Провадження № 1-в/537/1389/2016
Справа № 537/2407/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2016 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника КВК (№69) - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с.ІваноБлагодатне Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , судимого:
08.12.2004 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ст.75 КК України до 3років позбавлення волі з іспитовим строком випробування 3 роки. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.06.2006 року ст. 75 КК України скасована, направлений до місць позбавлення волі строком на 3 роки; звільнений 24.12.2008 року умовно-достроково на 4 місяці 19 днів;
21.11.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком випробування 2 роки. Звільнений 27.11.2009 року в залі суду;
06.04.2010 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
ОСОБА_5 по даній справі засуджений 06.12.2013 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Початок строку рахується з 06.12.2013 року.
Згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.01.2016 року засудженому зараховано термін попереднього ув`язнення з 06.12.2013 року по 11.02.2014 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Під час утримання в слідчому ізоляторі м.Кіровограда засуджений характеризується задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 31.03.2014 року по 24.08.2014 року засуджений відбував покарання в виправній колонії №6 Кіровоградської області.
З 24.08.2014 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Кременчуцькій виправні колоні УДПтС України в Полтавській області № 69.
За час відбування покарання засуджений характеризується незадовільно, не дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Допустив порушення режиму відбування покарання, за що 07.11.2015 року притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення не знято та не погашено. Заохочень не має.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги лише під контролем. Позову не має.
Хворий на туберкульоз, стан здоров`я засудженого задовільний.
У відношенні з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Підтримує соціальні зв`язки з рідними.
Участі у суспільному житті колективу засуджених не приймає, на заходи виховного характеру реагує задовільно.
Вину визнає.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2, п. 2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-достроке звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів справи, пояснень представника КВК (№69) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за умисний тяжкий злочин, станом на 10.05.2016 року засудженим відбуто 2 рік 7 місяців 9 днів, тобто більше двох третин строку призначеного покарання.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , який прохав його клопотання задовольнити, звільнити його умовно-достроково в зв`язку з хворобою, представника Кременчуцької виправної колонії, який пояснив, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому прохають в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому відмовити, думку прокурора про необхідність відмовити засудженому в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, вважає за необхідне засудженому ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити, оскільки він своєю поведінкою не довів своє виправлення.
Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ст.154 КВК України, ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»,
постановив:
В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя