Провадження №1-кп/523/47/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

у присутності потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт за №0000700 від 5.04.2013року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, працюючого водієм у фірмі «ВеСТТ», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

Встановив:
4.04.2013 року приблизно о 12:20 годині, ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «бетонозмішувачем» марки «Камаз 581470» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Дніпропетровська дорога з боку вул. Марсельській у напрямку вул. Заболотного у м. Одесі, здійснив повну зупинку транспортного засобу перед регульованим пішохідним переходом, розташованому в районі будинку №90/1 по вул. Дніпропетровська дорога у м. Одесі. Після зміни сигналу світлофору відновив рух транспортного засобу, порушуючи п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 18.2 Правил дорожнього руху України, а саме будучи неуважним, не враховуючи дорожньо-транспортної обстановки перед початком руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину на регульованому пішохідному переходу справа наліво відносно руху транспортного засобу.

Внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №1521 від 10.06.2013 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основних фаланг 2 і 4 пальців та рваної рани 2 пальця правої стопи, рваної рани лівої гомілки, синці лівої гомілки, правої гомілки і області гомілковостопного суглобу, садна правої стопи, які відповідно до критеріїв «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті не визнав, та пояснив, що дійсно у вказаний період часу, керуючи автомобілем «Камаз», який належить КФ «ВеСТТа», рухався по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі, де між вулицями Марсельською та Заболотного, не доїжджаючи до ринку «Меркурій» є регульований пішохідний перехід, на якому зупинився на сигнал світлофору відповідно до правил дорожнього руху. Праворуч від нього знаходилася «маршрутка» моделі «Богдан», він стояв у середній полосі, зліва був автомобіль «Жигулі». Пішохідний перехід був жвавий, багато пішоходів, хто не встигав перетинати проїжджу частину, зупинялися на розділювальній смузі. Дочекавшись зміни сигналу світлофору, подивився в праве, потім ліве дзеркало, після чого почав рухатися з місця у прямому напрямку. Пересікаючи перехід, помітив, що автомобіль «Жигулі» різко взяв вліво, вискочив на бордюр та зупинився. Водночас разом з ним «маршрутка» справа продовжувала рух. Він перестроївся в ліву полосу для здійснення лівого повороту на вул. Заболотного. Коли очікував сигналу світлофору, в праві дверцята постукав незнайомий молодий чоловік, обійшовши машину сказав, що він здійснив наїзд на пішохода, при цьому на його питання відповів, що очевидцем самого наїзду не був, тільки бачив, як жінка впала із-за коліс. Він одразу повернувся на місце події, як люба людина у якої виникають сумніви, підійшов до жінки, поцікавившись, що трапилося, але вона тільки подивилася на нього. При поверненні на місце пригоди не бачив, щоб хтось оказував постраждалій первинну допомогу. Потім прибули співробітники ГАІ, кореспонденти, були зроблені знімки, після чого поїхали на експертизу. По дорозі він заїхав до лікарні, дізнатися про стан здоров`я потерпілої, а не з метою виправдовуватися, просити вибачення. Зайшовши до палати, попросив потерпілу згадати, що сталося, так як вона знаходилися по середині полоси руху, але вона сказала, що не пам`ятає. Потім йому в телефонному режимі чоловік потерпілої повідомив, що з`явився свідок не на його користь. Впевнений, що наїзд на потерпілу не вчиняв, в той момент її там не було, взагалі її не бачив на пішохідному переході. Вважає, що свідок ОСОБА_11 каже неправду. Також не згоден з показами, що спочатку загальмував, а потім поїхав з місця події, пояснюючи тим, що таке враження могло скластися у свідка від поновлення руху вантажівки при переключенні коробки передач. Наполягає, як би потерпіла була в його полі зору він би не почав рух. Ствердження, що саме він причетний до ДТП, пояснює тим, що це пішло зі слів молодого чоловіка, який коментував лікарям «швидкої», що жінка випала з-під коліс бетономішалки. Разом з цим заперечує спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, стверджуючи, що у жінки були перемотані ноги до приїзду «швидкої допомоги».

