Справа № 309/4528/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.09.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційне провадження № 11-кп/777/489/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 15.06.2016, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засуджено за ч.2 ст.286 КК України.
Зазначеним вироком місцевого суду від 15.06.2016 ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено та стягнуто на її користь з ОСОБА_7 331 000 грн. завданої злочином шкоди, з яких 150 000 грн. моральна, а 183 000 грн. майнова шкода (2 000 грн. обвинуваченим відшкодовано в процесі розгляду кримінального провадження).
Пов`язані із залученням експерта процесуальні витрати в загальному розмірі 2 340 грн. стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави.
Вирішено долю речових доказів: 1) належний ОСОБА_7 автомобіль «БМВ 316», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику для утримання ТЗ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ухвалено повернути ОСОБА_7 , 2) здані до кімнати речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області: запахові сліди, уламки скла та пластмаси; вилучену з місця пригоди гравійну суміш з темно-бурими слідами; вилучені з місця пригоди та зі вказаного автомобіля зразки темно-бурих рідин, направлені в Закарпатське обласне СМЕ, ухвалено знищити шляхом спалювання.
Згідно вироку місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що він 24.07.2015, о 14 год. 50 хв., керуючи технічно справним легковим автомобілем «БМВ 316», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , їдучи автодорогою по вул. Волошина, в м. Хуст Закарпатської області, в напрямку вул. Карпатської Січі, біля будинку № 45, порушуючи вимоги п. 1.5; 2.3; 11.3; та 1.10 (в частині тлумачення поняття «смуга руху», «тротуар» та «дорожня обстановка») Правил дорожнього руху України, що виразилось у недотриманні ним обов`язку бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати небезпеку, що загрожує життю або здоров`ю громадян під час керування транспортним засобом у дорозі, відволікся від керування, виїхав на тротуар справа по руху, де допустив наїзд керованим ним транспортним засобом на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася тротуаром у зустрічному напрямку та зазнала внаслідок вказаного протиправного діяння тяжких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалений щодо нього вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 15.06.2016 змінити, пом`якшити йому покарання шляхом застосування у його відношенні положення ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Вказує, що свою вину у вчиненні передбаченого ч.2 ст.286 КК України кримінального правопорушення він визнав, розкаюється у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілій частину завданої шкоди в розмірі 2 000 грн. та має бажання відшкодувати й решту.
За вказаних вище обставин ДТП він відволік свою увагу на зустрічний автомобіль, який при обгоні іншого автомобіля виїхав на зустрічну смугу, що спричинило виїзд на тротуар, де ним здійснено наїзд на потерпілу.
Судом не враховано всіх обставин, що пом`якшують покарання винного, а саме: він з місця ДТП не зник, а одразу вибіг з транспортного засобу, яким скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_9 , надав їй першу медичну допомогу, перев`язавши ногу потерпілої ременем, щоб не було великої крововтрати, викликав швидку допомогу та дочекавшись її, допоміг лікарям покласти потерпілу до карети швидкої допомоги та поїхав до лікарні, щоб хоч якось допомогти потерпілій ліками, бинтами чи іншими медикаментами; сам приїхав до відділку міліції із зізнанням про вчинення даного правопорушення, сприяв швидкому розкриттю обставин справи; заявив в судовому засіданні, що добровільно бажає відшкодувати заподіяну шкоду.
Крім того, суд першої інстанції у вироку зазначив, що при обранні покарання враховує тяжкість вчиненого ним злочину, дані, які характеризують особу винного, а також обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, надання першої медичної допомоги (потерпілій), виклик швидкої (медичної) допомоги. Судом встановлено, що обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
Заслухавши доповідь судді, доводи: обвинуваченого та його захисника на обґрунтування поданої ОСОБА_7 апеляційної скарги; прокурора, яка просила оскаржений вирок залишити без змін, як законний та обґрунтований, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, представника потерпілої, який від її імені просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України є вірною, вина ОСОБА_7 підтверджується сукупністю наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, яким дано належну оцінку.
Суд першої інстанції при призначенні винному покарання врахував тяжкість та характер вчиненого злочину, сукупність обставин, які пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину, визнання ним вини та надання потерпілій допомоги безпосередньо після вчинення на неї за вказаних обставин наїзду, а також особу ОСОБА_7 , який вперше вчинив злочин, з необережності, характеризується позитивно.
Разом з тим суд першої інстанції, фактично встановивши обставину щирого каяття обвинуваченого, який, як вбачається з його показань, викладених у вироку, шкодує за наслідками своїх дій та має намір повністю відшкодувати заподіяну злочином майнову шкоду, не визнав дану обставину такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого та не обговорив за наявності ряду інших обставин, що пом`якшують покарання винного, можливості застосування у відношенні останнього положення ст.75 КК України, про що фактично порушував питання ОСОБА_7 , який просив суд не позбавляти його волі.
В апеляційному суді представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_7 , додавши, що потерпілій додатково відшкодовано частину завданої злочином шкоди, подав заяву ОСОБА_9 , в якій вона просить розглянути справу без її участі, проти апеляційної скарги не заперечує та просить «не позбавляти волі засудженого та надати іспитовий термін», заподіяну злочином шкоду частково відшкодовано, а стосовно залишку відшкодувань сторони визначилися.
Отже, окрім встановлених місцевим судом наведених вище обставин, які пом`якшують покарання винного, апеляційний суд визнає також наступні: щире каяття та молодий вік ОСОБА_7 , 27 років (згідно ст.1 Закону України "Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні" молодь, молоді громадяни громадяни України віком від 14 до 28 років), часткове відшкодування завданої злочином шкоди.
З урахуванням наведеного, сукупності встановлених судом першої та апеляційної інстанції наведених вище обставин, які пом`якшують покарання винного та відсутності обставин, що обтяжують покарання, позиції потерпілої та особи ОСОБА_7 , апеляційний суд визнає, що доводи сторони захисту і потерпілої про те, що ОСОБА_7 може виправитися без ізоляції його від суспільства, заслуговують на увагу.
Тому в даному випадку є всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 правил ст.ст. 75,76 КК України з наданням йому можливості виправитися в умовах випробування.
З цих підстав оскаржений вирок суду підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404,407,409,413 п.1,418,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити, ухвалений щодо нього вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 15.06.2016 змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного йому за ч.2 ст.286 КК України основного покарання позбавлення волі строком на чотири роки, з випробуванням, з іспитовим строком протягом 1 року 6 місяців.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки: повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно в залі апеляційного суду Закарпатської області.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: