Дата документу Справа № 1

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/2987/16-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/245/16 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 19 квітня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2016 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном з одночасним визначенням застави відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радич Турківського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого заадресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з одночасним визначенням застави в розмірі 137 800 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_10 ,

адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_7 ,

підозрювани й ОСОБА_9 .

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, за наступних обставин.

Так, з квітня 2015 року на посаді військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України проходить військову службу полковник НОМЕР_1 ОСОБА_12 .

Відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 25 Закону України «Про державну службу» віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць. У зв`язку з чим, військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону Південного регіону військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України полковник юстиції ОСОБА_12 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

На посаді заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 проходить військову службу полковник ОСОБА_9

22 січня 2016 року на підставі повідомлення 5 Управління ВКР ДКР Служби безпеки України в Єдиному реєстрі досудових розслідувань військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України зареєстровано кримінальне провадження № 0000020 за фактом привласнення службовими особами Центрального оперативного територіального об`єднання НГ України та підпорядкованих військових частин бюджетних коштів під час проведення закупівель продуктів харчування, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000020 встановлено, що наприкінці грудня 2015 року з метою закупки питної негазованої води на рахунки військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 Національної гвардії України підпорядкованих Центральному територіальному командуванню Управління Національної Гвардії України для закупівлі продуктів харчування надійшли бюджетні кошти на загальну суму понад 1 000 000 гривень.

У подальшому, 21 та 24 грудня 2015 року за вказівкою начальника Центрального оперативного територіального об`єднання НГ України полковника (наразі - генерал-майора) ОСОБА_13 та заступника начальника ЦОТО НГ України з тилу полковника ОСОБА_9 командири військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 Національної гвардії України уклали однотипні договори з ФОП « ОСОБА_14 », юридична адреса: АДРЕСА_3 , директор ОСОБА_14 та з ТОВ «Вінпродтрейд», юридична адреса: м. Вінниця, вул. А.Іванова, буд. 51-А, про закупівлю води питної артезіанської негазованої. Кожна з військових частин закупила по 83 тисячі 333 літрів питної води на суму 199 999 гривень.

16 березня 2016 року прокурорсько-слідчі працівники військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України на підставі ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська провели низку обшуків на продовольчих складах військових частин 3036, 3052, 3054, 3059 Національної гвардії України та ТОВ «Вінпродтрейд» в м. Вінниця. В ході проведення обшуків встановлено, що в грудні 2015 року військові частини, які підпорядковані Центрального оперативного територіального об`єднання НГ України будь-яку продукцію від ТОВ «Вінпродтрейд» та ФОП « ОСОБА_14 » фактично не отримували.

01 квітня 2016 року до службового кабінету військового прокурора Дніпропетровського гарнізону полковника юстиції ОСОБА_12 прибув полковник ОСОБА_9 та запропонував вирішити питання щодо непритягнення його, ОСОБА_9 , та підпорядкованих ЦОТО НГ України посадових осіб до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Того ж дня у телефонній розмові та у подальшому 02 квітня 2016 року рапортом прокурор ОСОБА_12 доповів військовому прокурору Південного регіону України генерал-майору юстиції ОСОБА_15 щодо протиправних дій полковника ОСОБА_9 у вигляді намагання надати неправомірну вигоду прокурору - службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Враховуючи, що прокурор ОСОБА_12 самостійно звернувся до керівництва прокуратури з рапортом щодо неправомірних дій військовослужбовця Національної гвардії України полковника ОСОБА_9 , попереджений в ході допиту про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, обставини, що свідчать про провокування ОСОБА_9 на вчинення вказаного кримінального правопорушення, відсутні.

08 квітня 2016 року ОСОБА_9 запропонував військовому прокурору

НОМЕР_6 гарнізону полковнику юстиції ОСОБА_12 зустрітися о 13

годині цього ж дня у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташовано за адресою: АДРЕСА_4 .

Цього ж дня близько 13 години ОСОБА_9 перебуваючи у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леваневського, 15-А, усвідомлюючи протиправність своїх дії, надав військовому прокурору Дніпропетровського гарнізону полковнику юстиції ОСОБА_12 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище грошові кошти в сумі 130 000 гривень поклавши їх на стіл та повідомивши ОСОБА_12 , що йому близько 17 години цього ж дня ще буде доставлено й телевізор вартістю 17 400 гривень, який ОСОБА_9 придбав для нього в якості неправомірної вигоди за непритягнення його, ОСОБА_9 , та посадових осіб ЦОТО НГ України до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та закриття кримінального провадження №0000020.

Одразу після цього ОСОБА_9 був затриманий на місці скоєння злочину правоохоронними органами під час надання неправомірної вигоди військовому прокурору Дніпропетровського гарнізону полковнику юстиції ОСОБА_12

03 квітня 2016 року до ЄРДР внесено відомості за №0000078 за ознаками ч.3 ст. 369 КК України.

