Провадження № 1-кс/761/9634/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 про арешт майна, що необхідно в межах кримінального провадження №0004894 від 16.04.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивовано наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що до ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві надійшов матеріал з УКР ГУ НП у м. Києві з приводу того, що невстановлена особа підробила договір дарування квартири АДРЕСА_1 з метою його подальшого використання та продажу вказаної квартири шахрайським шляхом. Під час проведення перевірки встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно відповіді КМБТІ від 18.04.2016 № 4817 (И-2016) зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 19.09.1996 р. Згідно актового запису про смерть №14416 від 26.09.2015 ОСОБА_5 померла у липні 2015 року. Відповідно до показів сусідів останньою, після її смерті до квартири почали приходити невідомі люди та представлятись родичами, при цьому демонстрували різного роду документи (договори дарування, спадщини, купівлі-продажу тощо). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , на підставі договору дарування серія та номер 8466 виданий 06.04.2008 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 категорично спростовує факт посвідчення вказаного договору купівлі-продажу та при ознайомленні з його копією пояснив, що підпис виконаний від його імені у вказаному договорі йому не належить. Враховуючи, що має місце факт можливого підроблення документів, а саме договору дарування серія та номер 8466 виданий 06.04.2008 посвідченого, нібито, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , з метою незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , то даний об`єкт нерухомого майна у вказаному кримінальному провадженні є предметом кримінального правопорушення, на який зазіхають треті особи. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як арешт, так, як в разі не накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 вона може бути відчужена третіми особами за підробленими документами всупереч волі власника. Крім того, на даний час необхідно встановити законність переходу права власності від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 . Накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 дозволить виконати завдання досудового слідства направлені на всебічне, об`єктивне та неупереджене розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі. Зважаючи на те, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 є предметом кримінального правопорушення, з метою запобігання злочинним посяганням під час проведення розслідування, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна, а саме приміщення квартири АДРЕСА_1 , яка на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити. Додатково пояснив, що квартиру було визнано речовим доказом по справі і накладення арешту необхідно здійснити з метою збереження речового доказу.

Власник квартири в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 УПК України.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Так у провадженні СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0004894 внесен до ЄРДР 16.04.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Як пояснив слідчий, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що зазначене нерухоме майно фактично є предметом кримінального правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Як свідчать матеріали справи квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно.

18.04.2016 р. слідчим СВ відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про визнання квартири зазначеної у клопотанні речовим доказом.

За положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Надані слідчим матеріалами, пояснення ініціатора клопотання свідчать про те, що наявні, в розумінні положень ст. 170 КПК України, підстави для накладення арешту на зазначений слідчим об`єкт нерухомості, зважаючи на обставини, які свідчать, що вищезазначена квартира відповідає критеріям ст.. 98 КПК України..
При цьому слідчий суддя вважає, що застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідки арешту майна, інші обставини, що мають бути досліджені відповідно до приписів ст. 173 КПК України.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на АДРЕСА_1 , яка на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя