У Х В А Л А Справа № 200/9472/16-к
Провадження № 1-кс/200/5326/16
31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого вчинити дії, -
Скаргу обґрунтовує наступним чином. На підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, 22 березня 2016 року до ЕРДР про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення внесено відомості. В зв`язку із тим, що ОСОБА_5 повідомлення про підозру не вручено, 11 квітня 2016 року він звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області із заявою, в якій прохав встановити розумні процесуальні строки та залучити його до участі у кримінальному провадженні, як потерпілого. Однак, його було допитано слідчим лише в як свідка, хоча, листом керівника Дніпропетровської прокуратури № 2 ОСОБА_6 від 14 квітня 2016 року, йому було запропоновано з`явитись до слідчого для допиту як потерпілого. Оскільки з моменту внесення відомостей про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення пройшло понад два місяці, підозру їй у цьому кримінальному провадженні не пред`явлено, його статус як потерпілого не визначений, вважає, що слідством штучно затягуються встановлені КПК України процесуальні строки, чим порушується його право як потерпілого. На підставі ст. 303 КПК України, прохає скаргу задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що конфлікт між ним та ОСОБА_5 виник на ґрунті особистих неприязних стосунків у робочій сфері, внаслідок чого, вона, керуючись своїм статусом керівника, принижує його в очах інших співробітників, надає неправдиві дані та свідчення щодо нього. Вважає, що бездіяльність слідчого та прокурора полягає у тривалому, понад два місяці, неповідомленні ОСОБА_5 про підозру. Вважає, що у випадку відсутності підстав для пред`явлення підозри, прокурор повинен винести постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий у судове засідання не з`явився. Скаржник та прокурор не заперечували проти розгляду скарги за його відсутності. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності слідчого та винесено ухвалу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 113, ч.ч. 1,2 ст. 114 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Згідно із нормами ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 22, 276 КПК України, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення скаржника та прокурора, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 40, 91, 219, 220, 276, 303, 304, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1