У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області у кримінальному провадженні №00000317 від 24.05.2016 року про арешт вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:
25 липня 2016 року прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на речі, які були вилучено в ході санкціонованих обшуків складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 15.07.2016 року по 19.07.2016 року, мотивуючи наступним.

Відповідно до відомостей ЄРДР № 00000317 від 24.05.2016 було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, а саме: 24.05.2016 року, невстановлені особи, у період часу з 01 год. до 03 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 205 В, із застосуванням до охоронця насильства, яке не є небезпечним для життя, шляхом віджиму, проникли до складських приміщень, де відкрито заволоділи майном, джинсовими виробами.

В ході обшуку складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речі, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні, та можуть містити інформацію, яка може бути використана як доказ під час судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та поновити строк для накладення арешту оскільки підготування вказаного клопотання потребувало значного часу.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України виклик законних володільців майна не здійснювався.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

У ст. 116 КПК України, зазначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ передано особі, уповноваженій на їх прийняття до закінчення строку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що прокурор склав, затвердив та здав вказане клопотання про арешт вилученого майна, у передбачений законом строк, до канцелярії суду, однак, згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ, дане клопотання надійшло до провадження слідчого судді тільки 25.07.2016 року, за таких підстав, слідчий суддя вважає, що строк звернення та розгляду клопотання про накладення арешту не вважається пропущеним.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У заявленому клопотанні, прокурор просить накласти арешт на партії жіночого взуття, кросівок та відео реєстратор, оскільки вони мають значення для доказування та можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення. Такі підстави для арешту слідчий суддя розцінює критично, та приходить до висновку, що накладення арешту на вилучені партії взуття може негативно впливати на підприємницьку діяльність законного володільця майна, однак, справді, на відео реєстраторі, могли зберегтися важливі сліди кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливості пошкодження, втрати чи знищення інформації, яка в ньому міститься, необхідно накласти арешт.

З таких підстав, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно з обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене з 15.07.2016 по 19.07. 2016 року в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно: пакет № 71 відеореєстратор "Digital Video Recorder" model: DH DVR 5108-B.

У задоволенні накладення арешту на інше майно - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.07.2016