Дата документу 25.12.2015 Справа № 554/7669/15-к

№ 1кс/554/7957/15
№ 554/7669/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.12.2015 м. Полтава
Слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ТОВ «Порше мобіліті» ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, перекваліфікацію дій, відсторонення слідчого, прокурора від розслідування кримінального провадження,-
в с т а н о в и л а :
21.12..2015 до суду надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що 30.10.2015 слідчим СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0001242 від 29.05.2014 року за ст. 356 КК України у зв`язку із відсутністю складу даного кримінального правопорушення. Дане рішення скаржник вважає незаконним, оскільки слідчою не проведено повно, всебічно, об`єктивно досудове розслідування, не надано правову оцінку тому факту, що ОСОБА_5 свідомо та умисно вчинила відчудження заставного автомобіля.
У зв`язку із цим, скаржник просить слідчого суддю скасувати як незаконну постанову про закриття кримінального провадження № 0001242 від 30.10.2015; перекваліфікувати дії із ст.356 КК України на ч. 4 ст.190 КК України та ст.388 КК України; відсторонити від розслідування кримінального провадження № 0001242 слідчу ОСОБА_4 та процесуального прокурора ОСОБА_6 , призначити розслідування даного кримінального провадження іншому слідчому та процесуальному прокуророві.
У судове засідання прибув представник скаржника ОСОБА_3 , який скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.
Слідча у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали даної справи та матеріали кримінального провадження № 0001242 приходжу до наступного висновку:
30.10.2015 року постановою слідчої СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0001242 від 29.05.2014 року за ст. 356 КК України на підставі п. 1 ч.1 ст.284 КПК України.
Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що діяння ОСОБА_5 хоча формально і містить ознаки злочину ст.356 КК України (самоправство), тобто самовільне всупереч установленому порядку вчинення будь яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода, але у діях ОСОБА_5 відсутня суб`єктивна сторона, що характеризується прямим умислом. Відповідальність за ст.356 КК України виключається, якщо особа сумлінно помиляється у питанні належності їй права, яке вона реалізовує всупереч встановленому законодавством порядку.
Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0001242 встановлено, що 29.05.2014 року на підставі заяви ОСОБА_7 було внесено відомості до ЄРДР, згідно яких 28.05.2014 року приблизно о 19 годині 30 хвилин за адресою: м.Полтава, вул. Серьогіна, 2 ОСОБА_5 шляхом вільного доступу викрала автомобіль «ww Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , з тимчасовим номером 17 АО 6892, власником якого є ОСОБА_7 . 25.06.2014 року слідчим СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0001242 від 29.05.2014 року за ч.1 ст.289 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави дана ухвала була скасована. Слідчий суддя вказав, що слідчим не було встановлено осіб, які допомогали ОСОБА_5 забрати самовільно спірний автомобіль, не допитано їх, також не відібрано пояснень від чоловіка ОСОБА_5 , який також допомагав їй заволодіти спірним автомобілем. Окрім того, слідчий помилково прийшов до висновку, що в даних правовідносинах має місце цивільно правовий спір, адже рішення суду виконано державним виконавцем і автомобіль передано представнику ТОВ «Порше мобіліті» ОСОБА_7 . Заволодіння автомобілем ОСОБА_5 є неправомірним, тому слідчому слід перевірити всі наявні докази та зробити відповідний висновок.
23.02.2015 року за результатами проведеного досудового розслідування слідчим СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0001242 від 29.05.2014 року за ст.356 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК країни.
02.06.2015 року прокурором прокуратури Октябрського району м.Полтави дану постанову скасовано як незаконну, оскільки вивченням даного кримінального провадження встановлено, що воно зареєстровано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.388 КК України. Слідчі дії у ньому проводилися з урахуванням вказаної кваліфікації, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
26.10.2015 року слідчий СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 змінила кваліфікацію складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001242 від 29.05.2014 року із ч.1 ст. 388 КК України на ст.356 КК України, мотивуючи своє рішення тим, що в діях ОСОБА_5 відсутня сторона суб`єктивної сторони складу злочину як незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна, яке описано чи підлягає конфіскації, а саме прямий умисел на вчинення незаконних дій відносно автомобіля. ОСОБА_5 помилково передбачала наявність у неї права власності на автомобіль «Фольксваген Поло» внаслідок укладення кредитного договору та договору застави, заволоділа ним самовільно, всупереч установленому порядку, правомірність дії якого оспорюється представником «Порше мобіліті».
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішенні слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Ч. 1, 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарг на рішення слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.
Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події злочину.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Аналізуючи матеріали справи, звертаю увагу, що 29.05.2014 року згідно витягу з ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_7 було внесено відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.289 КК України з фабулою згідно якої 28.05.2014 року приблизно о 19 годині 30 хвилин за адресою: м.Полтава, вул. Серьогіна, 2 ОСОБА_5 шляхом вільного доступу викрала автомобіль «ww Polo», д.н.з. НОМЕР_1 з тимчасовим номером НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 .
Приймаючи рішення 02.06.2015 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0001242 прокурор вказав, що воно зареєстровано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України. Слідчі дії у ньому проводилися з урахуванням вказаної кваліфікації, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
При цьому, 26.10.2015 року слідча СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 змінила кваліфікацію складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001242 від 29.05.2014 року із ч.1 ст. 388 КК України на ст.356 КК України, мотивуючи своє рішення тим, що в діях ОСОБА_5 відсутня сторона суб`єктивної сторони складу злочину як незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна, яке описано чи підлягає конфіскації, а саме прямий умисел на вчинення незаконних дій відносно автомобіля. ОСОБА_5 помилково передбачала наявність у неї права власності на автомобіль «Фольксваген Поло» внаслідок укладення кредитного договору та договору застави, заволоділа ним самовільно, всупереч установленому порядку, правомірність дії якого оспорюється представником «Порше мобіліті».
Про те, відповідно до даних витягу з ЄРДР відомості по даному кримінальному провадженню було внесено із передньою правовою кваліфікацію за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь якою метою, а не за ч. 1 ст. 188 КК України.
Таким чином, слідчий не надав правової оцінки діям ОСОБА_5 з огляду на наявність в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України. Будь які дані про те, що кримінальне провадження було перекваліфікавано із ч. 1 ст. 289 на ч. 1 ст. 388 КК України у кримінальному провадженні відсутні.
При цьому, 26.10.2015 року слідчою змінено кваліфікацію із ч. 1 ст.388 КК України на ст. 356 КК України.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України полягає у розтраті, відчуженні, приховуванні, підміні, пошкодженні, знищенні майна або інших незаконних діях з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Із матеріалів справи вбачається, що 08.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» та ОСОБА_5 укладено договір застави транспортного засобу «Фольксваген поло», д.н.з. НОМЕР_1 з метою забезпечення виконання договірних зобов`язань. Заставою за цим договором забезпечуються вимоги Заставодержателя за кредитним договором № 50009866 від 05.08.2013 року, укладеним між сторонами, за яким: заставодержатель видає заставодавцю кредит за кредитним договором в сумі 101210, 58, а заставодавець зобов`язується його використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком використання, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом (проценти за ставкою у розмірі 9,90 % та комісії: разова комісія за надання (розміщення) кредиту -2,50 % від суми кредиту), а також своєчасно повернути кредит заставодержателю.

Окрім цього, п. 3.1 даного договору визначено, що право застави припиняється у випадку переходу до заставодержателя права власності на предмет застави.

Підставою для перекваліфікації дій ОСОБА_5 із ч. 1 ст. 388 КК України на ст. 356 КК України стало те, що ОСОБА_5 ніби то помилково передбачала наявність у неї права власності на заставний автомобіль, заволоділа ним самовільно, всупереч установленому законом порядку, правомірність дій якої оспорюється представником «Порше мобіліті».

Однак, в ході досудового слідства слідчим не надано правової оцінки діям ОСОБА_5 щодо обізнаності останньої у тому, що автомобіль є заставним та вона укладала з цього приводу відповідний договір застави від 08.10.2013 року з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань.

Окрім цього, слідча послалася на те, що ОСОБА_5 помилково передбачала наявність у неї права власності на заставний автомобіль, заволоділа ним самовільно, однак слідчою не встановлено, з якого часу припинилося право власності ОСОБА_5 на вказане майно.

Таким чином, слідчим не встановлено, чи була ОСОБА_5 на момент вчинення неправомірних дій (28.05.2014 року) власником транспортного засобу та чи мала вона право вчиняти будь які дії, пов`язані із відчуженням заставного майна.

З цього слідує, що доводи слідчої в частині можливості самовільного заволодіння транспортним засобом всупереч установленому законом порядку, правомірність дій якої оспорюється представником «Порше мобіліті» не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки ОСОБА_5 не могла самовільно заволодіти транспортним засобом, який їй належав та відносно нього існували обмеження, визначені договором застави від 08.10.2013, пов`язані із його відчудженням.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що досудове слідство по справі проведено неповно, а отже рішення слідчої про закриття кримінального провадження є законним.

У зв`язку із цим скарга в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0001242 від 30.10.2015 року за ст. 356 КК України підлягає скасування як незаконна.
Одночасно не підлягає до задоволення вимоги скаржника в частині перекваліфікації дій ОСОБА_5 із ст.356 КК України на ч. 4 ст.190 КК України та ст.388 КК України; відсторонення від розслідування кримінального провадження № 0001242 слідчу ОСОБА_4 та процесуального прокурора ОСОБА_6 , призначення розслідування даного кримінального провадження іншому слідчому та процесуальному прокуророві.
Так, питання щодо перекваліфікації дій особи має вирішувати слідчий, прокурор в ході проведення досудового розслідування, а не слідчий суддя.
У відповідності до ч.2 ст.81 КПК України відводи слідчому під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.
З урахуванням викладеного, слід прийняти до уваги, що дана скарга подана в порядку ст. 303 КПК України, досудове слідство кримінальному провадженню закінчено, а тому вирішення питань про відсторонити від розслідування слідчої ОСОБА_4 та процесуального прокурора ОСОБА_6 , призначення розслідування даного кримінального провадження іншому слідчому та процесуальному прокуророві не відноситься до компетенції слідчого судді.
На підставі викладеного, скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись п. 1 ч.1 ст.303, 306, п.1 ч.2 ст. 307 КПК України,-
у х в а л и л а:
скаргу представника ТОВ «Порше мобіліті» ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, перекваліфікацію дій, відсторонення слідчого, прокурора від розслідування кримінального провадження задовольнити частково.
Скасувати, як незаконну, постанову про закриття кримінального провадження № 0001242 від 30.10.2015, винесену слідчою СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 за ст. 356 КК України на підставі п. 2 ст. 1 ст. 284 КПК України, матеріали кримінального провадження направити до Октябрського відділу ГУ НП в Полтавській області для проведення досудового розслідування.
В частині задоволення скарги щодо перекваліфікації дій; відсторонення від розслідування кримінального провадження слідчої ОСОБА_4 та процесуального прокурора ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1