Справа № 356/245/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/733/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 09.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
09 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
08 лютого 2016 року до Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахунок йому строку попереднього ув`язнення в строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено та йому зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 02 вересня 2013 року по 21 жовтня 2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що оскільки строк відбування покарання засудженому за вказаним вироком рахується з 02 вересня 2013 року, тобто з дня його взяття під варту і вказаний вирок щодо нього набрав законної сили 21 жовтня 2014 року, то вказаний строк попереднього ув`язнення підлягає до зарахування в строк покарання.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Березанського міського суду від 23 березня 2016 року повністю або частково і винести нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не лише за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року, а й за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2006 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28 жовтня 2005 року і до вступу вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2006 року в законну силу він також знаходився під вартою в СІЗО №13 м. Києва, що помилково не розглядалося на засіданні і не відображено в ухвалі Березанського міського суду від 23 березня 2016 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 5 статті 72 КК України визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч. 1 ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 було затримано 02 вересня 2013 року /а.п. 7/.
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року у кримінальному провадженні №0001439 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2006 року та визначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі /а.п. 08-13/.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року, згідно з розпорядженням про виконання вироку, набрав законної сили 21 жовтня 2014 року / а.п. 19/.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 у рамках кримінального провадження № 0001439 становить період з 02 вересня 2013 року по 21 жовтня 2014 року.
Аргументи апелянта стосовно того, що до строку попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання, має бути враховано строк попереднього ув`язнення за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2006 року, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки зарахування строку попереднього ув`язнення відбувається в межах одного кримінального провадження, а вказаний вирок не має жодного відношення до провадження № 0001439, в межах якого відбувається зарахування.
Таким чином, при розгляді зклопотання засудженого ОСОБА_7 , судом першої інстанції дотримано вимог чинного законодавства України, а тому підстав для скасування ухвали Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року, колегія суддів не вбачає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, у звязку з чим до задоволення вона не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року, якою ОСОБА_7 зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 02.09.2013 року по 21.10.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі залишити без зміни.

С У Д Д І :

____________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4