АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/834/16 Справа № 712/6153/16-к Категорія: ч.2 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2016 року , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 26.02.2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 14.04.2016 року ухвалою апеляційного суду Черкаської області пом`якшено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України з 5 років 6 місяців позбавлення волі до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2016 року, який змінений ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 14.04.2016 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття 4 роки 8 місяців позбавлення волі

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь:

- потерпілого ОСОБА_8 матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином, сумі 16300 грн.;

- держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 175 грн. 92 коп.

Зараховано в строк покарання ОСОБА_7 час його перебування під вартою з 21.04.2016 р. по 23.06.2016 року, із розрахунку: 1 день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, повторно, 08.01.2016 року близько 16 години, перебуваючи в кафе «Шинок» по вул. Смілянська, 97 в м. Черкаси, умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном «Lenovo A536», що належав ОСОБА_9 , після чого здав його до ломбарду «Скарбниця», в м. Черкаси бул. Шевченка, 245, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 2483 грн.

Крім того, ОСОБА_10 , повторно, 17.01.2016 року близько 07 год. 00 хв., перебуваючи в магазині «Кишенька» по вул. Котовського, 97 в м. Черкаси, умисно, шляхом обману заволодів коштами ОСОБА_8 , які знаходились на рахунку № НОМЕР_1 кредитної картки ПАТКБ «ПриватБанк», а саме: ніби-то для отримання переказу на даний рахунок, отримав від останнього зазначену кредитну картку, після чого виждавши зручний момент, вийшов з магазину, та, знаючи пін-код, в подальшому знімав грошові кошти, розраховувався за товари та за допомогою функції «Оплата частинами» отримав в кредит смартфон «SAMSUNG SM-J500H Galaxy J5 DS», внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 8316 грн. 67 коп.

В апеляційній скарзі та доповненнях до них обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду незаконним, просив його скасувати та постановити новий вирок, або направити на новий судовий розгляд. Вважає, що вирок суду занадто суворий та просить пом`якшити призначене покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України, при цьому врахувати його стан здоров`я. Також зазначив, що при вирішенні цивільного позову судом не взято до уваги його матеріальне становище, а розмір моральної шкоди є завищеним та не відповідає обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України є правильною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , районний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 50,65,66,67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який по місцю відбування покарання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, та частково приєднав відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги і призначення йому більш м`якого покарання та покарання з застосуванням вимог ст. 69 КК України, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, судимості не зняті та не погашені, вчинив повторно нові умисні злочини, пов`язані з заволодінням чужого майна, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції було в достатній мірі враховано ті обставини, на які обвинувачений посилається в своїй апеляційній скарзі.

Також, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається зі звукозапису судового засідання та матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню проводився у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, на що погодилися учасники судового провадження, в тому числі і сам обвинувачений, про що написав відповідну заяву (а.м.38). Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_7 вину у скоєному злочину та цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнавав повністю, добровільно розповів про обставини його вчинення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, обвинувачений ОСОБА_7 позбавлений можливості оспорювати в апеляційній інстанції розмір цивільного позову потерпілого ОСОБА_8

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження районним судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України та ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 24 червня 2016 року по 18 серпня 2016 року - тобто на день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 24 червня 2016 року по 18 серпня 2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :