Справа № 191/2566/16-к
Провадження № 1-кп/191/163/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000626 від 12 квітня 2016 року, обвинувальний акт та угоду про примирення відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, працюючого водієм ФОП ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в період часу з січня 2016 року по 19 квітня 2016 року проживав у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , котре він наймав у потерпілої ОСОБА_6 , яка є власником домоволодіння. 10 квітня 2016 року приблизно о 06-00 годин ОСОБА_3 , маючи вільний доступ до всієї території вказаного домоволодіння, належне потерпілій ОСОБА_6 , та перебуваючи у дворі, побачив, що під зовнішньою стінкою погребу, розташованого за будинком, на території вищевказаного домоволодіння знаходиться твердопаливний котел б/у. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна твердопаливного котла б/у, котрий належить потерпілій ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати у дворі вказаного домоволодіння, у присутності свідка ОСОБА_7 , котрого він попросив допомогти йому перенести вказаний котел, не посвідчуючи при цьому у свої злочинні наміри на ввівши в оману, що котел є його власністю, до заздалегідь визначеного місця продажу. Продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел, скориставшичь тим, що за його діями ніхто не спостерігає та в тому, що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, викрав вищезазначений твердопаливний котел вагою 100 кг, котрий належить потерпілій ОСОБА_6 , який остання оцінила як металобрухт, вартість якого за 1 кг згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 22 квітня 2016 року становить 2,83 грн., загальною вартістю 283,00 грн. Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, з викраденим металобрухтом у вигляді твердопаливного котла залишив територію домоволодіння та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 283,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 квітня 2016 року між сторонами кримінального провадження: потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та зобов`язався в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що укладення угоди з її боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, доходить таких висновків.

У відповідності до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись що угода може бути затверджена, ухвалює вирок яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На думку суду укладена сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3, 4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 квітня 2016 року в кримінальному провадженні №0000626 від 12 квітня 2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1