Справа № 627/632/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2016 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката потерпілої - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000938 по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яснопільщина Липоводолинського району Сумської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
в с т а н о в и в :
19 жовтня 2014 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel-Vectra», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по автошляху «Суми-Полтава-Краснокутськ-Богодухів» зі сторони смт.Краснокутськ в напрямку м.Богодухів, зі швидкістю 85 км/год..

Під час руху по вказаному автошляху, в районі 37 км + 600 м, ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.п. 12.1, 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України згідно з якими:

- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та, при роз`їзді з зустрічним автомобілем, не впорався з керуванням, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де допустив наїзд на перешкоду дерево, з послідуючим перекиданням автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_11 загинув на місці, причиною його смерті, згідно висновку судово-медичної експертизи № 257-БГт/14 від 17.11.2014 року, стала закрита черепно-мозкова травма. Пасажир автомобіля ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 333-ОКБ/14 від 13.11.2014 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме закриту тупу травму живота у вигляді розриву серповидної зв`язки печінки, виливу крові в черевну порожнину.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 , яке знаходиться в причинному зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, виявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку у вигляді темного часу доби і умов недостатньої видимості, рухався з небезпечною швидкістю та, при роз`їзді з зустрічним автомобілем, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини, де не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля і допустив наїзд на перешкоду дерево, з подальшим перекиданням автомобіля, що спричинило тяжкі наслідки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не визнав, пояснивши, що 19.10.2014 року керував автомобілем Опель Вектра по автодорозі Суми-Полтава-Краснокутськ-Богодухів» зі сторони смт.Краснокутськ в напрямку м.Богодухів, зі швидкістю 85 км/год. та близько 1 години потрапив в ДТП . В автомобілі разом з ним перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та його брат ОСОБА_15 . Автомобіль рухався на відстані 0,5 м від правого краю дороги , на автомобілі було включено ближнє світло фар. В районі 37 км , він виявив легковий ,який рухався на відстані 4,5 м від лівого краю проїжджої частини до лівого габариту зі швидкістю 80 км/год. з ближнім світлом фар .Під час зближення транспортних засобів , зустрічний легковий автомобіль , без будь-яких сигналів про здійснення маневру , виїхав на смугу руху ОСОБА_9 . Для того щоб уникнути зіткнення з вказаним автомобілем , обвинувачений здійснив маневр вправо ,внаслідок чого автомобіль виїхав за межі проїжджої частини , де стався наїзд на дерево. Внаслідок ДТП загинув ОСОБА_16 , інші пасажири отримали тілесні ушкодження . Цивільний позов заявлений потерпілою визнав повністю.

Не дивлячись на те, що обвинувачений вину не визнав, його вина підтверджена наступними доказами:

рапортом слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_17 від 19.10.2014 року, згідно якого слідчим встановлено факт ДТП;

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.10.2014 року, схемою та фототаблицею до нього, згідно якого, де оглянуто місце ДТП - 37 км + 600 м автошляху «Суми-Полтава-Краснокутськ-Богодухів» та виявлено деформований ,внаслідок зіткнення з перепоною, автомобіль «Opel-Vectra» та тіло ОСОБА_11 . З місця ДТП вилучено мобільний телефон « Самсунг», що належить ОСОБА_11 ;

свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

висновком експерта № 48-ККт/14 від 04.11.2014 року, згідно якого на трупі ОСОБА_11 , у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 19.10.2014 року, були виявлені тілесні ушкодження:

а) обличчя, голова відкрита черепно-мозкова травма у вигляді численних саден шкіри обличчя та голови, переломів кісток черепа та кісток обличчя, крововиливу під м`які мозкові оболонки, забою - розчавлення речовини мозку, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження;

б) кінцівки садна по тильній поверхні правої кисті, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

Ушкодження , що були виявлені на трупі гр-на ОСОБА_11 виникли від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів , в ході ДТП , в період часу та при обставинах вказаних в постанові 19.10.2014 року. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок відкритої черпно-мозкової травми у вигляді численних саден шкіри обличчя , крововиливу під м`які мозкові оболонки , забою розчавлення речовини мозку;

висновком експерта № 333-ОКБ/14 від 13.11.2014 року, згідно якого у ОСОБА_12 , у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 19.10.2014 року, були виявлені тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забито-рваної рани правої вушної раковини, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження;

- травма правого стегна у вигляді крововиливу у м`які тканини в середній третині та садна на розгинальній поверхні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- садна на шиї та кінцівках, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- закрита тупа травма живота у вигляді розриву серповидної зв`язки печінки, виливу крові в черевну порожнину, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження;

Вище вказані ушкодження у своїй сукупності могли бути отримані в результаті ДТП , коли постраждалий знаходився в салоні автомобіля ;

висновком експерта № 335-ОКБ/14 від 21.11.2014 року, згідно якого у ОСОБА_9 ,1995 р.н., у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 19.10.2014 року, були виявлені тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синця в області проекції лівого кута нижньої щелепи, множинних дрібних саден обличчя, забитої рани потиличної області, відриву частини лівої вушної раковини, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження;

- закрита травма грудної клітини у вигляді переломів 5-го, 6-го ребер зліва, перелому лівої ключиці, множинних саден, що кваліфікується як середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження;

- травма лівого стегна у вигляді уламкового перелому межі середньої та нижньої третини стегнової кістки зі зміщенням фрагментів під кутом відкритим наперед, що кваліфікується як середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження;

- забито-рвані рани в області задньої поверхні шиї, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- садна на кінцівках, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

Судово-медичних даних про наявність в крові ОСОБА_9 алкоголю, під час госпіталізації до медичного закладу ,не надано;

висновком експерта № 334-ОКБ/14 від 13.11.2014 року, згідно якого у ОСОБА_9 ,1989 р.н., у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 19.10.2014 року, були виявлені тілесні ушкодження:

