Справа № 420/2422/15-к
Провадження № 11-кп/782/30/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2016 року м. Сєвєродонецьк Луганської області
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
секретаря: ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
захисника адвоката : ОСОБА_6
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 та обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_8 на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року у кримінальному провадженні, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Лисогорівки Новопсковського району Луганської області,громадянки України, яка має середню освіту, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1
Визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишено без змін.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луганську, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
Визнаного винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України .
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишено без змін.
Цивільний позов прокурора задоволено частково. З обвинуваченого ОСОБА_8 на користь Новопсковського районного територіального медичного об`єднання стягнуто витрати за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 3624 грн.76 коп. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 відмовлено.
Питання щодо речового доказу сапи, вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України,-
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду першої інстанції обвинувачених визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

18 липня 2015 року, приблизно о 07 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою : АДРЕСА_3 , у ході сварки з раніше знайомим їй ОСОБА_9 , з яким у неї склались неприязні стосунки, діючи умисно з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , тримаючи в руках сапу, нанесла її тильною стороною один удар в область стегна ОСОБА_9 , від болю останній не втримався та впав на асфальтове покриття, при цьому своїми руками закрив голову. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 тильною стороною сапи нанесла удар в область спини ОСОБА_9 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді : садн спини та крововилива правого колінного суглоба, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час сварки до них підійшов ОСОБА_8 , який кулаком правої руки наніс один удар в область правої сторони обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді : струсу головного мозку, забою м`яких тканин правої лобно скроневої області голови, нижнього віка правого ока, спинки носу та скроневої області справа, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, захисник адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вніс апеляційну скаргу, просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3ч.1 ст.284 КПК України, оскільки невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх утримання.
В обґрунтування посилається, що вирок ухвалено з порушенням вимог ст.370 КПК України, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Суд залишив без уваги, що тілесні ушкодження у потерпілого утворились не від дій обвинувачених , які його не били, показання потерпілого мають протиріччя, які не усунуті судом. Окрім того, свідок ОСОБА_10 не бачив, а тому не зрозумів від чого ОСОБА_11 впав на землю від болю. В ході слідчого експерименту потерпілий пояснив, що у нього стався спазм і він упав на землю від болю, а потім нібито його ударив ОСОБА_12 . Обвинувачені не били потерпілого, в зв`язку із чим вважає їх невинуватими.

Посилається, що судом необґрунтовано, лише на підставі однієї довідки Новопсковського РТМо , в якій не зазначено, із чого складається сума витрат на лікування потерпілого, її стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 .

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_13 , в інтересах потерпілого ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яку вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Посилається, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені обґрунтованими доказами. Допитаний в якості свідка водій молоковозу ОСОБА_10 в суді підтвердив, що саме обвинувачені спричинили тілесні ушкодження потерпілому. Висновки судово-медичного експерта стосовно потерпілого , підтверджують, що тілесні ушкодження потерпілого виникли при обставинах, зазначених ним під час слідчого експерименту, протокол якого складений на українській мові, а показання потерпілого записані на тій мові, на якій їх давав потерпілий, а саме, на російській мові, а відтак, протокол слідчого експерименту вважає допустимим доказом. Просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний розгляд провести без його участі.

До початку розгляду апеляційної скарги , потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_13 звернулись до апеляційного суду із письмовою заявою про апеляційний розгляд без їх участі , просять вироку суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також звернулись з письмовим клопотанням про розгляд апеляційної скарги захисника без їх участі.

Прокурор та захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечують проти судового розгляду без участі обвинувачених, потерпілого та його представника, оскільки , відповідно до ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просять її задовольнити, кримінальне провадження закрити на підставі п.3ч.1 ст.284 КПК України, оскільки невстановлені достатні докази для доведення винуватості обвинувачених в суді і вичерпані можливості їх утримання, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, провівши судові дебати , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката - захисника ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перегляд судового рішення проводиться в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції об`єктивно, повно і всебічно встановлено обставини кримінального провадження та правильно кваліфіковано дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вина яких у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, оцінка яких проведена судом першої інстанції згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства, як кожного доказу окремо,так і в їх сукупності, достатніх для постановлення вироку.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч.3 ст.374 КПК України наведено докази, на яких грунтується висновок про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень , які досліджені та оцінені із дотриманням положень ст. 94 КПК України , зазначено мотиви, з яких судом відкинуто докази сторони захисту. В основу обвинувального вироку покладені виключно ті докази, які не викликають сумнівів у своїй законності.

Твердження захисника про недоведеність вини обвинувачених, є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду першої інстанції в цій частині ґрунтуються на неупередженій оцінці безпосередньо досліджених ним доказів на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Не зважаючи , що обвинувачені не визнали свою вину , їх вина підтверджується в повному обсязі, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в суді першої інстанції пояснив, що 18 липня 2015 року він знаходився по вул. Братів Кас`яненко, до нього підійшла ОСОБА_7 , яка кричала та звинувачувала його в тому, що він закидав стіни її будинку яйцями, після чого до них підійшов ОСОБА_8 , ОСОБА_7 замахнулась на нього сапою, яка знаходилась у неї в руках, в цей же час ОСОБА_8 правою рукою завдав йому удар в праве око, а ОСОБА_7 сапою завдала йому удар по лівій нозі, він намагався перейти на інший бік дороги, однак через біль в нозі впав на дорозі і ОСОБА_7 кілька разів стрибнула йому на ноги і сапою вдарила по спині.

Із показань свідка ОСОБА_14 видно, що 18 липня 2015 року він їхав на «молоковозі» та побачив, що ОСОБА_9 лежить на землі, а ОСОБА_7 б`є останнього ногами.

Із протоколу слідчого експерименту від 05.08.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 видно, як останній розказав та показав, як та при яких обставинах 18.07.2015 року обвинувачені завдали йому тілесних ушкоджень.

Із висновку судово-медичної експертизи № 73 від 05.08.2015 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_9 встановлено струс головного мозку, забій м`яких тканин правої лобно-скроневої області голови, нижнього віка правого ока, спинки носу та скроневої області справа , які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В свою чергу садна спини та крововилив правого колінного суглоба за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, в судово медичній експертизі зазначено, що встановлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, на які вказував ОСОБА_9 під час судового експерименту та допиту в якості потерпілого.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, а дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковані, відповідно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи обвинувачених та їх захисника, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинене ними правопорушення , при цьому суд врахував ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, які , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до правопорушень невеликої тяжкості, та дані про особу винних, які не працюють, позитивно характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, не судимі, з врахуванням відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до ст.ст.66,67 КК України.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене обвинуваченим судом, є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи захисника, що провина обвинувачених не доведена спростовуються вищезазначеними доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, які є достовірними та допустимими, а відтак відсутні підстави для закриття кримінального провадження стосовно обвинувачених за п.3ч.1 ст.284 КПК України.

Доводи захисника, що з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь Новопсковського РТМо безпідставно стягнуто 3623 грн.76 коп.,в порядку компенсації витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 , спростовуються письмовою довідкою від 11.08.2015 року за № 1320 / т.1 ар.пр.12 /, в якій детально зазначені витрати, понесені медичною установою, в з`язку із чим, цивільний позов прокурора в цій сумі законно задоволено.

Апеляційний суд розглянув усі доводи апеляційної скарги , поданої на вирок суду, вважає їх необґрунтованими, з`ясування обставин та перевірку їх доказами судом першої інстанції проведено повно та всебічно, а висновки суду першої інстанції такими, що відповідають фактичним обставинам справи, судом постановлено вмотивований вирок, який відповідає вимогам ст.374 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального Закону, які б перешкоджали чи могли перешкоджати повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, при розгляді даного провадження не було допущено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.1 ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 та обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року , яким визнано винними обвинувачену за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 та обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію ухвали направити обвинуваченим, їх захиснику, потерпілому та його представнику.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3

________________________ _________________ __________________________