Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0001195 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою спеціальною освітою, працюючого пожежником пожежної команди Клесівської селищної ради, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , із середньою загальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вирівської сільської ради до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на рахунок бюджету Вирівської сільської ради Сарненського району 802 (вісімсот дві) гривні 06 (шість) копійок збитків заподіяних порушенням вимог земельного законодавства.

Судом вирішено питання речових доказів в кримінальному провадженні.

За встановлених вироком суду першої інстанції обставин, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, не являючись суб`єктами підприємницької діяльності, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в порушення ст.19 Кодексу України «Про надра», Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» - 10 вересня 2014 року близько 00 годин 05 хвилин в урочищі «Азалія», що поблизу смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, за допомогою трьох мотопомп кустарного виробництва, призначених для подачі води під тиском, шляхом гідророзмиву ґрунту, займались видобуванням корисних копалин: дорогоцінного каміння органогенного утворення бурштину-сирцю, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12 грудня 1994 року відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, при чому ОСОБА_7 за допомогою металевої тички здійснював гідророзмив ґрунту за допомогою води, що подавалась під тиском від однієї з мотопомп, а ОСОБА_8 безпосередньо за допомогою підхватки виловлював камінці бурштину-сирцю із лунки, що розмивалась внаслідок подачі води під тиском від іншої мотопомпи.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотним порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального закону. Зазначає, що судом порушено вимоги ст.23 КПК України, з огляду на що висновки суду не ґрунтуються на доказах, які досліджувались судом безпосередньо. Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2016 року скасувати та постановити новий, яким визнати невинуватими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та виправдати в зв`язку із відсутністю у діях обвинувачених складу кримінального правопорушення, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги та закриття кримінального провадження, доводи прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, повністю доведена зібраними по справі та перевіреними судом першої інстанції доказами, яким суд дав повну, всебічну оцінку і є обґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, підтверджується: показаннями свідка ОСОБА_10 який повідомив, що у вересні 2014 року приймав участь у профілактичному рейді з метою виявлення фактів незаконного видобування бурштину сирцю, під час якого неподалік Федорівського лісництва було виявлено групу осіб, що займалась видобуванням бурштину. Було затримано обвинувачених, при чому він затримав безпосередньо ОСОБА_7 , який перед цим за допомогою металевої тички займався розмивом лунки, дії усіх учасників незаконного видобування бурштину були узгоджені і ці особи співпрацювали разом.

Аналогічні покази дав в суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 , який як і свідок ОСОБА_10 , відповідно до наказу Управління МВС України в Рівненській області №192 від 08 вересня 2014 року був відряджений для профілактичного відпрацювання Сарненського району щодо виявлення злочинів, пов`язаних із незаконним видобуванням бурштину-сирцю (а.к.п.38), та підтвердив, що ним особисто було затримано ОСОБА_8 , який під час затримання перебував поблизу розмитої лунки та виловлював за допомогою підхватки камінці бурштину-сирцю.

Також, свідок ОСОБА_11 пояснив, що після закінчення огляду місця події слідчим було складено протокол огляду місця події, в якому все зазначене відповідало дійсності. Протокол було підписано свідком.

Відповідно до показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які підтвердили, що обвинувачені видобували бурштин шляхом розподілу завдань, що свідчить про наявність попередньої домовленості про узгодження їх дій під час вчинення вказаного кримінального діяння, спрямованої саме на досягнення певної злочинної мети, тобто, діяння вчинялось саме за попередньою змовою.

Факт затримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на місці незаконного видобутку бурштину стверджується також показаннями допитаного в судовому засіданні в суді першої інстанції свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що з місця події вилучились, окрім іншого, три мотопомпи.

Покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які ними дані у суді першої інстанції, співпадають із відомостями, отриманими під час проведення із свідками слідчого експерименту (а.к.п.98-100, 101-103, 104-106, 155-162, 163-171).

Крім того, винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 стверджується також показаннями допитаних у судовому засіданні в суді першої інстанції свідків:

- ОСОБА_13 про те, що він виїжджав у складі слідчо-оперативної групи на місце незаконного видобування бурштину та підтвердив, що з місця події вилучались декілька мотопомп. Також ним особисто відбирались письмові пояснення у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з приводу перебування останніх на місці незаконного видобування бурштину;

- ОСОБА_14 про те, що у вересні 2014 року за повідомленням чергового Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області він з ОСОБА_15 прибули до місця незаконного видобування бурштину. На вказаному місці перебували працівники міліції, біля яких знаходились обвинувачені. Пізніше слідчо-оперативною групою під час огляду місця події було вилучено декілька мотопомп на базі двигунів марки «Мерседес», підсак із камінцями, схожими на бурштин.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_15 .
Показання зазначених свідків підтверджуються в ході огляду речових доказів мотопомп кустарного виробництва, проведеного судом по місцю її зберігання у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області, де встановлено, що вказані механізми дійсно є мотопомпами кустарного виробництва та вилучені саме по даному кримінальному провадженню, що доводиться наявними на них бірками, які збігаються з номерами, вказаними у протоколі огляду місця події.

Факт доведення винуватості обвинувачених свідчить той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 під час огляду мотопомп судом детально описував вилучені під час огляду місця події працівниками міліції мотопомпи, що суперечить його показам щодо того, що він не приймав участь у видобуванні бурштину-сирцю.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не є зареєстрованими фізичними особами-підприємцями, діяльність яких пов`язана із видобуванням корисних копалин (а.к.п.187, 202).

Обставини щодо незаконного видобування корисних копалин, підтверджені даними, викладеними в протоколі огляду місця події від 10 вересня 2014 року з ілюстрованою таблицею до нього (а.к.п.9-24), згідно якого встановлено, що в урочищі «Азалія», що розташоване неподалік асфальтового заводу АДРЕСА_1 , виявлено меліоративну канаву, на березі якої знаходиться мотопомпа кустарного виробництва, яка виготовлена на основі двигуна марки «Мерседес», № двигуна - НОМЕР_1 із під`єднаними до неї водозабірним та пожежними шлангами, при чому пожежний шланг пролягає в напрямку розмитої лунки. Крім цього, на вказаному місці виявлена металева палиця, на землі поблизу лунки деревяна підхватка, в якій виявлено 4 каменці, схожі на бурштин-сирець. На відстані, відповідно 3,5 м. від першої мотопомпи виявлена друга мотопомпа на основі двигуна марки «Мерседес», № двигуна - НОМЕР_2 , на відстані приблизно 5 м. від якої виявлено третю мотопомпу, виготовлену також на основі двигуна марки «Мерседес» без номерного знаку (маркування на кришці масляного фільтру - НОМЕР_3 ), до яких також приєднані водозабірні та пожежні шланги.

Виявлене 10 вересня 2014 року при затриманні та при огляді місця події обладнання, свідчить про умисел обвинувачених на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Дані показання судом були визнані правдивими і такими, що підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Наведені у вироку суду докази повністю узгоджуються між собою, не містять суперечностей та в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Суд обґрунтовано взяв до уваги досліджені докази, оскільки не встановлено підстав вважати їх недостовірними.

Об`єктивна сторона злочину виражається у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Видобування корисних копалин передбачає дії, які полягають у вилученні з родовищ корисних копалин будь-яким способом.

Незаконне видобування корисних копалин - це здійснення їх видобування без відповідного дозволу, а тому склад злочину вважається закінченим з початку незаконного видобування корисних копалин незалежно від кількості здобутих корисних копалин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що здобуті під час досудового розслідування та досліджені під час судового провадження докази є достовірними і такими, що обґрунтовано підтверджують наявність події та складу кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Кваліфікація дій обвинувачених за ч.2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення є правильною.

Твердження захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі щодо відсутності винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами. Не надано таких доказів захисником і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження свідчать про те, що під час судового розгляду належними та допустимими доказами доведено вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 ККУкраїни, заперечення обвинуваченими та їх захисником вчинення злочину, колегія суддів розцінює як позицію щодо реалізації обвинуваченими права на захист, намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.

При призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 суд першої інстанції відповідно до ст.65 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, відсутність пом`якшуючих покарання обставин. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Крім того, по місцю проживання обвинувачені характеризуються позитивно (а.к.п.183, 198), наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 на утриманні неповнолітньої дитини, а тому обрав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання в межах передбаченої санкції статті інкримінованого їм кримінального правопорушення, із звільненням їх на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання, яке є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року "Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку" передбачено, що апеляційний суд може досліджувати всі докази, що є у справі, або лише ті, правильність оцінки чи повноти дослідження яких судом першої інстанції оспорено в апеляції (апеляціях), або ж які він зовсім не досліджував, що виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.

При перевірці кримінального провадження колегія суддів не виявила допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які тягнули б за собою скасування вироку, про що порушується питання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 . Доводи захисника щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними доказами.

Щодо цивільного позову прокурора Сарненської місцевої прокуратури, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.128 КПК України всебічно і повно розглянув, та правомірно стягнув солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 802 гривні 06 копійок збитків, який відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Будь-яких порушень кримінального чи кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, які б слугували підставою для скасування вироку суду, колегія суддів не вбачає, а тому залишає апеляційну скаргу захисника без задоволення, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді :
___________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3