Провадження №11-кп/772/1357/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали клопотання за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року про відмову в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Вінницькій УВП № 1 м. Вінниці, з клопотанням про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2016 року в задоволенні зазначеного клопотання засудженого та захисника було відмовлено, оскільки правила закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, а довічне позбавлення волі являється безстроковим та окремим самостійним видом покарання, на який дія вищевказаного закону не розповсюджується.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду та задовільнити його клопотання, застосувавши чинний Закон України № 838-VIII від 26.11.2015р. та зарахувавши йому період попереднього ув`язнення з 23.11.1997р. по 31.01.2002р. у строк невідбутого покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, оскільки Закон розповсюджується на всі види покарання та існує право на звернення до Президента з клопотанням про помилування після відбуття 20 років призначеного покарання.
Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 задовільнити, зарахувавши строк його попереднього ув`язнення з 23.11.1997р. по 05.11.1998р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, оскільки, відповідно до «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015р. застосовується до всіх осіб, та відсутня норма, яка забороняє застосування цього закону до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Відповідно до правил закріплених у ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання розповсюджуються лише на осіб, яких засуджено до позбавлення волі. Довічне позбавлення волі, являється окремим самостійним видом покарання на який дія вищевказаного закону не розповсюджується.
Отже суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Задоволення клопотань іншими судами не може бути підставою для скасування ухвали, оскільки нормами КПК не передбачено прецедентне право.
Правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на певний строк, тобто на строк від одного до п`ятнадцяти років (ст.63 КК України).
Захисник ОСОБА_7 посилається на п. 2 «Прикінцевих положень», але там зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, які не відбули покарання повністю, тобто довічне покарання немає часових рамок відбуття покарання.
Наведені у апеляційних скаргах доводи про незаконність рішення суду першої інстанції щодо відмови у застосуванні до нього Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наведенні вище підстави, тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.
Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537-539 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк покарання без змін.
Ухвала може бути оскаржена на протязі трьох місяців в касаційному порядку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4