Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві 04 липня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Цим же вироком засуджено:

- ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України.
- ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто на її користь з ОСОБА_8 8590,53 грн. матеріальної шкоди, 200 000 грн. моральної шкоди; з ОСОБА_5 200 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; з ОСОБА_7 9900 грн. на відшкодування моральної шкоди; з ОСОБА_6 7200 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 змінено, виключено з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку злочину за попередньою змовою групою осіб. В решті вирок щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без зміни.

В касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перевірку зазначених судових рішень в касаційному порядку.

Однак касаційна скарга захисника не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України, відповідно до частини другої якої у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, з урахуванням підстав для скасування або зміни судових рішень, зазначених у ст. 438 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Мотивуючи свої вимоги у частині вирішення судом питання про призначення засудженому ОСОБА_5 покарання і звільнення від його відбування, адвокат посилається лише на суворість призначеного покарання. При цьому скаржник ставить питання не про пом`якшення такого покарання, а про звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України.
По суті скаржник веде мову про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте переконливих доводів про безпідставне, на його думку, незастосування судом ст.75 КК України, не наводить.
Крім цього, всупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються та які мають бути завірені належним чином, як це передбачено п.п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року.
Долучені захисником ОСОБА_4 судові рішення не завірені належним чином.

Наявність у касаційній скарзі вказаних недоліків, позбавляє колегію суддів можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12