Номер провадження 11-кп/775/459/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті, у залі судових засідань апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження № 0002047 від 29 вересня 2015 року за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 10 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого електрогазозварником КВП «Краматорськатепломережа» Краматорської міської ради, раніше судимого: 1) 09 вересня 1999 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.206 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 03 серпня 2001 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.ст. 94, 206 ч. 2, 42, 43 КК України (1960 року) до 13 років позбавлення волі, звільнився 27 квітня 2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 16 днів, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст.122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Стягнено з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Краматорської міської ради для перерахування Комунальній медичній установі «Міська лікарня №3» матеріальну шкоду у розмірі 3258,54 гривні,

в с т а н о в и л а:

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 27 вересня 2015 року приблизно о 20 годині 20 хвилин біля стадіону «Блюмінг» по вулиці Маяковського у місті Краматорську Донецької області між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, сталася сварка побутового характеру. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підійшов до останньої та наніс чотири удари правою рукою в область обличчя, не менш трьох ударів кулаком правої руки в область її голови, два удари лівою рукою в область спини, один удар правою ногою в область коліна, не менше чотирьох ударів в область тулуба, в результаті чого потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: садна голови, перелом куприка на рівні 4-5-го хребців зі зміщенням відламків, перелом куприка спричинений від ударної дії тупим предметом, садна спричинені від дій тертя тупими предметами. Перелом куприка відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, котрий не є небезпечним для життя під час спричинення та потребує для свого лікування часу більше 21-ї доби. Садна голови відносяться до легких тілесних ушкоджень. Усього ОСОБА_7 було нанесено не менше двох травмуючих дій по голові та одного в область сідниць. Отримані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначити ОСОБА_6 покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вказує, що обвинувачений надає їй матеріальну допомогу на лікування та утримання дитини, а також те, що ОСОБА_6 вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, працює та на його утриманні знаходиться дитина та мати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оскаржуючи фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вказує, що він вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, працює та на його утриманні знаходиться дитина та мати, а також повністю відшкодував збитки потерпілій та продовжує їй допомагати.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілої не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України в апеляційному порядку оскаржено не було. Як видно із матеріалів провадження, ОСОБА_6 свою вину визнав повністю і з приводу обставин давав показання, зміст яких не суперечив наведеним у вироку доказам.

Викладені у апеляційних скаргах доводи обвинуваченого та потерпілої про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про призначення реального покарання у виді позбавлення волі не дотримався загальних засад призначення покарання є необґрунтованими.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини проти життя та здоров`я особи, відбував покарання у вигляді позбавлення волі і знов вчинив умисний злочин проти здоров`я особи, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості. Зазначене вказує на вперте небажання обвинуваченого вести законослухняний спосіб життя.

Враховуючи викладене та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нових злочинів можливе лише при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, і цей вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.122 КК України.

При обранні міри покарання судом належним чином враховано визнання обвинуваченим вини, ступень реалізації злочинного умислу, дані про особу винного та обрано покарання в межах санкції інкрімінуємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Підстав для призначення ОСОБА_6 покарання більш м`якого, ніж це встановлено санкцією ч.1 ст.122 КК України, немає.

Доводи обвинуваченого та потерпілої про пом`якшення покарання, колегія суддів вважає не слушними, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, злочин вчинений стосовно жінки, яка не могла чинити опору, що свідчить про його суспільну небезпечність, а тому підстав для застосування ст.69 КК України та пом`якшення покарання немає.

Підстав для ще більшого пом`якшення покарання ОСОБА_6 , в тому числі і шляхом застосування ст. 75 КК України, колегія суддів не занаходить.

Ті обставини, що на утриманні ОСОБА_6 знаходиться дитина та мати, висновки суду щодо виду та розміру покарання не спростовують.

Отже на переконання колегії суддів, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування вироку, судом першої інстанції припущено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 10 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: