Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4932/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/53/16, справа №758/4932/15-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0000060 по обвинуваченню:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, освіта вища, заміжня, дітей немає, працюючої генеральним директором ТОВ «МБТ Трейд», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, індивідуальний номер картки платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелмер Україна» (код за ) (далі - ТОВ «Зелмер Україна» або Підприємство), яке зареєстроване Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією за №0023435 від 09.08.2007 року, призначеної на посаду наказом №76-к від 02.01.2009 та виконуючи адміністративно - господарські обов`язки головного бухгалтера Підприємства, і таким чином, являючись службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, вчинила службову недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді завдання матеріальних збитків.
Так, на ОСОБА_12 як службову особу - головного бухгалтера ТОВ «Зелмер Україна» покладено виконання наступних обов`язків:
1. ст. 67 Конституції України - обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом;
2. п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 - обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, а також відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах.
3. п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
п.2. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 - первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
4. п.44.1. ст.44 Податкового Кодексу № 2755-VI від 02.12.2010 - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
5. п.п. 139.1.9. п. 139.1. ст.139 Податкового Кодексу № 2755-VI від 02.12.2010 - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
6. п.185.1. ст.185 Податкового Кодексу № 2755-VI від 02.12.2010 року - об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
7. п.198.6. ст.198 Податкового Кодексу № 2755-VI від 02,12.2010 - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Як стверджується в обвинувальному акті є встановленим те, що ТОВ «Зелмер Україна» в 2011 році мало взаємовідносини з підприємством - нерезидентом Акціонерним товариством Зелмер (Zelmer Spolka Alccyjna) - «Зелмер АТ» (м. Жешув, Польща) на підставі договору про надання послуг з управління б/н від 01.01.2011.
Відповідно до актів здачі - приймання робіт ТОВ «Зелмер України» отримано від «Зелмер АТ» послуг на загальну суму 6 644 268 грн.
Також, ТОВ «Зелмер Україна» в 2011 році мало взаємовідносини з підприємством - нерезидентом ТОВ «Зелмер Маркет» (м. Жешув, Польща) на підставі договору про співпрацю б/н 01.10.2011.
Відповідно до актів здачі - приймання робіт ТОВ «Зелмер України» отримано від ТОВ «Зелмер Маркет» послуг на загальну суму 1 177 281 грн.
Після проведення вказаних фінансово - господарських взаємовідносин між ТОВ «Зелмер України» та нерезидентами, ОСОБА_12 через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, не перевіряючи правильність та достовірність відповідних даних, внесла неправдиві відомості до податкової декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ «Зелмер України» за 2011 рік.
Так, ОСОБА_12 , як головний бухгалтер ТОВ «Зелмер України», достовірно знаючи, що дохід (виручка) підприємства від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2010 рік складає 166 402 605 грн. та відповідно до пп. 139.1.13 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010, підприємство не має право відносити на витрати у звітному періоді у зв`язку з придбанням у нерезидента послуг (робіт) з консалтингу, маркетингу, реклами в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів,, робіт, послуг) (за вирахуванням податку на додану вартість та акцизного податку) за рік, що передує звітному, тобто в 2011 році суму що перевищує 6 656 104 грн.
Однак, ОСОБА_12 , в період з 01.01.2012 року по 09.02.2012 року, через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, не перевіряючи правильність та достовірність відповідних даних, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, за 2011 рік віднесла на витрати з придбання у вище вказаних нерезидентів послуг на загальну суму 7 821 550 грн., яка перевищує 4 відсотки доходу (виручки) від реалізації продукції за 2010 рік.
Так, ОСОБА_12 незаконно завищила суму інших витрат підприємства на суму 1 165 446 грн., які внесла до податкової декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ «Зелмер України» за 2011 рік., чим занизила податок на прибуток ТОВ «Зелмер Україна» що підлягає сплаті до бюджету за 2011 рік у розмірі 268 052, 58 грн.
Вказана податкова декларація з податку на прибуток підприємства ТОВ «Зелмер України» за 2011 рік, до якої ОСОБА_12 внесено неправдиві відомості, що спричиняють тяжкі наслідки, 09.02.2012 року подана до ДПІ у Подільському районі м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Турівська, 12 та зареєстрована цього ж дня за №.
Як стверджується в обвинувальному акті ОСОБА_12 , в результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, а саме внесенні недостовірних відомостей до податкової декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ «Зелмер України» за 2011 рік, в період з 01.01.2012 року 09.02.2012 року, вчинила службову недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставленню до них, що спричинило тяжкі наслідки у виді ненадходження до бюджету сплати податків, що входять у систему оподаткування у сумі 268 052, 58 грн.
В обвинувальному акті зроблено висновок, що ОСОБА_12 , будучи службовою особою підприємства, своїми діями, які виразились у службовій недбалості, а саме неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.
Під час судового розгляду по закінченню дослідження доказів в судовому засіданні та їх перевірки прокурор ОСОБА_4 з дотриманням вимог ст.240 та ст.241 КПК України, за погодженням із прокурором вищого рівня першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_13 , відмовився від підтримання державного обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України у кримінальному провадженні №0000060, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2012 року.
Свою позицію прокурор аргументував тим, що аналіз досліджених судом доказів переконав його, що жоден з доказів запропонований органами досудового слідства та перевірений в судовому засіданні, як окремо так і всі в сукупності, не може бути покладений у беззаперечне підтвердження вини ОСОБА_12 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Відповідно до ст.62 Конституції України та ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі докази в їх сукупності, на підставі вимог ч.2 ст. 9 КПК України, яка вимагає, що прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, прийшовши до переконання, що під час судового розгляду пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення не підтверджується в повному обсязі, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, відсутні підстав для зміни обвинувачення, прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення.
Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ст.340 КПК України прокурор має право відмовитись від підтримання державного обвинувачення. У такому випадку право підтримувати обвинувачення має потерпілий. В даному кримінальному провадженні потерпілі фізичні чи юридичні особи відсутні.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо прокурор відмовився від підтримання держаного обвинувачення в суді.
За таких обставин кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 367 КК України підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 372 КПК України, суд ,-
П О С Т А Н О В И В :
Кримінальне провадження №1-кп/758/53/16, справа №758/4932/15-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0000060 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрити у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Речові докази, які долучено до матеріалав кримінального провадження, зберігати в матеріалах провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва протягом 7 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1