Справа № 465/2501/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/357/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0000382 про повернення прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувального акту відносно ОСОБА_7 ,
за ч. 1 ст. 190 КК України
з участю прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою підготовчого судового засідання обвинувальний акт (з додатками) у кримінальному провадженні № 0000382 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повернуто прокурору у кримінальному провадженні прокурору Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 .
Як підставу повернення обвинувального акту суд вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Зокрема, суд зазначив, що в обвинувальному акті не викладено фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме, не розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину, форму умислу, мету, час та спосіб вчинення кримінального правопорушення. Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України є неконкретизованою. А саме, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 вчинив шахрайські дії шляхом обману та зловживання довірою, при цьому, не було враховано, що ці дві кваліфікуючі ознаки не є тотожними.
Звертає увагу на те, що обвинувальний акт поданий до суду не прокурором у кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 , що суперечить вимогам ст.ст. 40, 36 КПК України. Зазначає, що копія обвинувального акту була вручена підозрюваному 29.01.2016р., а сам обвинувальний акт переданий до суду тільки 04.02.2016р., що суперечить ст.293 КПК України.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2016р. про повернення обвинувального акта скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обгрунтування прокурор покликається на те, що твердження суду про невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України є надуманими та не грунтується на вимогах закону. Згідно сформульованого обвинувачення в обвинувальному акті, усі фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню, є встановленими. Щодо зауважень в ухвалі про те, що обвинувальний акт скерований до суду неналежним прокурором, то ОСОБА_10 займає посаду заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3. Тому на підставі Закону України «Про прокуратуру» та Інструкції з діловодства органів прокуратури України, супровідний лист про скерування обвинувального акту до суду підписується керівником прокуратури, а за його відсутності заступником керівника. Щодо строку, впродовж якого прокурор скерував обвинувальний акт до суду, то в ухвалі немає покликання на конкретні норми КПК, які б містили чітко визначений строк скерування обвинувального акту до суду після його затвердження прокурором.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який апеляційну скаргу не підтримав, думку захисника ОСОБА_9 про законність та обґрунтованість ухвали суду, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали справи № 465/2501/15-к, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд покликався на положення ст. 314 КПК України, відповідно до якого суд у підготовчому судовому засіданні може повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Вимоги щодо форми і змісту обвинувального акту визначені у ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, зазначені вимоги закону виконані не були, оскільки викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню, формулювання обвинувачення, є неконкретними, в тому числі, не розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину, форму умислу, мету, місце та час, спосіб скоєння кримінального правопорушення.

А тому, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що усі фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню, наведені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону та необхідність повернення його прокуророві.
Разом із тим, колегія суддів вважає за необхідне рекомендувати Франківському районному суду м. Львова в порядку ст.379 КПК України виправити описку в резолютивній частині ухвали від 23.02.2016 року щодо номера кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 190 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Рекомендувати Франківському районному суду м. Львова в порядку ст.379 КПК України виправити описку в резолютивній частині ухвали від 23.02.2016 року щодо номера кримінального провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: