В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2016 Справа №607/2035/16-к

Тернопільський міськрайонний суд

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 11 січня 2016 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Улашківці Чортківського району Тернопільської області, проживає у АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, не працює, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
встановив:

ОСОБА_3 11 січня 2016 року приблизно о 01 год. 10 хв., перебуваючи в кафе-барі «Румба», що по вул. Антона Монастирського, 40, у м. Тернополі, вирішила таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи даний намір, ОСОБА_3 у вказаний час та у зазначеному місці, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів викрала зі стільця, який знаходився поряд із столом, за яким вона сиділа, та розміщений по лівій стороні від вхідних дверей у вказаному закладі, жіночу сумочку ОСОБА_5 синього кольору вартістю 2 000 грн., в якій знаходились: мобільний телефон торгової марки «SONY Xperia С» моделі «С 2305», який був у чохлі, виготовленому із полімерного матеріалу, загальною вартістю 467,50 грн.; навушники торгової марки «SONY» вартістю 500 грн.; шкіряні рукавиці чорного кольору вартістю 400 грн.; гроші в сумі 450 грн. та 122 грн старого взірця.

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекла, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 939,5 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

24 лютого 2016 року у м. Тернополі між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, відповідно до якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин. Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодувала потерпілій заподіяні збитки, зобов`язується відшкодувати витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6-42/16 від 12 лютого 2016 року в сумі 245,52 грн.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу розміром 850 грн.

Прокурор, обвинувачена та потерпіла, кожний окремо, під час підготовчого судового засідання просили угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення обвинуваченої з потерпілою, суд виходив з наступного:

В1ідповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд, переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченою ОСОБА_3 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:

затвердити укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 24 лютого 2016 року угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 245 грн. 52 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча суддя ОСОБА_1