Справа № 344/8319/14-к
Провадження № 1-кп/344/2/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорноморське Автономної Республіки Крим, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 04.11.2013 року приблизно о 03.00 год. ОСОБА_9 перебуваючи в приміщенні коридору нічного клубу «Ельдорадо», що по вул. Івасюка, 60, в м. Івано-Франківську, під час конфлікту із ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком в область обличчя, а саме нижньої щелепи зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експертизи, тілесні ушкодження у вигляді травми нижньої щелепи з забоєм м`яких тканин з травматичним набряком в підщелеповій ділянці зліва, перелом кута щелепи зліва із незначним зміщенням відламків, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, вказав, що захищався від обвинуваченого і діяв у стані необхідної оборони. Так, ОСОБА_9 суду показав, що 04.11.2013 року приблизно о 03 год. перебуваючи в приміщенні нічного клубу «Ельдорадо» в м. Івано-Франківську наніс удар потерпілому ОСОБА_8 кулаком в обличчя, спричинивши потерпілому вказані тілесні ушкодження. При цьому вказав, що удар спричинив, обороняючись від потерпілого та його товаришів, які через деякий час після сварки з`ясовували з ним стосунки на вулиці, штовхали його. В свою чергу він, розвертаючись, вдарив правою рукою потерпілого в обличчя. Побачивши це, охоронець закладу побіг за іншими охоронцями. Більше потерпілому жодного удару не заподіяв, тільки виривався з рук потерпілого та його друзів. Конфлікт припинено, коли прибігли охоронці. Просив суд його виправдати, щодо задоволення цивільного позову заперечив.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у вчиненні даного злочину підтверджується показаннями потерпілого, свідків, висновками судово-медичних експертиз та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду справи.

Так, потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні суду показав, що близько 3-4 години ранку 04.11.2013 з друзями приїхав у нічний клуб «Ельдорадо». На вулиці побачив трьох-чотирьох охоронців і ді-джея закладу, з яким раніше мав конфлікт. Обвинувачений запитав його, чого він на нього косо дивиться. Потерпілий зайшов з вулиці у коридор закладу, його друзі залишились на вулиці, а обвинувачений і охоронці пішли за ним. Тоді обвинувачений вдарив його рукою в щелепу, наніс приблизно 3 удари, а охоронці наносили удари по руках та тілу потерпілого. Голову прикривав руками. Підбігли друзі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які припинили неправомірні дії обвинуваченого та охоронців щодо нього. Внаслідок отриманих травм щелепи перебував на стаціонарному лікуванні близько 2 тижнів, а тому не зміг своєчасно здати іспити та продовжити заняття спортом. Просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі та суворо покарати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що візуально знайомий з обвинуваченим, є братом потерпілого. 04.11.2014 знаходились в нічному клубі, вийшовши на вулицю, бо мали намір їхати додому, але ОСОБА_12 повернувся до залу. Пішовши за хвилину-дві за ним з ОСОБА_11 , побачив, як двоє охоронців тримали потерпілого, а обвинувачений наніс один удар в обличчя потерпілого. Нанесення ОСОБА_8 ударів охоронцями не бачив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що перебуває у дружніх стосунках з потерпілим. 04.11.2013, перебуваючи в нічному клубі «Ельдорадо», в коридорі при вході в приміщення побачив, як обвинувачений наніс удар потерпілому в обличчя справа, потім продовжував бити в область голови та обличчя, скільки саме було ударів не пригадує. Потерпілий при цьому прикрив обличчя руками. Охоронці були присутні і дивилися, як ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_8 , також охоронці наносили потерпілому удари по голові, по ногах, по корпусу. З ОСОБА_10 забрали потерпілого та поїхали додому у м.Калуш.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що на час події працював в нічному клубі «Ельдорадо» ді-джеєм, а обвинувачений ведучим. За два тижні до події працював разом з ОСОБА_9 . Потерпілий замовив пісню, але щось з ведучим вечора ОСОБА_9 у них не склалося і виник конфлікт. Потім упродовж вечора потерпілий з друзями здалеку погрожував обвинуваченому жестами, але потасовки жодної не було. 04 чи 05 листопада 2013 свідок не працював, а відпочивав у барі цього клубу. Бачив, як потерпілий здалеку жестами погрожував обвинуваченому, але шарпанини не було. Орієнтовно о 2 годині ночі ОСОБА_9 пішов на перекур, а свідок у вбиральню. Вийшовши з вбиральні у коридор, побачив, як ОСОБА_9 стоїть біля стіни у коридорі з сторони входу у клуб, а хлопці з охорони билися з потерпілим і його товаришами. Початок бійки не бачив, про розвиток подій знає тільки зі слів обвинуваченого.

