно віддав належний йому мобільний телефон в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли та були спростовані показами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , які пояснили, що ОСОБА_6 наносячи удари потерпілому руками та дерев`яною палицею вимагав у останнього віддати йому мобільний телефон, після чого вирвав його з рук ОСОБА_8 , тобто воля потерпілого була подавлена, а тому його дії не були керовані його волевиявленням, а носили вимушений характер. За вказаних обставин, на думку колегії суддів, відсутні будь-які підстави стверджувати, що потерпілий ОСОБА_8 діяв добровільно.

До невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України суд відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати :
- за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій);
- за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При визначенні виду та розміру покарання суд враховує тяжкісті скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується посередньо/а.с.189/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває/а.с.166/.
До обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України суд відносить наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевказані обставини, правову позицію прокурора, потерпілих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей Кримінального Кодексу України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речовий доказ мобільний телефон BRAVIS BIZ чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , карту пам`яті на 16 гб., силіконовий чохол слід залишити власнику ОСОБА_8 , подушку та кусок простирадла зі слідами бурого кольору, три паперові конверти з залишками змивів, дерев`яну ніжку з табуретки, залишки змивів, одяг ОСОБА_6 - знищити.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженю не заявлявся.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд , -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання
-за ч. 1 ст. 187 КК України ЧОТИРИ роки позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 125 КК України ДВІСТІ годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 визначити ЧОТИРИ роки позбавлення воліз поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 07 березня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.02.2016 року по 08.02.2016 року та з 07.03.2016 року по 08 серпня 2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ мобільний телефон BRAVIS BIZ чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , карту пам`яті на 16 гб., силіконовий чохол -залишити власнику ОСОБА_8 , подушку та кусок простирадла зі слідами бурого кольору, три паперові конверти з залишками змивів, дерев`яну ніжку з табуретки та залишки змивів, одяг ОСОБА_6 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Жовтоводського ВП ДзВП ГУНП в Дніпропетровській області по квитанції № 0367, № 0366 знищити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому і прокурору копію вироку вручити негайно.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ______________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2