Справа № 749/1158/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/381/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року задоволено подання інспектора кримінально-виконавчої служби Щорського району, скасовано ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2014 року та направлено засудженого для відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 обрано у виді тримання під вартою до набрання ухвалою законної сили, строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту затримання.

Таке своє рішення суд мотивував тим, що 19 травня 2014 року Щорським районним судом Чернігівської області ОСОБА_7 , був засуджений за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та встановленням ряду обмежень, не став на шлях виправлення, оскільки систематично не з`являвся на реєстрацію в органи КВІ Щорського району, що загалом становило 23 неявки у відведений час. Внаслідок таких порушень з боку засудженого у березні 2015 року КВІ Щорського району ставилося питання про скасування покарання з випробуванням та направлення останнього в місця позбавлення волі, однак ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2015 року в задоволенні подання КВІ було відмовлено і навіть після цього ОСОБА_9 на шлях виправлення не став та порушував покладені на нього судом обов`язки.

Не погоджуючись з таким рішенням місцевого суду, захисник засудженого, адвокат ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою в інтересах засудженого, в якій просить скасувати ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання інспектора КВІ Щорського району про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання. Такі свої вимоги обґрунтовує тим, що засуджений став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, зокрема влаштування на роботу, створення ним сім`ї, догляд за хворою дружиною, те, що нових злочинів він не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника-адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу з підстав викладених у скарзі та просили скасувати ухвалу суду від 01 березня 2016 року, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання інспектора КВІ про скасування іспитового строку на направлення ОСОБА_9 для відбування покарання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали особової справи засудженого № 15/2014 та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В силу ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в КВІ .

01 липня 2014 року засуджений ОСОБА_7 , був викликаний до кримінально-виконавчої інспекції, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками, покладеними на нього судом, попереджений про те, що у разі ухилення від покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання, від нього була відібрана підписка та анкета (а.о.с. 12, 13), а також відібрані пояснення (а.о.с. 16).

Засуджений ОСОБА_7 систематично порушує покладені на нього судом обов`язки, зокрема без поважних причин не з`являвся на реєстрацію в органи КВІ, внаслідок чого інспекція звернулася до суду із клопотанням про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, проте ухвалою Щорського районного суду від 06 квітня 2015 року в задоволенні подання було відмовлено. Попри виявлену судом довіру, ОСОБА_9 на шлях виправлення не став, без поважних причин не з`являвся на реєстрацію в КВІ з липня по листопад 2015 року, що склало 9 неявок. Згідно особової справи засудженого, за місцем проживання останній характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності протягом 2014, 2015 років не притягувався.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, а тому суд зробив вірний висновок про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання в місця позбавлення волі.

В засіданні апеляційного суду було встановлено, що засуджений ОСОБА_9 за своїм місцем реєстрації не проживав, а в с. Чепелів Щорського району проживав без реєстрації до вересня 2015 року, а потім в подальшому в с. Сновське у своєї співмешканки. Про зміну місця проживання ОСОБА_9 не повідомляв кримінально-виконавчу інспекцію. З довідки наданої захисником в засіданні апеляційного суду вбачається, що засуджений ОСОБА_9 працював без укладання трудового договору та трудової книжки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 з 02.06.2015 по 01.03.2016 рік. Про дане працевлаштування засуджений також не повідомляв КВІ.

Окрім того, з матеріалів судової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_9 у судове засідання місцевого суду безпричинно не з`являвся чотири рази, хоча судові повістки направлялися належним чином, а тому для розгляду клопотання КВІ суд вимушений був здійснювати привід обвинуваченого ОСОБА_11 .

Переконливих даних про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення в матеріалах провадження немає. Посилання захисника в апеляційній скарзі на працевлаштування засудженого та догляд його за хворою співмешканкою не є тими підставами, які б давали змогу апеляційному суду скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання КВІ. Крім того, як захист, так і сам засуджений не дала апеляційному суду документально підтверджених даних про те, що ОСОБА_12 разом проживав з жінкою в цивільному шлюбі, однією сім`єю і такими даними Чепелівська сільська рада на території якої проживав засуджений, не володіє. Також апелянт не надав суду даних про необхідний догляд з боку ОСОБА_9 його співмешканці.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до переконливого висновку про законність ухвали суду першої інстанції та безпідставність поданої апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року, якою ОСОБА_7 направлений в місця позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців у зв`язку зі скасуванням іспитового строку - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою протягом також строку, з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4