- забита рана правої скроневої області, садна на тулубі, садна на кінцівках, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2014 року та схемою до нього проведеним з участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого останній розказав та показав на місці про обставини ДТП ;

висновком судово-автотехнічної експертизи № 1209/14 від 23.01.2015 року, згідно якої в даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України . В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця контакту з деревом з моменту роз`їзду з зустрічним автомобілем ВАЗ , рухаючись на даній ділянці дороги з допустимою за умовами видимості дороги швидкістю руху ;

висновком судово - автотехнічної експертизи № 969/14 від 11.03.2015 року, згідно якої виявлені несправності робочої гальмівної системи у вигляді деформації гальмівної педалі та затискання її деформованими елементами кузова ,виникли в результаті ДТП. Несправності рульового керування у вигляді деформації рульового колеса та рульової колонки виникли в результаті ДТП;

висновком судово автотехнічної експертизи № 305/15 від 23.04.2015 року, згідно якої у дані дорожній обстановці водій автомобіля Опель ОСОБА_9 з моменту виникнення небезпеки для руху , повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2 та 12.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти виникненню ДТП шляхом виконання ним вимог вище вказаних пунктів ПДР України, та в діях водія ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.2 та 12.3 ПДР України ,які з технічної точки зору ,перебували у причинному зв`язку з виникненням даного ДТП. ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2016 року з участю обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно якого останній розказав та показав на місці про обставини ДТП ;

висновком судово - авто технічної експертизи № 397/16 від 30.05.2016 року, згідно якого у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 повинен був діяти згідно з вимогами п.п.10.1, 12.2,12.3 ПДР України.

Представник потерпілого та потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснили , що ОСОБА_8 є сестрою ОСОБА_18 та вночі близько 2 годин. 30 хв. 19.10.2014 року вона зателефонувала брату . На її дзвінок, відповів незнайомий чоловік та повідомив про ДТП .Від працівників міліції їй стало відомо, що її брат ОСОБА_11 загинув в результаті ДТП. Пізніше їй від мешканців села стало відомо , що її брат , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в автомобілі їхали на дискотеку , за кермом був ОСОБА_19 , який не впорався з керуванням автомобіля та допустив ДТП . Їй відомо , що ОСОБА_19 їхав на великій швидкості , з`їхав з автодороги та допустив наїзд на дерево .

Допитаний по справі свідок ОСОБА_9 пояснив , що він 19 жовтня 2014 року перебував з хлопцями в кафе , де ОСОБА_16 запропонував поїхати в с.Козіївка на дискотеку. Близько 1 години він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 поїхали в с.Козіївка. За кермом автомобіля був його брат ОСОБА_19 , за водієм на задньому сидінні сидів він та ОСОБА_16 , а на передньому сидінні ОСОБА_22 . Вони їхали зі швидкістю 80-90 км/год по правій стороні автодороги . Проїжджаючи « Холодний яр» , свідок бачив як на зустріч рухався автомобіль з ближнім світлом фар приблизно зі швидкістю 80 км /год , який виїхав на зустрічну смугу руху та ОСОБА_19 , щоб уникнути зіткнення, прийняв вправо та з`їхав з автодороги. Після чого він відчув удар , автомобіль перевернувся . Коли свідок вибрався з автомобіля , зупинив проїжджаючий автомобіль та повідомив про ДТП , водій якого, викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила , що є слідчим ВР ДТП СУ та 19.10.2014 року , в нічний час , вона в складі групи виїхала на місце ДТП на автодорогу Суми-Полтава - Краснокутськ Богодухів 37 км+600 м . На місці ДТП водія автомобіля , свідків не було , знаходився труп загиблого, якого оглянув судово-медичний експерт . Автомобіль знаходився на узбіччі. Був проведений огляд місця ДТП , про що складений протокол , схема та фототаблиця . Зі слів ОСОБА_23 їй відомо , що назустріч йому їхав автомобіль і щоб уникнути зіткнення , він здійснив маневр вправо , автомобіль наїхав на дерево та перевернувся .

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні пояснив , що він був понятим під час огляду працівниками міліції місця ДТП . Автомобіль знаходився на узбіччі в лісопосадці , потерпілих на місці ДТП не було. Були розкидані частини автомобіля.

Допитаний по справі свідок ОСОБА_25 пояснив , що 19.10.2014 року перебував в центрі селища , дізнавшись про ДТП, поїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди . Свідок був понятим під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди , про що підписав протокол.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_9 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_9 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_9 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, згідно довідки-інформації, виданої Краснокутським РВ ГУ МВС України в Харківській області, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, не одружений, з 03.02.2015 року є інвалідом другої групи
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_9 , згідно ст. 66 та ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі маються витрати на проведення : судової автотехнічної експертизи № 1209/14 від 23.01.2015 року в сумі 586 грн. 80 коп.; судової автотехнічної експертизи № 969/14 від 11.03.2015 року в сумі 982 грн. 08 коп.; судової автотехнічної експертизи № 305/15 від 23.04.2015 року в сумі 982 грн. 08 коп.; судової автотехнічної експертизи № 397/16 від 30.05.2016 року в сумі 1055 грн. 52 коп.,які підлягають стягненню з обвинуваченого .

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_8 на суму 118 170 грн., з них майнової на суму 18170 грн., моральної 100 000 грн. , підлягає задоволенню та стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Арешт на майно не накладався. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобами на строк 3 ( три) роки.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судово- автотехнічних експертиз в сумі 3606 ( три тисячі шістьсот шість) грн. 48 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 заявлений на суму 118 170 грн. задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 майнову та моральну шкоду в сумі 118 170 ( сто вісімнадцять тисяч сто сімдесят) грн..

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1