Справа № 357/219/16-к
1-кп/357/168/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 12.01.2016 року у кримінальному провадженні № 0004718 від 16.11.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 28.11.11року Білоцерківським міським судом за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн„ зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи непогашену та не зняту в установленому порядку судимість, 15.11.2015року близько 18 год.00хв., перебуваючи в магазині «Ягідка», що по вул. Я.Мудрого,11а, в м. Біла Церква Київської області, побачив на прилавку блок жувальної гумки «Дірол м`ятна свіжість» в кількості 30 штук загальною вартістю 226,2 гривень, що належав потерпілій ОСОБА_5 , який вирішив відкрито викрасти та реалізуючи свій намір, з корисливих мотивів, підійшовши до вітрини вказаного магазину, усвідомлюючи, що його дії бачать працівники вказаного магазину, умисно, відкрито викрав блок жувальної гумки та почав бігти до виходу із вказаного магазину, однак був зупинений продавцем ОСОБА_6 , а тому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України -у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Під час досудового розслідування, 12.01.2016року між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілій не завдано, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинений злочин у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.І ст. 186 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні її права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права

вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за назване

кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечила щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, матеріальні збитки потерпілому відшкодовані, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України як умисні дії, які виразились в закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у виді 150 годин громадських робіт, що в межах санкції ст.186 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 12.01.2016 року, укладену у кримінальному провадженні №0004718 від 16.11.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.І ст. 186 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1