печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 27.03.2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 03.02.2015р., за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 27.03.2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 03.02.2015р., за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження прийнята незаконно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, слідчим не з`ясовані всі обставини правопорушення, з приводу чого просить оскаржувану постанову скасувати.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, направив на адресу суду заяву про неможливість його явки в судове засідання та розгляд провадження за його відсутності.

Представник прокуратури м. Києва прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні надала на запит суду матеріали закритого кримінального провадження 0000117 від 03.02.2015р., в своїх поясненнях проти задоволення скарги заперечувала, вважала її необґрунтованою, а проведене досудове розслідування по кримінальному провадженню повним та всебічним, та постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні заявника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Представлені слідчому судді матеріали не містять належних доказів щодо дати отримання заявником копії оскаржуваної постанови, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження №0000117 від 03.02.2015р. слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу прокуратури міста Києва перебували матеріали кримінального провадження за №0000117 від 03.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/25089/14-к від 12.09.2014, якою зобов`язано уповноважених осіб прокуратури м. Києва, внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 від 21.07.2014 з приводу вчинення неправомірних дій працівниками ДВБ МВС України під час видачі розрахунку вислуги років для оформлення пенсії ОСОБА_4 .

У постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на те, що в своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_4 вказує, що ним отримано лист з ГУ ПФУ в Полтавській області про те, що документи для призначення йому пенсії надійшли на їх адресу 28.03.2014, серед яких відсутній грошовий атестат та довідка про грошове забезпечення. Також ГУ ПФУ в Полтавській області щодо вирішення питання призначення ОСОБА_4 пенсії рекомендовано звернутись до уповноваженого органу, одночасно повідомлено УМВС України в Полтавській області та УМВС України в Кіровоградській області про те, що ОСОБА_4 являється інвалідом 2 групи захворювання отриманого в період проходження служби в ОВС України.

Також, ОСОБА_4 посилається у своїй заяві на неправомірність дій працівників ДВБ МВС України, під час видачі розрахунки про вислугу років для оформлення пенсій ОСОБА_4 , а саме службове підроблення, у зв`язку із зазначенням звільнення останього з посади, якої насправді не існує.

27.03.2015 року старший слідчий слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 за результатом проведеного досудового розслідування прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0000117 від 03.02.2015р. у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

На обґрунтування прийнятого рішення слідчий в постанові про закриття кримінального провадження посилається на вимоги ст. 11 КК України, при цьому не зазначаючи в постанові нормативний акт, якою передбачено поняття злочину та дій або бездіяльності, які не є злочином, та на вимоги ст.ст. 17,19 Кодексу адміністративного судочинства України щодо можливості вирішення спорів в судовому порядку при проходженні публічної служби, звільненні з публічної служби. Відтак, з огляду на наведені положення слідчий прийшов до висновку про те, що зібрані в провадженні матеріали, об`єктивних фактів, які підтверджують факт неправомірних дій з боку працівників ДВБ МВС України під час видачі розрахунку вислуги років для оформлення пенсії ОСОБА_4 , не виявлено, а відносини, що склалися між зазначеним особами носять характер трудового спору, вирішення якого підпадає під юрисдикцією адміністративного суду.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження досудове розслідування слідчим проведено поверхово та формально, слідчих дій направлених на перевірку всіх викладених обставин в заяві про вчинення кримінального правопорушення не вчинено.

Матеріали кримінального провадження містять тільки копії документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_4 , звільненому 30.12.2013р. з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділення оперативного супроводження відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, прийнятих відділом забезпечення соціальних виплат УФЗБО УМВС України в Полтавській області, в тому числі, копії розрахунку вислуги років на пенсію, довідки МСЕК, трудової книжки, наказів про звільнення на ім`я заявника, та відповідей посадових осіб МВС України на звернення ОСОБА_4 .

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Між тим, слідчий не здійснив жодної слідчої дії, направленої на повне та об`єктивне встановлення фактичних обставин ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Зокрема, слідчим залишилось не вирішеним у процесуальному порядку клопотання ОСОБА_4 щодо визнання його відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні (а.с. 11) шляхом вручення відповідної пам`ятки про процесуальні права та обов`язки або винесення постанови про відмову у визнанні його потерпілим, що позбавило останнього реалізувати свої права як потерпілого, зокрема заявляти клопотання щодо проведення слідчих дій, висловити свою позицію щодо ймовірно вчиненого відносно нього кримінального правопорушення з боку посадових осіб МВС України, та конкретизувати їх. За матеріалами кримінального провадження заявник ОСОБА_4 , як і інші особи, на яких він посилається в своїй заяві про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, не допитані, будь-які докази невинуватості службових осіб МВС України, відносно яких є достатні підстави вважати, що вони можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, не зібрані, що виключає можливість оцінити, чи всі доводи заявника були перевірені в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що фактично слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не проведено жодної слідчої дії, прийняте рішення ґрунтується лише на дослідженні та оцінці заяви про вчинення кримінального правопорушення, проте як досудове розслідування, спрямоване на перевірку обставин та фактів вчиненого кримінального правопорушення, проведено не було.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Крім того, невмотивованість оскаржуваної постанови також пов`язана з тим, що в ній не зазначено який елемент складу кримінального правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона чи суб`єкт виключає вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Оскільки в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України постанова старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 27.03.2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 03.02.2015р., за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) кримінальних правопорушень, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у кримінальному провадженні, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 27.03.2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 03.02.2015р., задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 27.03.2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 03.02.2015р., за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000117 від 03.02.2015р. направити до Прокуратури м. Києва для проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1