08 квітня 2016 року о 15 год. 14 хв. ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

09 квітня 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

09 квітня 2016 року ст. слідчий військової прокуратури військової прокуратури Запорізького гарнізону звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, в обгрунтування якого послався на обгрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення та її підтвердження доказами, наявними в матеріалах провадження, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутністю можливості їм запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя визнав оголошену ОСОБА_9 підозру у вчиненні інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України обгрунтованою, зазначені в клопотанні слідчого ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків з метою дачі ними неправдивих показань чи відмови від дачі показань, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, знищення або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення доведеними, встановив відсутність перешкод для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою і неможливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахувавши тяжкість можливого покарання у випадку визнання ОСОБА_9 винуватим, стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів з одночасним визначенням застави в розмірі 137 800 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Одночасно, вирішуючи питання про розмір застави в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вказав на визначення розміру застави у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, прийшов до висновку, що застава в розмірі 100 розмірів мінімальних заробітних плат є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Розмір застави про доцільність обрання якої слідчий вказував у мотивувальній частині клопотання в сумі 12 мільйонів гривень слідчий суддя визнав заявленим поза розумним розміром, необхідність визначення саме такого розміру застави не підтвердженою жодним доказом.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, необхідність визначення застави в розмірі 12 мільйонів гривень одночасно з застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про застосування якої просив слідчий в своєму клопотанні, з огляду на неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного за допомогою іншого запобіжного заходу, просить ухвалу змінити в частині визначення розміру застави, встановити розмір застави у загальній сумі не менше 12 мільйонів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 посилається на незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, необгрунтованість висновків суду в частині наявності ризиків та неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, неврахування позитивних відомостей щодо особи підозрюваного ОСОБА_9 . Просить ухвалу змінити, застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1,2,3, ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 посилається на відсутність в оскаржуваній ухвалі належного, підтвердженого конкретними дослідженими в судовому засіданні даказами обгрунтування наявності ризиків, які стали підставою для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неврахування судом доказів, на які посилалась сторона захисту. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, думки сторін кримінального провадження, які підтримали подані ними апеляції та висловили заперечення апеляціям протилежної сторони, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, розглядаючи клопотання, слідчий суддя відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України та, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, перевірив вагомість доказів, що підтверджують підозру.
Висновок слідчого судді з приводу обґрунтованості висунутої ОСОБА_9 підозри підтверджується наданими органом досудового розслідування матеріалами, а саме протоколами допитів свідків, протоколом огляду місця події, вилученими речовими доказами та в апеляціях не оспорюється.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що давало достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За наданими матеріалами правоохоронний орган з січня 2016 року проводив досудове розслідування за фактом привласнення службовими особами ЦОТО НГ України, де ОСОБА_9 перебував на посаді заступника начальника бюджетних коштів під час проведення закупівель продуктів харчування, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Незаконні дії, у вчиненні яких за даним кримінальним провадженням підозрюється ОСОБА_9 здійсненні останнім під час розслідування вище зазначеного кримінального провадження за привласнення бюджетних коштів та були спрямовані на приховування злочинної діяльності та уникнення відповідальності.

Отже, враховуючи обставини, за яких ОСОБА_9 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,його службове становище (від займаної посади підозрюваний на час розгляду апеляцій не відсторонений) судова колегія погоджується з наявністю ризиків вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню.
У зв`язку із внесенням на спеціальний рахунок визначеного слідчим суддею розміру застави, згідно ч. 4 ст. 202 КПК України, до підозрюваного фактично застосований запобіжний захід у виді застави.
З урахуванням викладеного, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з можливою конфіскацією майна у разі визнання підозрюваного винним, що збільшує ризики щодо неналежної процесуальної поведінки підозрюваного колегія вважає сукупність зазначених обставин, які є дієвими важелями, свідченням на користь прийнятого слідчим суддею рішення.
За вказаних обставин колегія вбачає наявність підстав вважати, що при застосуванні відносно ОСОБА_9 запропонованого стороною захисту запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки останнього. Обраний запобіжний захід є адекватним превентивним заходом стосовно ОСОБА_9 .
Наявність у ОСОБА_9 родини, місця проживання та роботи, позитивні характеристики підозрюваного та відсутність судимостей, з урахуванням встановлених ризиків, не можуть бути підставою для скасування обраного слідчим суддею запобіжного заходу
Вирішуючи питання по доводах апеляції прокурора, судова колегія виходить з наступного.
Розмір застави визначений слідчим суддею в 100 розмірів мінімальних заробітних плат перевищує передбачені п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України межі, однак є обгрунтованим і, згідно положень ч.5 ст. 182 КПК України, допустимий діючим кримінальним процесуальним законодавством.

Враховуючи існуючи ризики та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_9 , визначена суддею сума застави відповідає вимогам співмірності та розумності розміру застави, можливості внесення її підозрюваним і в повній мірі здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Законних та обгрунтованих підстав для обрання розміру застави в сумі 12 мільйонів гривень, про що просить прокурор, не встановлено. Запропонований прокурором розмір застави для підозрюваного не відповідає вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України, оскільки є завідомо непомірним.

З часу дії відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді застави, підозрюваний виконує покладені на нього рішенням слідчого судді обов`язки, що підтверджено прокурором у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Підозрюваний з`являвся на виклики апеляційного суду.Наведене спростовує твердження прокурора щодо недостатності для запобігання ризикам встановленого слідчим суддею розміру застави, що, беручи до уваги відсутність будь-яких доказів протилежного, судова колегія вважає припущеннями, які, з огляду на недоведеність та протиріччя вимогам ч.ч. 3,5 ст. 132 КПК України, не можуть бути взяті до уваги.

Крім того, прокурор висуває вимоги про збільшення розміру застави шляхом зміни оскаржуваного рішення, що, у відповідності до положень ч. 3 ст. 407 КПК України щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді, не передбачено.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, ухвалене з дотриманням норм кримінального процесуального закону, підстав для його скасування не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні поданих сторонами апеляцій.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2016 року про обрання стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням застави в розмірі 137 800 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4