Єдиний унікальний номер 225/6232/15-к
Номер провадження 11-кп/775/1037/2016

У Х В А Л А
Іменем України
Колегія суддів
судової палати з розгляду кримінальних справ, та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
27 жовтня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті розглянувши в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року, яким, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинове Костянтинівського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 травня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 час його перебування під вартою з 22 травня 2015 року по 12 липня 2016 року включно у строк відбування призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -
в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він у період з 7 квітня 2015 року по 13 травня 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно на території Донецької області, за власною ініціативою сприяв діяльності терористичної згідно ст. 1 п.16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» організації «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), утвореної 07 квітня 2014 року у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (а саме - шляхом відокремлення від України території Донецької області в порушення порядку, встановленого ст.ст. 2,73 Конституції України, згідно яких територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом), тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

При цьому, ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом на неодноразове сприяння діяльності терористичної організації «ДНР», усвідомлював, що терористична організація «ДНР», діяльності якої він сприяє, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

Так, 06.04.2015 року, 07.04.2015 року, 06.05.2015 року, 08.05.2015 року 12.05.2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в смт. Новгородське м. Дзержинська Донецької області, знаючи місце облаштування укріп району, встановив місце дислокації артилерійських позицій, встановив місце дислокації особового складу та броньованої техніки Збройних сил України поблизу АДРЕСА_1 , у різний час доби, діючи умисно, з власного телефонного номеру НОМЕР_1 , з метою сприяння учасникам терористичної організації «ДНР» у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення злочинів відносно військовослужбовців підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні антитерористичної операції, та створення умов, які сприяють цій злочинній діяльності, передав зазначену інформацію щодо дислокації артилерійських позицій Збройних сил України невстановленому оператору так званої «гарячої лінії Міністерства державної безпеки ДНР», на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який йому стало відомо під час перегляду телебачення.

Зазначені дії ОСОБА_7 були припинені співробітниками Служби безпеки України у зв`язку з його затриманням 22 травня 2015 року.

В принесених на вирок суду першої інстанції апеляційних скаргах:

Захисник ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в наслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, змінивши правову кваліфікацію інкримінованих правопорушень на ч. 1 ст. 256 КК України, призначивши покарання за цією статтею та з урахуванням ст. 75 КК України. В обґрунтування своїх доводів захисник ОСОБА_6 посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_7 розмов з військовослужбовцями псевдореспубліки «ДНР» не вів. Метою дзвінків було влаштування на роботу виключно у цивільній сфері. У вироку суду першої інстанції відсутнє посилання на скоєння терористичного акту, внаслідок якого були потерпілі, а також докази його участі у терористичних актах. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 були спрямовані на сприяння учасникам злочинної організації, а не участі у терористичній організації, а тому мають бути кваліфіковані за ст. 256 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 із посиланням на те, що вирок суду є не обґрунтованим та винесений з порушенням кримінального процесуального закону, просить про його скасування із призначенням нового судового розгляду. В обґрунтування своїх доводів обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що до нього було застосовано заходи фізичного та морального впливу. Діючим законодавством України не визначено порядок визнання організації терористичною. Інформація про пересування та дислокацію військової техніки та військовослужбовців не є таємничою, а він сам не міг знати, що надання такої інформації є злочином, а населення не попереджалось про заборону розповсюдження те передачу такої інформації.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи принесеної апеляційної скарги та просили про її задоволення, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, та просив про залишення вироку суду першої інстанції без змін, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину за наведених у вироку суду першої інстанції доведена сукупністю об`єктивних доказів, встановлених на досудовому слідстві та досліджених під час судового розгляду, фактично визнавалась обвинуваченим на досудовому слідстві, судовому розгляді.

Обвинувачений ОСОБА_7 на досудовому слідстві, при судовому розгляді у суді першої інстанції пояснив, що 06.04.2015 року, 07.04.2015 року, 06.05.2015 року, 08.05.2015 року 12.05.2015 року він, перебуваючи в смт. Новгородське м. Дзержинська Донецької області, знаючи місце облаштування укріп району, встановив місце дислокації артилерійських позицій, встановив місце дислокації особового складу та броньованої техніки Збройних сил України поблизу АДРЕСА_1 , у різний час доби, діючи умисно, з власного телефонного номеру НОМЕР_1 , з метою сприяння учасникам терористичної організації «ДНР» у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення злочинів відносно військовослужбовців підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні антитерористичної операції, та створення умов, які сприяють цій злочинній діяльності, передав зазначену інформацію щодо дислокації артилерійських позицій Збройних сил України невстановленому оператору так званої «гарячої лінії Міністерства державної безпеки ДНР», на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який йому стало відомо під час перегляду телебачення. Вказані дії він здійснив з метою отримання роботи у м. Донецьк.

Суд першої інстанції належним чином перевірив наведені покази і встановив, що вони підтверджені сукупністю об`єктивних доказів по справі:

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 22.05.2015 року, під час якого ОСОБА_7 добровільно видав працівникам СБУ паспорт громадянина України, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, військовий квіток,мобільний телефон «NOKIA 1208» із сім карткою МТС НОМЕР_1 ;

- протоколами оглядів від 6.10.2015 року, згідно яких під час огляду інтернет-сторінок «vk.com/topik-491944» та « ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлені записи « Министерство государственной безопасности НОМЕР_3 та « 1 Министерство государственной безопасности НОМЕР_3 ( а.с.82-89);

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 05.10.2015 року (а.с.111-119 ), відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 повідомляв зі свого телефону № НОМЕР_1 невстановленому оператору так званої «гарячої лінії Міністерства державної безпеки ДНР» на номер мобільного телефону НОМЕР_2 7.04.2015 року, 26.04.2015 року, 6.05.2015 року, 8.05.2015 року,12.05.2015 року, 13.05.2015 року інформацію щодо переміщення, дислокації, місця тимчасового розташування особового складу, озброєння та військової техніки Збройних сил України на території АДРЕСА_3 ;

- оптичним диском, на якому зафіксовані результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме аудіо записи розмов абонента оператору стільникового зв`язку № НОМЕР_1 , що перебуває в користуванні ОСОБА_7 з абонентом невстановленого оператора так званої «гарячої лінії Міністерства державної безпеки ДНР» НОМЕР_2 (а.с. 95-103,118-121,134-178);

- висновком фоноскопічної експертизи № 132/4 від 25.12.2015 року ( а.с. 133,146 -153), відповідно до якої, в протоколі про результати проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, усне мовлення належить ОСОБА_7 і позначене в протоколі як «М»;

- даними листів начальника штабу - першого заступника керівника АТО від 4.05.2015 року, 16.05.2015 року, 20.05.2015 року, 21.05.2015 року про дислокацію підрозділів ЗСУ на території Донецької області у квітні - травні 2015 року, (а.с.56-65), згідно яких вбачається, що військова техніка з особовим складом ЗСУ, відомості про яку передавав обвинувачений ОСОБА_7 в зазначених вище телефонних розмовах, дислокувалась та переміщувалася по населених пунктах - м. Дзержинськ, с.Новгородське м. Дзержинська, с. Суха Балка м. Дзержинська, с. Романівка Костянтинівського району Донецької області м. Дзержинська.;

- висновком експерта № 292 від 17.07.2015 року (а.с.104-108 ), відповідно до якого під час дослідження телефону марки «NOKIA 1208» встановлено, що СІМ картка абонента стільникового зв`язку MTS UKR зареєстрована за абонентом НОМЕР_1 , цей телефон перебуває у справному технічному стані;

- даними протоколів тимчасового доступу до речей і документів в ТОВ «Астеліт» від 26.06.2015 року, огляду речей від 2.10.2015 року, згідно яких отримано диск №16085 вк, на якому знаходиться інформація щодо з`єднань номеру телефону НОМЕР_4 , яким користується «оперативний черговий 1 армійського корпусу Міністерства оборони ДНР» з позивним « ОСОБА_8 » з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який належить оператору гарячої лінії так званого « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_9 , яка повідомляла отримані дані від ОСОБА_7 вищевказаній особі, адреса розташування № НОМЕР_4 м. Донецьк(а.с.90-93);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 в мережі «Інтернет» на електронних картах зображення м. Дзержинська, смт. Новгородське, АДРЕСА_3 , відрізка траси Костянтинівка-Донецьк, ділянки дороги між населеним пунктом Калинове та перехрестям з трасою Костянтинівка-Донецьк Донецької області розповідав та показував, що він сам бачив та знав зі слів свого знайомого на ім`я ОСОБА_10 про переміщення, дислокацію, місце тимчасового розташування особового складу, озброєння та військової техніки Збройних сил України з кінця березня до травня 2015 року (а.с.74-81).

Будь яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли поставити під сумнів достовірність наведених доказів судом першої інстанції не встановлено. Свій висновок в цій частині судом належним чином вмотивовано, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що визнання ним вини було обумовлено застосуванням до нього не дозволених заходів слідства безпідставні.

Суд першої інстанції належним чином мотивував, що «ДНР» діє на території України саме як терористична організація, а обвинувачений москаленко умисно сприяв її діяльності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258-3 КК України кваліфіковані вірно, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , про те що дії обвинуваченого, який своїми діями сприяв учасникам злочинних організацій, а не приймав участь у терористичній організації підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 256 КК України не обґрунтовані.

Міра кримінального покарання у виді позбавлення волі призначена обвинуваченому ОСОБА_7 з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу: раніше він не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання не встановлено. Покарання призначено у мінімальному розмірі передбаченому санкцією закону, а тому доводи апеляційних скарг про суворість покарання безпідставні. Належним чином вмотивовано призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню строк переднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 згідно вимог ст. 72 ч. 5 КК України зараховано час його перебування під вартою з 22 травня 2015 року по день ухвалення вироку - по 12 липня 2016 року включно у відбування призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два.

Крім того, згідно вимог ст. 72 ч. 5 КК України підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2016 року по день ухвалення рішення апеляційним судом, тобто по 27 жовтня 2016 року включно.

Інші апеляційні підстави для зміни або скасування вироку відсутні.

Керуючись ст. 405,407 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційні скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258-3 КК України - залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2016 року по 27 жовтня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня отримання копії ухвали обвинуваченим, а іншими учасниками у той же строк з дня її проголошення.

Колегія суддів: