Ухвала
іменем україни
19 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора захисника в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Березанського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 липня 2015 року в кримінальному провадженні № 0001262 щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя та жителя АДРЕСА_1 ,
такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду вирок місцевого суду змінено, пом`якшено призначене ОСОБА_7 покарання до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.

Так, 23 вересня 2013 року приблизно о 19.30 год. у будинку АДРЕСА_2 після спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, що переросла у бійку. У ході бійки ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, двічі вдарив ОСОБА_9 кулаком в обличчя, а потім завдав удар скляною вазою у потиличну частину голови потерпілого. Діями ОСОБА_7 ОСОБА_9 заподіяно внутрішньочерепну травму, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, від якої у подальшому настала смерть останнього.
У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати, а кримінальне провадження закритичерез недоведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Стверджує, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах, зокрема, на суперечливих показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вказує, що речовий доказ скляна ваза не був досліджений у судовому засіданні. Вважає, що суди не врахували пояснення судово-медичного експерта про можливість виникнення крововиливів у головному мозку потерпілого у період до двох тижнів до настанні смерті, а також не враховано ймовірність отримання травми голови внаслідок падіння. Зазначає, що у матеріалах кримінального провадження не міститься доказів щодо перебування засудженого у стані алкогольного сп`яніння. На думку захисника, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки судом належним чином не спростовано доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання скарги сторони захисту, думку прокурора про необґрунтованість касаційних вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню на таких підставах.

Статтею 438 КПК передбачено, що при вирішенні питання про наявність підстав для скасування судових рішень, суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 414 цього Кодексу.
Отже касаційний суд не перевіряє судові рішення щодо неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у заподіянні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, підтверджуються зібраними органами досудового слідства та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку у вироку з точки зору їх належності, допустимості й достовірності.
Цей висновок, зокрема, ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_10 , який на досудовому слідстві та у судовому засіданні послідовно стверджував, що ОСОБА_7 вдарив скляною вазою ОСОБА_9 по голові, свідка ОСОБА_11 , який підтвердив факт бійки між засудженим та потерпілим. Ці показання узгоджуються з даними, отриманими при проведенні слідчих дій, зокрема, у протоколі слідчого експерименту та відеозапису до нього зафіксовано, як ОСОБА_7 у присутності захисника докладно розповів та показав, яким чином він завдав удару вазою по голові потерпілого. Окрім того, згідно з протоколом огляду місця події від 24 вересня 2013 року вилучено скляну вазу, на якій у подальшому було виявлено кров потерпілого. Також показання цих свідків узгоджуються з даними висновків судових експертиз та іншими доказами у справі.
Доводи захисника про те, що уламки скляної вази, які були досліджені у судовому засіданні, не можуть бути визнані допустимим доказом, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки з протоколу огляду місця події від 24 вересня 2013 року убачається, що цей предмет вилучався, оглядався, запаковувався і опечатувався у присутності понятих і експертів. З висновку експерта від 26 листопада 2013 року № 1522/х видно, що на дослідження надійшов належним чином опечатаний спецпакет з підписами слідчого та понятих, цілісність якого не порушена, проте при відкритті пакета були виявлені фрагменти скляної вази. Та обставина, що у матеріалах кримінального провадження не міститься відомостей щодо обставин пошкодження вази (розбиття на уламки) не є підставою для визнання цього речового доказу недопустимим.

Факт вживання ОСОБА_7 алкогольних напоїв підтвердили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Крім того відповідно до акту комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_7 під час інкримінованих йому дій перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Також у судовому засіданні ОСОБА_7 не заперечив, що горілку для спільного вживання придбав саме він.

Відповідно до висновку експерта № 287 від 27 листопада 2013 року виявлена при дослідженні трупа внутрішньочерепна травма, що призвела до смерті, виникла за деякий час до настання смерті від дії тупого предмету. Такі ушкодження могли утворитись за обставин, на які вказано у протоколі відтворення. В судовому засіданні експерт у цілому підтримав свій висновок щодо причини смерті та пояснив, що сильне алкогольне сп`яніння потерпілого та застарілі крововиливи у мозку могли прискорити та сприяти настанню смерті. Таким чином, доводи касаційної скарги в цій частині є неприйнятними.

Об`єктивність оцінки наведених у вироку доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 була перевірена апеляційним судом. При цьому судом апеляційної інстанції не встановлено порушень процесуального порядку їх збирання, дослідження та оцінки місцевим судом, а стосовно доводів апеляційних скарг засудженого та його захисника, аналогічних за змістом доводам, викладеним у касаційній скарзі останнього, наведено відповідні мотиви їх необґрунтованості. Тому підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних доказів у колегії суддів немає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Покарання ОСОБА_7 призначено з урахуванням усіх обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та даних, що характеризують особу засудженого, воно є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення винного й попередження вчинення нових злочинів і таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК.
Істотних порушень вимог закону України про кримінальну відповідальність чи кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для зміни чи скасування судових рішень, не встановлено.
Керуючись статтями 433436 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Вирок Березанського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3