Незважаючи на не визнання ОСОБА_10 своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілої, свідка, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що у вказаний день в обіденний час по Дніпропетровській дорозі в сторону ресторану «Монте Карло» вона переходила проїзну частину по пішохідному переходу на зелене світло світлофора. В той час інтервал сигналу світлофора був скороченим, тому перетинання дороги здійснювала в два етапи, оскільки з палицею не могла швидко рухатися. Коли дійшла до середини, на неї був здійснений наїзд автомобілем «Камаз», внаслідок контактування з правою стороною автомобілю вона впала, отримавши тілесні ушкодження, а саме травму лівої гомілки, перелом пальців на правій стопі,боліла спина. Подробиць дорожньо транспортної пригоди не пам`ятає, точно події згадати не може. Водій з місця пригоди поїхав, але його наздогнали та повернули. У перший день обвинувачений прийшов до неї у лікарню, просив вибачення, що не помітив пішохода, передав 1 тис. гривень на лікування, однак в подальшому змінив своє відношення, повністю заперечуючи свою провину. Стверджує, що до ДТП травм ніг у неї не було. Позовні вимоги до ОСОБА_10 під час судового провадження не пред`являлися. У судовому засіданні потерпіла наполягала на призначення обвинуваченому суворого покарання, просила позбавити його права керування транспортними засобами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що весною 2013 року, більш точну дату не пам`ятає, він йшов по вул. Дніпропетровська дорога зі сторони ринку «Меркурій» в сторону бару «Монте Карло», стояв на тротуарі. Попереду нього на відстані приблизно 10 метрів в полі його зору літня жінка з палицею переходила дорогу в районі пішохідного переходу. Автомобіль «Камаз» стояв по центру дороги, маршрутка пропускала пішохода. Запам`ятав, що потерпіла якось викинула руки вперед, автомобіль «Камаз» її зачепив, вона як «перекинулася» - «прокрутилася», впала на дорозі. Водій «Камазу» спочатку загальмував, але потім поїхав з місця пригоди, інші водії йому кричали, сигналили, його повернули приблизно через 5 хвилин, він одразу його впізнав.

- Протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 4.04.2013 року зі схемою ДТП (том 2 а.с.4-14);

- протоколом огляду транспортного засобу марки «Камаз 581470» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 4.04.2013р. з фототаблицею (том 2 а.с. 15-19);

- висновком авто технічної та транспортно - трасологічної експертизи №80-2013/№80/1-2013 від 18.04.2013року, згідно якої рульове управління, гальмова система і ходова частина автомобілю «Камаз 581470» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП знаходилися в працездатному стані і дозволяли водієві змінювати режим і ситуації, без ознак наявності несправностей, які привели чи обумовили настання раптових для водія відхилень автомобілю в сторону від займаної смуги, а також забезпечували водія технічною можливістю гальмування з відомою йому ефективністю без яких-небудь несправностей, які раптово виявляються та впливають на стійкість транспортного засобу (том 2 а.с. 22-25);

- висновком судово - медичної експертизи за №1521 від 10.06.2013р. відповідно до якої у потерпілої ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основних фаланг 2 і 4 пальців правої стопи, рваної рани 2 пальця правої стопи, рваної рани лівої гомілки, синці лівої гомілки, правої гомілки і області гомілковостопного суглобу, садна правої стопи. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини кузова транспортного засобу, який рухався в момент контактування з тілом постраждалої, а також за рахунок послідуючого її падіння на дорожнє покриття. Дані ушкодження могли бути спричинені 4.04.2013 року, які не були небезпечними для життя, але викликали тривалий розлад здоров`я більше трьох тижнів та відповідно до критеріїв п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2013 року за участю ОСОБА_10 зі схемою та фото таблицею (том 2 а.с. 46-54);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2013 року за участю потерпілої ОСОБА_9 зі схемою та фототаблицею (том 2 а.с. 57-66);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2013 року за участю свідка ОСОБА_11 зі схемою та фототаблицею (том 2 а.с. 67-77);

- висновком авто технічної експертизи №3661 від 5.08.2013 року, згідно якої в умовах даної події належні дії водія «Камаз» регламентувалися п.10.1 та п.18.2 Правил дорожнього руху згідно яких при початку руху водію було слід переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, та на регульованих пішохідних переходах при сигналі світлофора, який дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен пропустити пішоходів, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху, тобто йому було слід дати дорогу пішоходу, яка не встигла закінчити перехід проїжджої частини даного напрямку на зелений сигнал світлофора. Належним виконанням вимог наведених вище пунктів Правил дорожнього руху, водій автомобілю «Камаз» мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Фактичні дії водія, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з даним ДТП том 2 а.с.83-84);

- висновком криміналістичної експертизи №494 від 17.09.2013 року, згідно якої на поверхнях підошви та в області верху чобіт пішохода ОСОБА_9 існують ділянки свіжої потертості, які могли утворитися внаслідок тертя по якійсь нерівній шорсткості поверхні, яким могло бути і дорожнє покриття. На правому чоботі є наступне: в шкарпетковій частині правого чоботу визначається деформація матеріалу у вигляді деякого застрягання. В передніх відділах зовнішньої поверхні верху правого чоботу, а також у задніх відділах зовнішньої поверхні його верху з переходом на п`яткову частину, поблизу місця з`єднання верху з підошвою, розташовані переривчаті ділянки потертості матеріалу, які могли утворитися внаслідок ковзання по слідоутворюючій поверхні у напрямку спереду назад. Ділянки свіжої потертості та оплавлення матеріалу на поверхні підошви правого чоботу, в передніх та задніх відділах, у внутрішнього краю, поздовжній орієнтації, могли утворитися внаслідок ковзання підошви по слідоутворюючій поверхні в напрямку ззаду наперед. Деформація матеріалу в шкарпетковій частині правого чоботу та ділянки потертості матеріалу на зовнішній поверхні верху представляють собою єдиний комплекс, який утворився при відвороту ноги з її прижаттям до дорожнього покриття з подальшим ковзанням по ньому.

