Справа № 190/494/16-к
Провадження №1-кп/190/39/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.02.2016 року вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку в 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 25.01.2016 року приблизно о 01 год. 00 хвл., перебуваючи на території садиби АДРЕСА_2 , де керуючись раптово виниклим умислом на відкрите заволодіння чужим майном, застосовуючи до ОСОБА_5 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, вимагаючи у останнього кошти, наніс ОСОБА_5 не менше двох ударів кулаком лівої руки в область обличчя, внаслідок чого останній впав на підлогу та втратив свідомість, після чого відкрито викрав з кишені ОСОБА_5 700 грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 700 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та скористався правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовившись від показань в судовому засіданні. У вчиненому щиро кається і просить не призначати суворе покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст. 349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи ОСОБА_4 зрозуміло.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати :

- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, якє відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання в силу ст. 67 КК України судом не виявлено.

Ураховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого, виходячи з положень статей 65-67 КК України, наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей, належно перевірених та оцінених судом, ураховуючи поведінку обвинуваченого під час судового провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування реального покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, що буде максимально сприяти досягненню мети покарання.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 року до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробування, злочин вчинив до постановлення попереднього вироку, то загальну міру покарання йому слід обрати за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по даному кримінальному проваджені не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

На виконання ст. 377 КПК України суд звільняє ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання, оскільки обирає покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд ,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання ЧОТИРИ роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 року більш суворим за теперішнім вироком і остаточно до відбуття ОСОБА_4 визначити ЧОТИРИ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ДВА роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши з-під варти в залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1