Справа № 565/515/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року м.Вараш
Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 та суддів - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
- прокурора - ОСОБА_5 ,
- потерпілого - ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 лютого 2016 року свідчить, що 16 лютого 2016 року ОСОБА_6 звернувся у Кузнецовський відділ поліції ГУНП в Рівненській області про вчинення невідомою особою 16 лютого 2016 року приблизно о 19 годині 35 хвилин біля гаража № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Стир-2» м.Кузнецовськ Рівненської області незаконного заволодіння його автомобілем, марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску.
Протоколом огляду від 16 лютого 2016 року зафіксовано місце події злочину на території гаражного кооперативу «Стир-2» у промисловій зоні м.Кузнецовськ Рівненської області в районі тепличного господарства. Зокрема, ОСОБА_6 показав місце на дорозі навпроти воріт гаража № НОМЕР_2 , пояснивши, що тут був припаркований його автомобіль, якого викрала незнайома особа. На вказаному місці наявні 2 (два) сліди, схожі на сліди шин автомобіля без чітко вираженого малюнка, що ведуть в сторону асфальтованої дороги між автостанцією м.Кузнецовськ Рівненської області та відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Згідно з протоколом огляду від 16 лютого 2016 року автомобіль, марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, було виявлено 16 лютого 2016 року припаркованим з правого боку проїжджої частини на автомобільній дорозі, що проходить вздовж території споруд очистки додаткової води відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та веде до залізничного переїзду (ліві колеса на заасфальтованому покритті дороги, а праві на піщаному узбіччі). Огляд цього транспортного засобу проведено 16 лютого 2016 року в період часу з 20 години 15 хвилин до 20 години 50 хвилин з участю потерпілого ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_15 і двох понятих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . На вказаному автомобілі виявлено механічні пошкодження, в тому числі перекіс диска правого переднього колеса. В ході опилення поверхонь порошком темного кольору на ручці лівих передніх дверей зазначеного автомобіля з внутрішнього боку виявлено та вилучено з допомогою прозорої стрічки на фотопапір слід пальця руки, що упаковано в пакет експертної служби №0921582.
Вказаний слід руки, найбільшими розмірами по вісях 24 мм х 18 мм, вилучений 16 лютого 2016 року в ході огляду автомобіля, марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі біля відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», відповідно до висновку судової дактилоскопічної експертизи Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1.3-212/16 від 10 березня 2016 року придатний для ідентифікації за ним особи та залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року, який набрав законної сили 05 квітня 2016 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за що йому на підставі ст.ст.70, 75, 76 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та із звільненням ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням двохрічного іспитового строку та покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Отже, ОСОБА_7 є особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.185 КК України.
Згідно з п.п.1, 2 примітки до ст.289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Відповідно до частини другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або злочин, передбачений статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 410 цього Кодексу.
За таких встановлених обставин, здійснивши судовий розгляд даного кримінального провадження на підставі обвинувального акта від 08 квітня 2016 року відповідно до встановлених ст.337 КПК України меж, колегія суддів згідно з положеннями ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод вбачає підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , з ч.3 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що завдало великої матеріальної шкоди на суму понад двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, доведена повністю.
При цьому суд врахував, що згідно з положеннями п.3 примітки до ст.289 КК України відповідно до частин другої і третьої цієї статті матеріальна шкода визнається значною у разі заподіяння реальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а великою - у разі заподіяння реальних збитків на суму понад двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами при вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Якщо транспортний засіб не зазнав ніяких пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння, його технічний стан не погіршився і відновлення він не потребує або сума відповідних витрат менша від зазначеної у п.3 примітки до ст.289 КК, така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної або великої шкоди, відсутня. У випадках коли особа знищила транспортний засіб, яким незаконно заволоділа, чи призвела до такого стану, що він повністю втратив свою цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, розмір реальних збитків дорівнює вартості автомобіля на день учинення злочину. Таким же чином треба вирішувати це питання, якщо транспортний засіб після незаконного заволодіння не знайдено. У разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати, виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Зокрема, суд прийняв до уваги, що злочин, скоєний обвинуваченим, що передбачений ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, є умисним тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачені п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Відповідно до п.п.15.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року з подальшими змінами, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.
Всупереч цим вимогам п.п.15.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року з подальшими змінами, 16 лютого 2016 року потерпілий ОСОБА_6 залишив автомобіль, марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, припаркувавши його поблизу гаража № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Стир-2» на території промислової зони м.Кузнецовськ Рівненської області із незамкненими дверима та із наявним у замку запалювання ключем, тобто не вжив всіх заходів, щоб не допустити незаконного заволодіння цим транспортним засобом. Зазначені дії потерпілого ОСОБА_6 сприяли подальшому безперешкодному доступу ОСОБА_7 до вказаного транспортного засобу та його незаконному заволодінню. Зазначені протиправні дії потерпілого суд на підставі ч.2 ст.66 КК України визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що передбачена п.13 ч.1 ст.67 КК України. Факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння в момент скоєння даного злочину підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 і потерпілого ОСОБА_6 , наданими у судовому засіданні.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд також врахував характеризуючі дані особи обвинуваченого. За місцем свого проживання ОСОБА_7 не має негативних характеристик, скарг від сусідів на нього до адміністрації ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства не поступало, що підтверджується характеристикою, виданою ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства 01 березня 2016 року.
З листа державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» №377 від 01 березня 2016 року слідує, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога і в лікаря-психіатра вказаного медичного закладу.
Враховуючи фактичні обставини та ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, характеризуючі особу обвинуваченого дані, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, а також думку потерпілого ОСОБА_6 , який на теперішній час не має до ОСОБА_7 претензій та просив не позбавляти його волі, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі на рівні нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.289 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку максимальною тривалістю та покладенням обов`язків щодо його поведінки на підставі ст.ст.75, 76 КК України без приєднання додаткового покарання у виді конфіскації майна.
З врахуванням наведених обставин скоєння цього злочину, який вчинений 16 лютого 2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку, ухваленого Володимирецьким районним судом Рівненської області 04 березня 2016 року, в тому числі мотиви вчинення даного злочину, нетривалий час користування транспортним засобом, заподіяння злочином незначної матеріальної шкоди (до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), а також віктимну поведінку потерпілого, суд в порядку, встановленому ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, визнав за необхідне в даному випадку визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вказане покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових злочинів. Сукупність наведених обставин дає підстави суду для висновку, що досягнення мети покарання щодо виправлення та перевиховання обвинуваченого в дусі дотримання законів можливе без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
Питання про долю речового доказу в даному кримінальному провадженні автомобіля, марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, повернувши його законному володільцеві.
Розподіл процесуальних витрат слід провести згідно з ч.2 ст.124 КПК України, стягнувши з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у загальній сумі 2199 (дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 80 коп.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно залишити попередній у виді домашнього арешту.
З врахуванням встановлених обставин, керуючись ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів, -
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного попереднім вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року, більш суворим покаранням за даним вироком суду призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування вказаного призначеного покарання, встановивши йому випробування, іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки та покласти на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Речовий доказ: автомобіль, марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, повернути його законному володільцеві ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні в загальній сумі 2199 (дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) гривень 80 копійок.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий суддя ОСОБА_18 Горегляд
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3