У Х В А Л А
судового засідання

12 квітня 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 30 січня 2016 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, раніше не судимому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1
30 січня 2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: «Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 23.01.2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, що підтверджується висновком медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп"яніння № 003246 від 23.01.2016 року, у приміщенні магазину "Карі Україна" , що розташований за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 106, близько 15 год. 00 хв., переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав товар, а саме одну пару чоловічих черевик чорного кольору, фірми " T.Taccardi" , яка перебуває на балансі ТОВ "Карі Україна", чим завдав матеріальної шкоди на суму 304, 18 грн.
За обвинувальним актом, слідчий та прокурор вважають, що своїми умиснимидіями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.185 КК України.

Сторона обвинувачення - прокурори
Львівської місцевої прокуратури №3
ОСОБА_4
ОСОБА_5

Представник потерпілої сторони - ОСОБА_6
Відповідно до ухвали судді від 04 лютого 2016 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта, а згідно з ухвалою суду від 22 лютого 2016 року, обвинувальний акт повернуто прокурору для приведення його у відповідність до вимог процесуального законодавства України. Підстави такого рішення викладені в ухвалі. Дана ухвала оскаржена прокурором.
За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, ухвала суду першої інстанції скасована, з підстав викладених в ухвалі апеляційного суду Львівської області від 29 березня 2016 року, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Приймаючи дане рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до п.3.ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, у той же час покликався на ст. 291 КПК України, зазначивши, що даною нормою закону передбачено вичерпний перелік підстав, коли обвинувальний акт підлягає поверненню для усунення недоліків, хоч дана норма закону передбачає зміст обвинувального акта а не його невідповідність вимогам Кримінально процесуального Кодексу України в розумінні п.3.ч.3 ст. 314 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції погоджуючись з апеляцією прокурора покликається на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального Кодексу України», і зокрема на ст. 291 вказаного Закону, котра у свою чергу передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однією із підстав, повернення прокурору обвинувального акта, судом першої інстанції зазначалося саме його невідповідність п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки фактичні обставини відносяться до обставин які підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мате вчинення кримінального правопорушення, чого в обвинувальному акті не зазначено. У своїй ухвалі про повернення обвинувального акта прокурору , суд першої інстанції, одним із мотивів, зазначив його не відповідають прямим вимогам п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, однак, колегія апеляційного суду Львівської області скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, зазначила, що не знайшла порушень, які мали стати беззаперечною підставою для повернення судом обвинувального акта прокурору та погоджується з прокурором, що в обвинувальному акті чітко викладені обставини, за яких вчинене кримінальне правопорушення та сформульоване обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому, суд апеляційної інстанції не дав оцінки та не спростував доводів суду першої інстанції з покликанням на ст. 91 КПК України.
У той же час, апеляційний суд у своїй ухвалі, як підставу скасування ухвали суду першої інстанції, зазначив, що при апеляційному розгляді матеріалів встановлено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, проте у чому полягає таке істотне порушення і зокрема ті які визначені законодавцем у ст. 412 КПК України, не зазначив жодного.
Суд апеляційної інстанції призначив новий розгляд даного провадження в суді першої інстанції не зазначив норми закону, якою він керувався при прийнятті такого рішення, тоді, коли ст. 415 КПК України з посилкою на ст. 412 цього Кодексу, дійсно дають вичерпний перелік підстав, і відповідно до яких, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої ст. 412 цього Кодексу.
Після апеляційного розгляду, матеріали судового провадження 08 квітня 2016 року поступили до Франківського районного суду м. Львова та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 квітня 2016 року із зазначенням підстави, - « для продовження розгляду», що у свою чергу не може бути підставою.
Як суддя, якому матеріали обвинувального акта передані для призначення нового розгляду (згідно ухвали апеляційного суду) та продовження розгляду (згідно протоколу передачі судової справи), вважаю, що обвинувальний акт й надалі не відповідає вимогам процесуального законодавства, з підстав наведених в ухвалі від 22 лютого 2016 року, і в першу чергу із за відсутності чіткого формулювання обвинувачення, а саме п.5 ч.2 ст. 291 КПК України та протиріччями, що не усунуті відповідно до прямих вимог ст. 91 КПК України.
Крім того, ставлення судді ОСОБА_1 , до оцінки матеріалів обвинувального акта на відповідність вимогам процесуального законодавства, в ході вирішення питань, передбачених ст.ст. 314 315 КПК України уже висловлене у скасованій ухвалі, а відтак, даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при повторному їх вирішенні, та відповідно до ст. ст. 75 КПК України виключає участь судді в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу,суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України.
Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9, п. 4 ч. 1 ст. ст. 75, 80,81, ч. 1 ст. 314, ч.2 ст. 369 - 372 КПК України, - У Х В А Л И В:
Матеріали судового провадження № 1 - кп/465/414/16 передати до кримінальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8