Справа № 307/3319/16-к
Провадження № 1-кс/307/381/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
25 листопада 2016 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання т.в.о. заступника начальника відділу - начальника СВ Тячівського ВП ГУНП у Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, судимості не має,

в с т а н о в и в :
т.в.о. заступника начальника відділу - начальника СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001768 від 25 листопада 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст.296 КК України.

Вказує на те, що 24 листопада 2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на території автозаправки "Занівка" в урочищі "Біля мосту" в с. Чумалево Тячівського району Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, безпричинно розпочали конфлікт з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який переріс у бійку, в ході якої спричинили останнім тілесні ушкодження та в результаті якої ОСОБА_10 у важкому стані було госпіталізовано до реанімаційного відділення Тячівської РЛ № 1.
Крім цього, в період часу з 22 години по 23 годину 24 листопада 2016 року, ОСОБА_6 в групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на території автозаправки "Занівка" в урочищі "Біля мосту" в с. Чумалево Тячівського району Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинити шкоду життю та здоров`ю особи, діючи умисно, нанесли ОСОБА_10 численні удари кулаками та ногами в область обличчя, голови та тулуба, внаслідок чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток мозкового та лицевого черепа, субдуальної гематоми з ліва, епідуральної гематоми з ліва, забою головного мозку важкого ступеню, субарахноїдального крововиливу. На даний час ОСОБА_10 перебуває на лікуванні в Тячівській РЛ № 1.
Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, який відповідно до даної норми закону карається позбавленням волі на строк до 4 років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на п.3 ч.2 ст.183 КПК України. Крім цього, в судовому засіданні слідчий пояснив, що у нього відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого злочину. Пояснив, що у нього відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

25 листопада 2016 року ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років.

На час розгляду даного клопотання, ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_6 , у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України, обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_6 знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є припущенням органу досудового слідства, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані та не доведені.

Крім цього, пунктом 3 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_6 не переховувався від органу досудового розслідування, жодним чином не перешкоджав кримінальному провадженню, і йому не пред`явлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Тобто, беручи до уваги вимоги п.3 ч.2 ст.183 та в цілому ч.2 ст.183 КПК України, пояснення слідчого та прокурора, приходжу до висновку, що останні не мали жодних підстав, передбачених ч.2 ст.183 КПК України для звернення до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин та те, що один лише характер діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може вважатися достатньою підставою для взяття його під варту, те, що прокурор в судовому засіданні довів лише обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_6 , він постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 25 січня 2017 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення працівниками органу Національної поліції.

Ухвалу для виконання надіслати за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 до Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 ..
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1