Справа № 182/9023/14-к
Провадження № 1-кс/0182/1404/2014
У Х В А Л А
Іменем України

26.11.2014 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Нікополя клопотання слідчого СВ Нікопольського МВ (по обслуговуванню м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004609 від 12.11.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, освіта середня-технічна, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Нікопольського МВ (по обслуговуванню м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, в провадженні СВ Нікопольського МВ знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004609 від 12.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 12.11.2014 р. в ранковий час вступив з ОСОБА_9 в злочинну змову, направлену на скоєння нападу на громадян, з метою заволодіння їх майном. Після чого, ОСОБА_8 , побачивши у ОСОБА_10 туристичний ніж, зайшов до себе додому та взяв кухонний ніж для виконання свого злочинного наміру на заволодіння чужим майном. Маючи при собі побутові ножі, вони розробили злочинний план згідно якого, вони повинні були, погрожуючи ножами, заволодіти майном. Так ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний план, приблизно о 13:00 год., знаходячись в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , групою осіб, діючи з єдиним умислом в досягненні злочинного результату, навмисно напали на неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Діставши з карману кухонний ніж та тримаючи його в руці, ОСОБА_8 погрожував ним, тобто погрожував застосувати насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_11 у разі, якщо останній не віддасть свій мобільний телефон. А ОСОБА_13 в той час дістав з карману туристичний ніж та тримаючи його в руці, погрожував спричинити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 , у разі якщо останній не віддасть свій мобільний телефон, тобто погрожував застосувати насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого. В результаті розбійного нападу ОСОБА_8 з корисливих мотивів, умисно, заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_11 «Самсунг Гелексі GT-S 5660» чорного кольору, вартістю 1 499 грн. 95 коп. в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 30 грн. та чохлом, вартістю 50 грн., спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1 594 грн. 95коп.

У свою чергу, ОСОБА_16 відмовився передавати свій мобільний телефон. ОСОБА_13 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим втекли. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Цими навмисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

22 листопада 2014 р. ОСОБА_17 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, немає постійного місця роботи або навчання та законних джерел доходів, немає сім*ї та утриманців, необхідності догляду за ким-небудь у нього також немає, за місцем проживання характеризується негативно є ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, а інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам тому слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Просили обрати стосовно підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 пояснив, що ножа він не виймав він був у нього в рукаві Сказав потерпілому, щоб той віддав йому мобільний телефон і той йому його віддав. Дуже шкодує в скоєному і кається.Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він має місце постійного проживання де мешкає разом зі своєю матір`ю яка його самостійно виховувала без батька. Розуміє яке лихо скоїв і для потерпілих і для своєї матері. Зобовязується більше не скоювати подібного .

В судовому засіданні була допитана мати підозрюваного, ЮСУПОВА, яка пояснила, що її син закінчив школу, училище. Роботи в ОСОБА_18 не було і він поїхав на роботу в м. Київ. Там у нього була робота, але за житло потрібно було платити дуже багато. Син знову повернувся до м. Нікополя. Шукав роботу. Просила суд не брати сина під варту. Запевнила, що вона забезпечить належну поведінку сина. Вони проживають з сином разом за адресою: АДРЕСА_1 . Син за місцем проживання та за місцем його навчання в період з 2010 року по 2013 рік характеризується позитивно. Сину всьго 19 років і вона просить не обирати такий суворий запобіжний захід.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» випливає, що ... підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою.

Згідно з тією ж практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 має родину, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 ), раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання та місцем навчання у період з 2010 року по 2013 рік характеризується позитивно. Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши слідчого, прокурора, їх доводи щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного та його матері, які заперечували проти задоволення клопотання, перевіривши надані матеріали провадження, співставляючи та аналізуючи наведене між собою та в сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишити клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , без задоволення, оскільки слідчий суддя не вбачає підстав для обрання саме вказаного запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під ватою, і вважає за можливе застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступені тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 182, 183, 193, 194-196 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Нікопольського (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 18.00 год. о 08.00 год.

Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто до 25 січня 2015 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_19