Провадження №1-кп/761/208/2016
В И Р О К
іменем України
22 квітня 2016 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007856 від 03.05.2013, №0003747 від 31.03.2015, а також за №0012304 від 2.08.2013) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11 листопада 1993 року Шевченківським районним судом м. Києва - за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнений 23 вересня 1994 року за Указом Президента України «Про амністію»; 16 жовтня 1995 року Старокиївським районним судом м. Києва - за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі; 4 липня 2001 року - Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 81 КК України до покарання у виді трьох місяців позбавлення волі; 25 квітня 2003 року - Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від покарання з іспитовим строком два роки; 14 березня 2006 року Шевченківським районним судом м. Києва - за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільнений 3 липня 2007 року на Закону України «Про амністію»; 24 листопада 2008 року Шевченківським районним судом м. Києва - за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від покарання з іспитовим строком два роки; 18 лютого 2010 року Шевченківським районним судом м. Києва - за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років та двох місяців позбавлення волі; 25 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва - за ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 216 КК України до покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі; 13 червня 2012 року Подільським районним судом м. Києва - за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання виді арешту строком на один місяць, 16 вересня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
3 травня 2013 року, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, отже діючи повторно, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Київ, пр. Перемоги, 28/1), впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вітрини три набори срібних прикрас, а саме: срібні сережки із зеленим камінням, вартістю 490 грн., срібну підвіску із зеленим камінням, вартістю 220 грн., срібну каблучку із зеленим камінням, вартістю 300 грн., срібну каблучку із фіолетовим камінням, вартістю 400 грн., срібні сережки із фіолетовим камінням, вартістю 220 грн., срібну каблучку із білим камінням, вартістю 310 грн., срібні сережки із білим камінням, вартістю 220 грн., а всього вказаного майна на загальну вартість 2160 гривень, після чого, помістивши вказані срібні товари до кишені своєї куртки, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 1 серпня 2013 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні аптеки «Watsons №1» (адреса: м. Київ, вул. О. Теліги 14-Б), впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрав з прилавку торгову продукцію «Nivea», а саме: 4 упаковки рідини після гоління «Nivea», вартістю 65 грн. 50 коп. кожна, загальною вартістю 362 грн., 4 упаковки бальзаму після гоління «Nivea», вартістю 49 грн. 75 коп. кожна, загальною вартістю 199 грн., 4 упаковки бальзаму після гоління «Nivea», вартістю 49 грн. 75 коп. кожна, загальною вартістю 199 грн., а всього майна на загальну вартість 660 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також, 30 березня 2015 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля таксі («Shkoda Tour», державний номер НОМЕР_1 ) за адресою: м. Київ, вул. М. Берлінського, 23/8, діючи повторно, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що водій згаданого автомобіля потерпілий ОСОБА_8 , вийшов з автомобіля у своїх справах, а відтак не мав можливості спостерігати за своїми речами, діючи непомітно для оточуючих, таємно викрав з автомобіля грошові кошти в сумі 600 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши зазначені обставини вчинення злочину, і при цьому пояснив, що 3 травня 2013 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Срібло», підійшов до вітрини, де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав три срібних набори з сережками, каблучками та підвісками, після чого залишив приміщення магазину. Крім того, 1 серпня 2013 року, як пояснив ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні аптеки «Watsons №1», переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, він викрав різні гігієнічні засоби «Nivea», після чого залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом. Також, 30 березня 2015 року, як пояснив ОСОБА_4 , він перебуваючи в салоні автомобіля таксі, скориставшись тим, що водій вийшов по своїм справам, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав грошові кошти в розмірі 600 грн., що лежали в салоні, після чого вийшов з автомобіля, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на даний час на психіатричному обліку не перебуває, проте знаходиться під наркологічним диспансерним динамічним наглядом з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів», за місцем проживання скарг не отримував, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, тому, на думку суду, є можливість обмежитись йому наближеним до мінімального розміром обраного покарання.

В той же час, беручи до уваги, що ОСОБА_4 за минулі періоди має численні факти притягнення до кримінальної відповідальності з відбуванням реальних покарань, що певним чином, на переконання суду, свідчить про його схильність до таких проявів, при визначенні відповідного виду покарання, суд вважає необхідним обрати йому найбільш суворий вид покарання, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, до постановлення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року, яким його засуджено на два роки позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає необхідним при визначенні остаточного покарання частково приєднати покарання за вказаним вироком, а саме один рік позбавлення волі.

Речові докази по справі, які передані на зберігання ОСОБА_9 необхідно вважати повернутими законному володільцю, інші речові докази - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, пов`язані з проведенням проведення експертиз по справі, на загальну суму 589,25 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді одного року і трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднати ОСОБА_10 покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді двох років і трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту затримання та перебування під вартою, а саме з 25 червня 2015 року.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання ОСОБА_9 вважати повернутими законному володільцю, а інші речові докази - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, пов`язані з проведенням проведення експертиз по справі, на загальну суму 589,25 грн. - стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу у вигляді „тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін з утриманням його в Київському СІЗО №13.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1