Крім показів обвинуваченого, потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться у письмових матеріалах справи.

Відповідно до висновку експерта №897 від 13.12.2013, у зв`язку з тим, що догоспітальний клінічний протокол приймального покою ОКЛ, медична карта стаціонарного хворого відділення щелепно-лицевої хірургії ОКЛ, рентгенограми кісток лицевого скелету з описом їх, медична карта амбулаторного хворого не надані, ОСОБА_8 в обласне бюро СМЕ з консультативною довідкою обласного рентгенолога ОСОБА_14 не з`явився, вирішити питання про наявність, кількість, давність, механізм утворення та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень немає можливості (т.2 а.с.2).

Аналогічно з висновку експерта №61/897/13-Д від 03.03.2014, у зв`язку з тим, що догоспітальний клінічний протокол №6904 приймального відділення ОКЛ від 04.11.2013, медична карта амбулаторного хворого, медична карта стоматологічного хворого, консультативна довідка від лікаря обласного рентгенолога ОСОБА_14 не надані, , ОСОБА_8 додатково в обласне бюро СМЕ не з`явився, вирішити питання про наявність, кількість, давність, механізм утворення та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень немає можливості (т.2 а.с.4-5).

З висновку додаткової судово-медичної експертизи №136/61/897/13-2Д від 27.03.2014 вбачається, що у зв`язку з тим, що рентгенограми нижньої щелепи в прямій та лівій боковій проекції, медична карта амбулаторного хворого, медична карта стоматологічного хворого не надані, виявлені розбіжності у даті зняття шин з щелеп, вирішення питання про наявність, кількість, давність, механізм утворення та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень підлягає комісійній судово-медичній експертизі (т.2 а.с.19-20).

З висновку комісійної судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) №68 від 21.05.2014 у ОСОБА_8 встановлено тілесне ушкодження: травма нижньої щелепи з забоєм м`яких тканин з травматичним набряком у підщелеповій ділянці зліва, переломом кута щелепи зліва із незначним зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції «шинування щелеп», що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення. Відсутність перебування ОСОБА_8 на лікуванні більше 21 дня не може бути підставою для зміни ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Зважаючи на локалізацію перелому нижньої щелепи, слід вказати, що він утворився від ударної дії тупого твердого предмету, що могло мати місце і при нанесенні удару кулаком в обличчя в область нижньої щелепи зліва (т.2 а.с.24-29).

Допитаний за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_15 для роз`яснення висновку комісійної судово-медичної експертизи №68 від 21.05.2014 підтвердив дані, наведені у цьому висновку, а також вказав, що комісійна експертиза проводилася у зв`язку з тим, що при проведенні попередніх судово-медичних експертиз у цій справі не було надано усіх необхідних медичних документів. Комісійна експертиза призначалася стороною кримінального провадження, наданих додаткових медичних документів було достатньо для визначення ступеня тяжкості та механізму утворення у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Долучено також медичні документи: виписку з медичної карти №2081813 стаціонарного хворого ОСОБА_8 з діагнозом «травматичний перелом кута нижньої щелепи зліва (невиробнича травма)» (т.2 а.с.30), до госпітальний клінічний протокол №6904 від 04.11.2013 з діагнозом ОСОБА_8 «забій м`яких тканин в ділянці кута нижньої щелепи зліва, перелом нижньої щелепи зліва» (т.2 а.с.31), завірену копію сторінок журналу реєстрації рентгенобстежень ОКЛ за 04.11.2013, згідно якого ОСОБА_8 04.11.2013 досліджувався зроблено рентгенограму, діагноз «перелом нижньої щелепи зліва» (т.2 а.с.23), консультативну довідку обласного рентгенолога ОСОБА_14 за 12.03.2014 з висновком про наявність у ОСОБА_8 неконсолідованого перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва (т.2 а.с.34).

Під час судового розгляду з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_8 не заперечував щодо вилучення та експертного дослідження документації щодо отриманих ним травм та проведеного лікування, а тому істотного порушення прав ОСОБА_8 і основоположних свобод, що потягло б недопустимість отриманих доказів з дослідженої документації судом не встановлено.

Внаслідок дослідження медичних документів потерпілого, що містять охоронювану законом таємницю про стан здоров`я ОСОБА_8 , істотного порушення прав обвинуваченого ОСОБА_9 не було.

Згідно довідки №140 від 01.10.2014 Івано-Франківського національного медичного університету, студент 3 курсу 14 групи стоматологічного факультету ОСОБА_8 не відвідував заняття з 04.11.2013 до 25.11.2013 з поважної причини, що підтверджено медичними довідками №3414 та 3565, в зв`язку з чим студенту було продовжено осінній семестр до 10.01.2014, долучено копію розпорядження від 30.12.2013 №344 про оголошення догани і продовження ОСОБА_16 семестру до 10.01.2014 (т.1 а.с.72-73).

Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Твердження обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження він заподіяв, обороняючись від дій потерпілого, повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі показами потерпілого, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Посилання сторони захисту про те, що ухвалою ВССУ від 26.03.2015 установлено наявність у діях обвинуваченого необхідної чи уявної оборони, є неправозгідними. Так, у вказаній ухвалі ВССУ вказано виключно про те, що «по суті ОСОБА_9 вів мову про вчинення інкримінованих йому дій у стані необхідної чи уявної оборони… Суд належним чином не з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст зазначених в обвинувальному акті обставин, якою є його остаточна і дійсна позиція щодо визнання чи невизнання винуватості та порядку дослідження доказів, і безпідставно застосував спрощений порядок судового розгляду, передбачений ч.3 ст.349 КПК України». Вирок Івано-Франківського міського суду від 02.10.2014 та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2014 щодо ОСОБА_9 скасовано внаслідок істотного порушення кримінального процесуального закону (безпідставного застосування ч.3 ст.349 КПК України), а не внаслідок, як стверджує сторона захисту, констатації факту дій ОСОБА_9 у стані необхідної оборони.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий (т.1 а.с.40), з 01.09.2010 до 30.11.2010 та з 18.02.2013 до 17.12.2013 працював музичним працівником у ТОВ «Ельдорадо» (т.1 а.с.100-103) , позитивно характеризується (т.1 а.с.37), на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.33-34); одружений (т.1 а.с.44), на утриманні 2 неповнолітніх дітей (т.1 а.с.45, 99); відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

За таких обставин, суд вважає, що покарання йому слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 має 2 неповнолітніх дітей ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким не виповнилося 18 років на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року. Судом також встановлено, що ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, до набрання чинності Законом України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року. Крім того, даний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, і не є ні тяжким, ні особливо тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України.

Таким чином, на обвинуваченого ОСОБА_9 поширюється дія Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року. Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечив щодо застосування до нього амністії. Перешкод для застосування амністії та звільнення від призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_9 - судом не встановлено.За таких обставин, на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року ОСОБА_9 слід звільнити від призначеного покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні суд керується наступним.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у приниженні честі та гідності фізичної особи. Так, суд вважає, що потерпілому ОСОБА_8 вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок одержаних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, він переніс як фізичний біль, так і психологічні страждання з-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя. Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, глибину та характер моральних страждань потерпілого ОСОБА_8 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок вчинення даного злочину, позов потерпілого у цій частині слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 - 15000 гривень моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний особисте зобов`язання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 - 15000 гривень моральної шкоди. У решті позову відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_19