На лівому чоботі є наступне: в передніх відділах зовнішньої поверхні верху лівого чоботу поблизу місця з`єднання верху з підошвою, розташовані переривчаті ділянки потертості матеріалу , які могли утворитися внаслідок ковзання по слідоутворюючій поверхні в напрямку спереду назад. Ділянки свіжої потертості та оплавлення матеріалу на поверхні підошви лівого чоботу, в середніх та задніх відділах, у зовнішнього краю, а також в задніх відділах, у внутрішнього краю, косо поздовжній орієнтації, могли утворитися внаслідок ковзання підошви по слідоутворюючій поверхні в напрямку зліва направо та трохи ззаду наперед. Вищевказані ушкодження на лівому чоботі представляють собою єдиний комплекс, який утворився при відвороті ноги з подальшим ковзанням по дорожньому покриттю (том 2 а.с. 88-93);

- висновком криміналістичної експертизи №554 від 18.10.2013 року, згідно якої враховуючи наявність ділянок свіжої потертості на поверхнях підошов чобіт пішохода ОСОБА_9 , їх локалізацію (в передніх, середніх, задніх відділах обох чобіт), характер та механізм їх утворення, а також покази потерпілої дозволяють висловитися, що імовірній всього в момент наїзду вона знаходилися в русі. Наряду з цим, враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення ділянок свіжої потертості на поверхнях підошов чобіт пішохода ОСОБА_9 , а також матеріали кримінального провадження №0000700, можливо висловитися, що імовірній всього в момент первинного контакту з транспортним засобом потерпіла знаходилися у вертикальному чи близько до такого положенні та була звернена лівою боковою чи задньою лівою поверхнею тіла до транспортного засобу.

- відтворенням відеозапису з місця події, зробленим під час телерепортажу телеканалом «Град».

Таки чином, судом встановлено, що ОСОБА_10 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 286 ч.1 КК України, та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості та його вина доведена в повному обсязі.

Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого, що він не скоював наїзд на потерпілу,тому як її взагалі не бачив, оскільки його пояснення суперечать чітким показам свідка - очевидця ОСОБА_11 , який пояснив суду, що саме водій «Камазу», якого він впізнав, «зачепив» потерпілу ОСОБА_9 , що також співпадає з показами потерпілої, та знайшло своє підтвердження висновками експертиз, у достовірності яких у суду не виникає сумнівів, протоколами проведення слідчого експерименту, оголошеними та дослідженими у судовому засіданні. Покази ОСОБА_10 , на думку суду, є спробою уникнути кримінальної відповідальності.
Таким чином, оцінюючи у сукупності покази обвинуваченого, потерпілої, свідка, висновки експертиз, суд дійшов до висновку, що в ході розгляду справи прокурор, підтримуючий державне обвинувачення довів винуватість ОСОБА_10 , доводи якого не найшли свого підтвердження і були спростовані встановленими фактами, та судом було отримано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи, є інвалідом 3 групи про загальному захворюванню, що підтверджується копією довідки МСЕК, долученої до матеріалів кримінального провадження, особисте ставлення до вчиненого діяння.

Обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням наданих до суду матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «Камаз 581470» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, як вбачається з постанови слідчого від 5.04.2013року, переданий на зберігання власнику автомобілю (не конкретизуючи, хто саме є власником автомобілю, також не вказане прізвище відповідальної особи том 2 а.с. 20).

Також в якості речового доказу долучалося взуття потерпілої, яке передане на відповідальне зберігання ОСОБА_9 (том 2 а.с.77).

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що здійснювалось залучення експертів для проведення авто-технічної експертизи за №3661 від 5.08.2013р., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, загальна сума яких складає 245,00 гривень.

Матеріали кримінального провадження № №0000700 до обвинувального акту не долучалися.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_10 не застосовувалися та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході судового провадження не обирався, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягає.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 не заявлявся. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій положення ст. 128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Разом з цим, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі позовні вимоги прокурора відділу прокуратури Одеської області до ОСОБА_10 про стягнення на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №11» витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 у сумі 6021,40 гривень, оскільки зазначені витрати підтверджені довідкою - розрахунком із «МКЛ №11» про вартість лікування потерпілої ОСОБА_9 та не викликають у суда сумнівів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину не визнав, особисте ставлення ОСОБА_10 до вчиненого, клопотання потерпілої про позбавлення його прав водія, ту обставину, що він працевлаштований, при визначенні виду та міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу у дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 128, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8500 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Виконання вироку в частині вилучення посвідчення водія та позбавлення ОСОБА_10 керувати транспортними засобами покласти на ДПП УПП в м. Одесі, направив копію вироку після набрання чинності до органу, якому доручено виконання.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінальної справи - чоботи ОСОБА_9 , які передані потерпілій на відповідальне зберігання та автомобіль марки «Камаз 581470» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий власнику на відповідальне зберігання - вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави в особі ОНДІСЕ процесуальні витрати у сумі 245 гривень, пов`язаних із залученням експертів для проведення авто-технічної експертизи під час досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №11» витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої у сумі 6021,40 гривень (а.с. 10).

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0000700 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5.04.2013року зберігати у прокуратурі Одеської області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: