УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/4852/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 26.04.2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання в Райківській виправній колонії №73 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвалою районного суду від 05 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні вказаної заяви засудженого.
В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою його заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити. Вказує на те, що адміністрацією установи до суду була надана характеристика щодо нього, відомості якої не відповідають дійсності, крім цього суд не врахував ту обставину, що стягнення, які на нього були накладені, погашені.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений став на шлях виправлення. Свідченням цього, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.
Як видно з матеріалів справи і про це зазначено в ухвалі суду, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 15.01.2013 року, під час тримання в УВП №8 м. Житомира характеризувався посередньо, порушень вимоги режиму тримання не допускав, не мав стягнень і заохочень.
З 06.06.2013 року відбуває покарання в Райківській виправній колонії № 73. Працевлаштований на виробництві колонії різноробочим. До роботи відноситься добре, дбайливо ставиться до виробничого обладнання, робоче місце завжди утримує в чистоті, порушень пожежної безпеки та безпеки праці не допускає.
За час відбування покарання характеризується посередньо, допустив два порушення вимог режиму тримання які, виразилися в порушенні трудової дисципліни та порушенні правил переписки, за, що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності та один раз проводилася бесіда виховного характеру, він мав три заохочення.
У відношенні до засуджених не конфліктний. На зауваження та критику в свою адресу реагує спокійно, робить належні висновки. Враховує думку колективу засуджених, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими. Дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.
У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, законні вимоги виконує. Дотримується правомірних та ввічливих відносин.
Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в охайному вигляді. Дотримується вимог санітарії та особистої гігієни.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Використовує тільки за призначенням.
Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
Участі в неоплатних роботах по благоустрою та поліпшенню житлово- побутових умов не приймає.
На профілактичних обліках не перебуває.
Встановивши зазначені обставини районний суд цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Ухвалу суду, є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч.2 КПК України колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2016 року щодо нього без зміни.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: