Провадження № 1-кп/643/373/16
Справа № 643/429/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження , яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003793 від 06.08.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2015 року, приблизно, о 23-00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за столом у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, що виник у нього з ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, правою рукою взяв зі столу пляшку горілки "Краля", підвівся з лавки та, перегнувшись через стіл, розмахнувшись правою рукою в напрямку зверху вниз, наніс удар пляшкою по голові ОСОБА_7 .

При зазначених обставинах, згідно висновку судово- медичної експертизи № 2735 від 22.09.2015 р. у ОСОБА_5 мала місце забита рана на голові, яка викликала незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відповідно до п. 2.3.2 «Б» п. 2.З.5. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 p., відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке йому при вищезазначених обставинах спричинив ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав в повному обсязі та пояснив обставини, як вказано вище у вироку. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав частково, не заперечував проти відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов підтримав.

Оскільки, учасники судового провадження не оспорюють доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_4 суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та які є належні та допустимі, тому розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає винуватість ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України, є скоєння злочину особою, яка знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Судом вивчалась особа підсудного та встановлено, що останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні покарання суд враховує дані про особу підсудного, тяжкість злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання і призначає його в межах санкції статті КК України, за якою засуджується у вигляді громадських робіт.

Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов, відповідно до якого він просить стягнути з ОСОБА_4 понесену матеріальну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та моральну - 5000,00 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суду не надано доказів на підтвердження того, які самі ліки були призначені для лікування потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення із ОСОБА_4 моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з положень статей 23, 1168 ч. 1 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, обвинуваченого, висновки судово-медичної експертизи, суд дійшов висновку, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 зазнав фізичного болю.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, заявлена цивільним позивачем сума відшкодування моральної шкоди відповідає реальному обсягу страждань та незручностей, тож, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_9 в сумі 5000 гривень.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1