Провадження №1-кп/331/342/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/342/2016 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
01 липня 2016 року приблизно о 20 годині, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по шляхопроводу вул. Червоній в м. Запоріжжі, зі сторони вул. Кругової в напрямку вул. Жуковського. В цей час у зустрічному водію автомобіля «Mitsubishi Lancer X», ОСОБА_3 напрямку рухався автомобіль «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . Під час руху по вищевказаній автодорозі в районі буд. 46/39, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано «перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху ліворуч, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення передньою центральною частиною кузова керованого автомобіля з передньою лівою частиною кузова автомобіля «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок чого водію ОСОБА_7 було спричинено закритий осколковий перелом заднього краю лівої вертлужної западини з переходом лінії перелому на дах вертлюжної западини, з розбіжністю кісткових фрагментів кзаду та латерально до 2 см., множинні гематоми в області грушоподібних внутрішніх та зовнішніх м`язів, а так само внутрішніх та зовнішніх запиральних м`язів, частковий розрив зв`язок лівого тазостегнового суглобу (стегнової-клубової і сіднично-стегнової зв`язок), зі скупченням рідини в порожнині суглоба, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, а також закритий осколковий перелом лівої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, рану в області гомілки, садна в області лівої гомілки, забої і садна в області голови у ОСОБА_7 , які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у скоєному щиро розкаявся та пояснив суду, що він неофіційно працює техніком-механіком на СТО. 01 липня 2016 року він взяв автомобіль свого друга «Mitsubishi Lancer X» для ремонту у приміщенні СТО. У вечірній час після роботи він вживав спиртні напої, а потім вирішив відвезти автомобіль «Mitsubishi Lancer X» до будинку свого друга, сів за кермо та поїхав. Рухаючись по вул. Червоній на повороті його автомобіль занесло, т.я. у той день був дощ, він не впорався із керуванням та виїхав на зустрічну смугу, де рухався автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого сталося зіткнення. Йому відомо, що водій ОСОБА_7 отримав переломи та перебував на лікуванні. Цивільний позов визнав, зазначивши, що розмір моральної шкоди буде виплачувати у тому розмірі, який встановить суд.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- висновком експерта № 2850 М від 04.07.2016 року, згідно висновків якого у ОСОБА_7 було виявлено закритий осколковий перелом заднього краю лівої вертлужної западини з переходом лінії перелому на дах вертлюжної западини, з розбіжністю кісткових фрагментів кзаду та латерально до 2 см., множинні гематоми в області грушоподібних внутрішніх та зовнішніх м`язів, а так само внутрішніх та зовнішніх запиральних м`язів, частковий розрив зв`язок лівого тазостегнового суглобу (стегнової-клубової і сіднично-стегнової зв`язок), зі скупченням рідини в порожнині суглоба у ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, а також закритий осколковий перелом лівої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів у ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, рану в області гомілки, садна в області лівої гомілки, забої і садна в області голови у ОСОБА_7 , які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

- висновком експерта № 503/16 від 18.07.2016 року, згідно якого встановлено, що на момент проведення дослідження робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Mitsubishi Lancer X», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані;

- висновком експерта № 502/16 від 19.07.2016 року, згідно якого виявлені пошкодження обох транспортних засобів дали можливість стверджувати, що автомобіль ВАЗ 2104 р/н НОМЕР_2 контактував своєю передньою лівою частиною з передньою центральною частиною автомобіля «Mitsubishi Lancer X» р/н НОМЕР_1

- висновком експерта № 522/16 від 27.07.2016 року, згідно якого встановлено, що в дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer X» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 12.9 та розділу 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості») Правил дорожнього руху України. В дані дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mitsubishi Lancer X» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 є невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.9 та розділу 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості») Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією пригоди.

- висновком медичного огляду № 4482, складеного о 21 годині 15 хвилин 01 липня 2016 року, яким встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні інших доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, однак має дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, беручи до уваги той факт, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи думку представника потерпілого, який не наполягав на призначенні покарання із позбавленням волі обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення. Однак, враховуючи особу винного та обставини даної справи, на підставі ст.. 75, 76 КК України суд вважає доцільним призначити покарання із випробуванням.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним застосувати і додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, не дивлячись на те, що обвинуваченого вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..130 КУпАП та призначено покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, оскільки саме перебування ОСОБА_3 за кермом у стані алкогольного сп`яніння суттєво вплинуло на його здатність керувати транспортним засобом та слідкувати за дорожньою обстановкою.
Вирішуючи питання стосовно позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст.. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 у тому, що він порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд вважає, що сума матеріальної шкоди, заявлена потерпілим ОСОБА_7 , та витрачена на лікування обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_8 в повному обсязі у розмірі 38228,65 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає доведеним, що внаслідок незаконних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 була спричинена моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій обвинуваченого він перебував на стаціонарному лікуванні з 01.07.2016 року до 08.08.2016 року через отримання перелому тазостегнового суглобу та руки, внаслідок чого відчував фізичний біль та страждання. На теперішній час у пошкоджених кінцівках він відчуває постійний біль, порушився його звичайний устрій життя, оскільки він з 01.07.2016 року до сьогоднішнього часу пересувається лише за допомогою милиць, при цьому не може без сторонньої допомоги вийти на вулицю. Через отримані травми він позбавлений можливості займатися своєю улюбленою справою садівництвом, через що відчуває погіршення емоційного стану. На сьогодні його здоров`я повністю не відновилось, він повинен витрачати додаткові зусилля для відновлення свого здоров`я, продовжувати курси лікування та оздоровлення.

За таких обставин, з врахуванням принципу розумності, достатності та співмірності, суд находить вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування моральної шкоди обґрунтованими та такими, що відповідають глибині їх фізичних та душевних страждань, однак, вважає необхідним зменшити заявлену суму моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого суму відшкодування моральних страждань у розмірі 50000 грн.

На підставі ст.. 120 КПК України з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню і сума витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі із позбавлення права керування транспортним засобом строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, якщо він на протязі одного року випробувального терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на орган виконання покарання за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 38228,65 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн, витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 500 грн., а всього стягнути 88728,65 грн. (вісімдесят вісім тисяч сімсот двадцять вісім гривень 65 копійок)

Речові докази:

- автомобіль«Mitsubishi Lancer X» р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнєчний, 11 повернути власнику ОСОБА_9 ..

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1