Справа № 333/1054/16-к
Провадження №1-кп/333/235/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сірогози, Херсонської області, громадянина України, росіянина, який має середньо-спеціальну освіту, працюючого в ПАТ «Запоріжсталь» на посаді помічника машиніста, офіційно не одруженого, маючого неповнолітнього сина 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2015 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Космічній в м. Запоріжжя з боку вул. Радіо в напрямку вул. Броньової. У попутному з ним напрямку, попереду рухався автомобіль «ЗАЗ 1105» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . В цей же час, в районі будинку АДРЕСА_3 , рухаючись поза позначеного дорожніми знаками пішохідного переходу, зліва - направо за ходом руху водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перетинала пішохід ОСОБА_6 . Під час руху, водій ОСОБА_5 виявив пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась в напрямку смуги його руху та зупинив керований ним транспортний засіб, тим самим запобігаючи наїзду на останню. Водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну спроможність виявити автомобіль «ЗАЗ 1105», який зупинився у смузі його руху, діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» не застосував своєчасних заходів до зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення передньої частини власного автомобілю із задньою частиною транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_5 , що спричинило мимовільний рух автомобіля «ЗАЗ» в бік вул. Броньової та наїзд передньою частиною на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 137 від 19.01.2016 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого косого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, що кваліфікуються, як пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня. Порушення водієм ОСОБА_4 , згідно висновку авто технічної експертизи № 51/16 від 11.02.2016 року, вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав частково, а саме в частині того, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ». Щодо громадянки ОСОБА_6 обвинувачений пояснив, що побачив її вже лежачою на асфальті попереду автомобіля «ЗАЗ», але як вона там опинилась він не знає. При цьому ОСОБА_4 допускає, що автомобіль «ЗАЗ» міг наїхати на неї після того як він допустив з ним зіткнення.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 10.12.2015 року він керуючи автомобілем «ЗАЗ 1105» державний номер НОМЕР_2 у м. Запоріжжя по вул. Космічній зупинив свій автомобіль для того, щоб пропустити літню жінку, яка перетинала проїжджу частину в недозволеному для цього місці, та раптом почув, що автомобіль, який рухався позаду нього застосовує заходи екстреного гальмування і приготувався до неминучого зіткнення. Внаслідок зіткнення його автомобіль відкинуло вперед на 1,5 - 2 метра. Самого зіткнення його автомобіля з жінкою, яка переходила дорогу ОСОБА_5 не бачив, проте вважає, що удар був незначний, оскільки слідів зіткнення з пішоходом на його автомобілі не лишилось.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в установленому законом порядку. До суду надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2015 року, схемою та фото-таблицею до нього, згідно якого в присутності двох понятих було зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди;

-висновком судово-медичної експертизи № 137 від 12.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 в наслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого косого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, що кваліфікуються, як пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.01.2016 року та схемою доданою до нього, за участю свідка ОСОБА_5 , який у присутності двох понятих розповів та наглядно продемонстрував обставини наїзду на потерпілу;

-протоколом додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2016 року, схемою, за участю ОСОБА_4 , який у присутності двох понятих розповів обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи за № 17/16 від 27.01.2016 року та фото-таблицею до нього, згідно якого автомобіль «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи за № 51/16 від 11.02.2016 року, згідно якого порушення водієм ОСОБА_4 , вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Виходячи з аналізу наведених доказів, суд кваліфікує, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості та дані, що характеризують особу винного. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, неправомірна поведінка потерпілої на дорозі. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не виявлені.

Потерпілою ОСОБА_6 по справі заявлено цивільний позов, про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 28 610 грн. 00 коп., який обґрунтовується тим, що вона вже витратила на ліки та матеріали для фіксування хворої ноги 10 250 грн. 00 коп., а 18 360 грн. їй необхідно буде сплатити у майбутньому під час проведення хірургічного втручання. Крім того потерпіла просить стягнути з обвинуваченого компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що визнає цивільний позов лише в частині відшкодування ОСОБА_6 коштів витрачених на лікування та заперечував проти задоволення вимог потерпілої, щодо стягнення з нього моральної шкоди, оскільки вважає що дана ситуація склалась в тому числі і через неправомірні дії ОСОБА_6 .

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення коштів на лікування у розмірі 10250 грн. 00 коп., підлягає частковому задоволенню, а саме в межах доведених витрат на ліки, тобто у сумі 8110 грн. 73 коп. При цьому суд враховує, що обвинуваченим вже була надана матеріальна допомога ОСОБА_6 у розмірі 1800 грн., а отже стягненню з ОСОБА_4 підлягає сума у розмірі 6310, 73 грн.

У стягненні витрат на придбання медичних препаратів та металевої конструкції для відновлення функції ходи, які потерпіла понесе у майбутньому під час хірургічного втручання, суд враховуючи ч. 2 ст. 1202 ЦК України, вважає за доцільне відмовити, оскільки ОСОБА_6 не надано до суду висновку відповідної лікарської експертизи про необхідність придбання даної конструкції та ліків саме зараз.

В частині стягнення моральної шкоди, суд бере до уваги, що потерпілій заподіяно душевних та фізичних страждань, які вона зазнала у зв`язку з отриманням травм та тривалим перебуванням у лікарні, проте сума моральної шкоди в 20 000 грн. не відповідає заподіяній моральній шкоди і в силу зазначеного підлягає зменшенню. Суд враховує те, що негативні наслідки дорожньо-транспортної пригоди стались зокрема і через неправомірні дії потерпілої ОСОБА_6 , яка не впевнившись в безпеці, ігноруючи правила дорожнього руху перетинала проїжджу частину в недозволеному для цього місці, тим самим створивши аварійну обстановку. Враховуючи зазначене суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 3 000 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 51/16 вартістю 1227 гривень 60 копійок та судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 17/16 вартістю 736 гривень 56 копійок, на підставі ч. 2 ст. 122 КПК України, відповідно до якої залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України, віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 122, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду у розмірі 6310 грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6

компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_4 на відповідальне зберігання залишити у останнього за належністю;
- автомобіль «ЗАЗ 110507» реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_5 на відповідальне зберігання залишити у останнього за належністю.
Судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 17/16 від 27.01.2016 року та судової інженерно-транспортної експертизи № 51/16 від 11.02.2016 року віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1