МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1388/16-к
Провадження № 1-в/480/921/16
Ухвала
12 липня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
Ольшанської виправної колонії (№53) ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Ольшанською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 53) заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чеботарьов Приуральського району Уральської області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ОСОБА_5 вироком Апеляційного суду Луганської області від 25 листопада 2005 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутого покарання за вироком Нижнігірського районного суду АР Крим від 09 липня 2002 року, остаточно визначено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 11 років 9 місяців 4 дні. Невідбутий строк складає3 роки 2 місяці 26 днів, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .
27.04.2016 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який заперечував проти задоволення заяви, пояснюючи це тим, що засуджений не довів свого виправлення, думку прокурора, який вважав, що заява не підлягає задоволенню з тих же підстав, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, а також повідомив, що постійно працює зварювальником у промисловій зоні, що робить ремонти у житлових приміщеннях, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що відбуваючи покарання в Замковій виправній колонії (№58) засуджений допустив одинадцять порушень вимог режиму утримання та мав два заохочення.
З 02.12.2014 по 09.12.2014 засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в СІЗО м. Миколаєва, де вимог режиму утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав, до суспільно-ворисної праці не залучався.
З 09.12.2014 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53). По прибуттю до Ольшанської виправної колонії засуджений ОСОБА_5 був розподілений до відділення № 5.
Засуджений ОСОБА_5 до суспільно-корисної праці відноситься посередньо, по прибуттю до установи засуджений був працевлаштований робітником цеху № 2, але згодом його було звільнено, у зв`язку з відсутністю бажання працювати. Допустив одне порушення режиму утримання, яке виражалося в нетактовній поведінці з представниками адмінстрації.
За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується таким чином. Засуджений ОСОБА_5 не завжди дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, схильний до порушень режиму утримання. За характером схильний до зміни настрою, скритний, за емоційним станом характеризується підвищеним збудженням. В характері вбачається негативна спрямованість поведінки і не здітність прогнозувати своїх вчинків. У спілкуванні з працівниками адміністрації веде себе тактовно, але здатний на нетактовну поведінку з персоналом. Крім цього, виконує всі законні вимоги персоналу, але під контролем.
З метою отримання позитивного рішення суду щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, починаючи з третього кварталу 2015 року по четвертий квартал 2015 року працював охоче, роботу виконував сумлінно та у повному обсязі, за що мав два заохочення.
Починаючи з четвертого кварталу та по теперішній час, у зв`язку із складом характеру засуджений ОСОБА_5 не може прогнозувати свої вчинки, що призвело до втягнення його під вплив лідерів негативної спрямованості на виробництві, на виробництві не працює і працювати не бажає. Не охоче виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі. Нехтує вимогами умов тримання у чистоті та порядку спального місця та приліжкової тумбочки, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє належної уваги та догляду щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Має звичку уникати виконання робіт із благоустрою установи. Двогодинні відпрацювання виконує не охоче, й ті під постійним контролем з боку персоналу установи.
Загалом за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 згідно зі ст. 130 КВК України має 4 заохочення та дванадцять стягнень.
Засуджений ОСОБА_5 важко налагоджує взаємовідносини з оточуючими.
Засуджений ОСОБА_5 участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.
Засуджений ОСОБА_5 не приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі, та не навчається в навчальному центрі чи в загальноосвітньої школі при Ольшанській виправній колонії УДПтС України в Миколаївській області (№ 53), у зв`язку з тим, що має середню освіту. На профілактичному обліку не перебуває.
Засуджений ОСОБА_5 вину у скоєному злочині визнає частково. Також частково дотримується норм та правил санітарії і особистої гігієни. З родичами зв`язки не підтримує, але підтримує зв`язки зі знайомими та отримує від них передачі.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо, засудженого було звільнено, оскільки він не бажає працювати, уникає виконання робіт з благоустрою установи, при цьому відповідно до медичного висновку ОСОБА_5 є працездатним. Відбутий строк покарання складає 11 років 9 місяців 4 дні, але за весь цей час відбування покарання з 2005 року засуджений ОСОБА_5 має всього чотири заохочення.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1