Справа № 544/237/16-к
Пров. № 1-кп 544/37/2016
В И Р О К
іменем України
28 березня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Соборна, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000005 від 03.01.2016, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, студента 2 курсу ПВНЗ «Європейський університет», не одруженого, утриманців немає, перебуває на обліку у військовому комісаріаті як призовник, раніше не судимого,

який органами досудового розслідування обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , представника Пирятинської районної державної адміністрації (служби в справах дітей) ОСОБА_8 та представника Пирятинського ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 21 грудня 2015 року близько 12 години 30 хв., правомірно перебуваючи в магазині «Гранд» у м. Пирятині Полтавської області по вул. Петровського, 34, що належить ОСОБА_5 , таємно викрав дві зимові чоловічі куртки на загальну суму 1359 гривен 25 коп, завдавши потерпілому ОСОБА_5 збитків на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні крадіжки визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, за скоєне просив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показання про те, що 21 грудня 2015 року з його магазину «Гранд» у м. Пирятині були викрадені дві зимові куртки, з відеокамер спостереження йому вдалося встановити особу викрадача. Все викрадене йому повернуто, претензій до обвинуваченого він не має, просив суворо його не карати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно пунктів 1, 2 та 3 частини 1 ст. 66 КК, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Ураховується також особа обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальної притягається уперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, навчається, має задовільний стан здоров`я.

Неповнолітній виховується у повній сім`ї, батьки цікавляться навчанням і поведінкою сина, останній не має вад здоров`я, займається спортом, грою на музичних інструментах, за місцем навчання у коледжі характеризується позитивно, дисциплінарних порушень не допускає, за характером відповідальний та комунікабельний, шкодує про свої дії та готовий нести відповідальність за них.
Суд приймає до уваги також те, що викрадене майно повернуто потерпілому та його думку не карати обвинуваченого

При призначенні покарання судом ураховуються також положення статті 69-1 КК та частини 1 статті 103 КК.

Відповідно до правила 5.1 Мінімальних стандартних правила Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх («Пекінські правила»), обов`язок виконувати які Україна взяла на себе договором від 29 листопада 1985 року, система правосуддя відносно неповнолітніх направлена в першу чергу на забезпечення благополуччя неповнолітнього і забезпечення того, щоб любі міри впливу на неповнолітніх правопорушників були завжди сумірні як з особливостями особи правопорушника, так і з обставинами правопорушення.

Як передбачено п. b) правила 17.1 «Пекінських правил» не слідує позбавляти особистої волі неповнолітнього якщо він тільки не визнаний винним у скоєнні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому скоєнні серйозних правопорушень.

Указаних правопорушень обвинувачений не скоїв.

На підставі викладеного, ураховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання про необхідність обрання підсудному покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК з урахуванням приписів ч. 1 ст. 100 КК.

Крім того, ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 105 КК, згідно якої неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Скоєний обвинуваченим злочин згідно ч. 2 ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості.

Із показань потерпілого ОСОБА_5 , пояснень законного представника обвинуваченого, звіту Пирятинської районної державної адміністрації, пояснень представника Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області, показань самого обвинуваченого слідує, що останній щиро розкаявся у скоєному, після скоєння злочину веде себе бездоганно, зобов`язується виправити свою поведінку, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення від покарання обвинуваченого та застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Батько обвинуваченого дав згоду на передачу йому під нагляд неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувалися.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

На підставі ст. 105 КК звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання, передавши його під нагляд батька ОСОБА_6 за його згодою до досягнення сином повноліття.

Речові докази у справі, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 : дві зимові куртки - залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: