справа 186/1893/14-к
У Х В А Л А
"06" листопада 2014 р. слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
секретар - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання слідчого СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000946 від 04 листопада 2014 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Льговське, Кіровського району, АР Крим, неодруженого, непрацюючого,зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого 13 вересня 2012 року Кіровським районним судом АР Крим по ч.1 ст.289, ст.69, ч.1 ст.189, ч.2 ст.186, ст.69, ч.2 ст.185, ч.2 ст.189, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк два роки, звільненого 12 вересня 2014 року по відбуттю покарання
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
06 листопада 2014 року слідчий СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 04 листопада 2014 року о 16:30 годині ОСОБА_6 , проходячи біля будинку № 3 по вулиці Дзержинського, м. Першотравенська, побачив ОСОБА_7 , яка проходила попереду нього разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 і тримала в правій руці жіночу сумочку чорного кольору. Після чого, у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна, а саме: жіночої сумки чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 04 листопада 2014 року, приблизно о 16. 35 годині, підійшов зі спини до ОСОБА_7 та схопив жіночу сумку чорного кольору, яку вона тримала в правій руці з надією на те, що ОСОБА_7 нічого не підозрюючи, ненадійно тримає в руках вищезазначену сумку. Схопивши вищезазначену жіночу сумку чорного кольору, яка знаходилась в правій руці у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 декілька разів смикнув вищезазначену сумку, але ОСОБА_7 не випустила її зі своєї руки. ОСОБА_6 зрозумів, що заволодіти жіночою сумкою, належною ОСОБА_7 , не вдасться можливим, з місця вчинення злочину втік. Таким чином, ОСОБА_6 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України закінчений замах на відкрите повторне викрадення чужого майна (грабіж).
Слідчий зазначила, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, враховуючи особу підозрюваного, його схильність до вчинення злочинів та те, що ОСОБА_6 раніше судимий, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, на території м. Першотравенська не має міцних соціальних зв`язків, бо зареєстрований в АР Крим, а тимчасово мешкає у бабусі і дідуся в Петропавлівському районі Дніпропетровської області, ніде не працює, засобів для існування не має, утриманців не має, тому вважає, що є беззаперечні дані про наявність по справі ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, окрім, як взяття під варту, призведе до здійснення підозрюваним протидії судовому провадженню у спосіб, вказаний в ч. 1 ст. 177 КПК України та не дасть змоги уникнути ризиків, зокрема:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
2)вчинити інше кримінальне правопорушення.
Просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, яка підтримала клопотання, підозрюваного та його захисника, які з клопотанням не погодилися та просять застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, грошей на заставу він не має, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як ОСОБА_6 раніше судимий за аналогічні злочини, у вересні 2014 року, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та скоїв нове кримінальне правопорушення, причиною скоєння злочину стало те, що він ніде не працює і йому потрібні гроші, схильний до скоєння злочинів, зареєстрований в АР Крим, приїхав проживати до бабусі в Петропавлівський район, утриманців не має, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовільнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання слідчого оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.
Слідчим суддею було встановлено, що 04 листопада 2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000946 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
04 листопада 2014 року о 18:40 годині ОСОБА_6 було затримано за підозрою в скоєнні зазначеного злочину в порядку ст.208 КПК України.
05 листопада 2014 року о 18:30 годині ОСОБА_6 було пред`явлено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, а саме: свідченнями свідка ОСОБА_8 , який прямо вказує на ОСОБА_6 , протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_6 , як чоловіка який намагався вирвати у неї з рук її жіночу сумочку, протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка який намагався вирвати з рук у його дружини ОСОБА_7 її жіночу сумочку.
У своїй сукупності приведені в даному клопотанні обставини беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який, відповідно до ч.2 ст.186 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність:
запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень;
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.
Зазначені висновки слідчого судді засновані, перед усім, на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, довідкою УІАЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області №2152 підтверджується, що ОСОБА_6 було засуджено 13 вересня 2012 року Кіровським районним судом АР Крим по ч.1 ст.289, ст.69, ч.1 ст.189, ч.2 ст.186, ст.69, ч.2 ст.185, ч.2 ст.189, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі у вересні 2014 року по відбуттю строку покарання, тобто звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і знову підозрюється у вчиненні злочину, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки на території м. Першотравенська, оскільки він зареєстрований в сел.Льговське, Кіровського району, АР Крим, тимчасово мешкає в с.Новохорошевське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області у бабусі та дідуся, в нього відсутнє постійне місце роботи або навчання, засоби для існування, відсутні утриманці, репутація підозрюваного негатива, як у особи раніше судимої та схильної до вчинення кримінальних правопорушень.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.
Відповідно до ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів грошової одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_6 не має достатніх коштів для внесення застави. Слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як застава не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а також те, що підозрюваний продовжує свою злочинну діяльність, ніде не працює і не має засобів для існування та міцних соціальних зв`язків на території міста, слідчий суддя вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
При цьому вважаю за необхідне визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, визначити розмір застави відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України, виходячи із мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 листопада 2014 року в розмірі 1 218 гривень. Враховуючи характеризуючі данні підозрюваного, відсутності в нього джерел доходу, усталених соціальних зв`язків, вважаю, що сума у розмірі двадцяти мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 24 360 гривень буде достатньою для внесення в якості застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною чи юридичною особою - заставодавцем. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про визначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193,194, 196,197, 369-376 КПК України, -слідчий суддя
У Х В А Л И Л А:
Клопотання слідчого Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 18.40 години 04 листопада 2014 року до 18.40 години 02 січня 2015 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. Визначити заставу у розмірі 24 360 (двадцяти чотирьох тисяч трьохсот шістдесяти) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною чи юридичною особою - заставодавцем. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про визначення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на ОСОБА_6 , обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м.Першотравенська, Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають наркотичні та психотропні речовина та займаються їх збутом;
5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають заборонені в обігу речовини;
6) докласти зусиль до пошуку роботи.
Зазначені обов`язки діють два місяці з дня звільнення ОСОБА_6 з-під варти.
У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на слідчого Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Ухвала оголошена, копію ухвали отримав « 06» листопада 2014 року о «_____» годині «____» хвилин.
_____________________ ОСОБА_6 .