Справа 688/2774/16-к
№ 1-кп/688/137/16
Ухвала
18 липня 2016 року м.Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря с/з ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000418 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

1)29.03.2005 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.5 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією 50% належного майна,

2)30.08.2010 року Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 31.01.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:
18 липня 2016 року до Шепетівського міськрайонного суду надійшов складений 24 червня 2016 року слідчим СВ Полонського відділення поліції Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , затверджений 24.06.2016 року прокурором Полонського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 ще на 2 місяці, мотивуючи тим, що будь-яких підстав для скасування та зміни йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має, вказуючи, що ризики передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися. З метою не порушення прав потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведення підготовчого судового засідання просив відкласти, повідомивши їх про час та місце його проведення.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, вказуючи на відсутність потреби у застосуванні саме такого запобіжного заходу.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явились.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого щодо доцільності продовження тримання його під вартою, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 18 липня 2016 року, та той факт, що заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Полонського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2016 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 18 липня 2016 року.
Зазначений запобіжний захід ОСОБА_3 був обраний в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
ОСОБА_3 є раніше судимим за особливо тяжкий та тяжкий корисливі злочини, обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, які є злочинами середньої тяжкості, а тому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Крім того, суд враховує, що обвинувачений після оголошеної йому підозри у вчиненні нових злочинів умисно залишив своє місце проживання, у зв`язку з чим був оголошений в розшук та ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на його затримання. Як вбачається з пояснень самого обвинуваченого останній проживав у м.Москва Російської Федерації, офіційно не працює, постійного місця проживання не має, був затриманий на кордоні з Білорусією, а тому це дає підстави суду вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, суд вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризику можливого ухилення від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, який із спливом часу не зменшився.
Обвинуваченим не доведено, що зникли ризики, які стали підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наведених обставин клопотання обвинуваченого щодо обрання йому більш м`якого запобіжного заходу слід залишити без задоволення.
З урахуванням вимог ч.2 ст. 314 КПК України, відповідно до яких підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, суд вважає проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неможливим, а тому приходить до висновку про необхідність його відкладення на іншу дату.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176-178,183, 314, 315 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 днів, до 15 вересня 2016 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали направити начальнику Хмельницького слідчого ізолятора та Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для виконання, іншим учасникам судового процесу для відома.

Відкласти проведення підготовчого судового засідання до 12 год. 30 хв. 25 липня 2016 року, повідомивши про дату та час його проведення учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1