Справа №459/2392/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 13 серпня 2016 року близько 23 години 00 хвилин, знаходячись у своєї знайомої ОСОБА_4 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в ході спілкування з останньою, вирішив шляхом зловживання довірою заволодіти належним їй мобільним телефоном марки «Нокіа X1-01».
Реалізовуючи свій злочинний задум, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, під вигаданим приводом здійснення дзвінка, маючи умисел на заволодіння чужим майном без мети повернення його власнику, шляхом шахрайства ОСОБА_3 отримав, наданий ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Нокіа Х1-01» вартістю 240 гривень, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 50 гривень, на рахунку якої знаходилися грошові кошти у сумі 10 гривень.
Доводячи до кінця свій злочинний задум ОСОБА_3 , заволодівши вищевказаним мобільним телефоном вийшов з квартири АДРЕСА_2 , зробивши вигляд, що розмовляє по даному телефону, після чого з місця вчинення злочину з мобільним телефон втік, розпорядившись вказаним мобільним телефоном на свій розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 300 (триста) гривень.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
Встановлено, що під час досудового розслідування 25.08.2016 року між підозрюваним та потерпілою укладено угоду про примирення. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 у виді 1 року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік.
Заслухавши сторін угоди, які просять затвердити укладену ними угоду, прокурора, який вважає, що відсутні підстави для відмови у затвердженні вищевказаної угоди, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні.
ОСОБА_3 визнав свою вину в інкримінованому йому злочині та, як свідчать матеріали кримінального провадження, наявні достатні фактичні підстави для визнання ним своєї винуватості в учиненні цього правопорушення. Сторони угоди примирилися. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.
Зазначена угода містить відомості про роз`яснення сторонам наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України.
Судом ураховано й те, що злочин, вчинений ОСОБА_3 , належить до злочинів середньої тяжкості.
Вирішуючи питання про відповідність узгодженого сторонами виду та міри покарання обвинуваченому, яке полягає у призначенні покарання у виді 1 року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік, судом ураховано: особу винного, його вік, за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
Щире каяття у вчиненні злочину та добровільне відшкодування завданого матеріального збитку розцінюються судом як обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Таким чином, ураховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, її відповідність іншим вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про затвердження розглядуваної угоди про примирення.
Керуючись ст.ст. 374, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 25.08.2016 року, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вручити копію вироку сторонам угоди та прокуророві.
Головуючий:ОСОБА_1