Справа № 751/7640/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/250/2016
У Х В А Л А
відмова у відкритті провадження
03 серпня 2016 року м. Чернігів
Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2 , розглянула матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року, якою було відмовлено у задоволенні повідомлення захисника про визнання незаконним затримання ОСОБА_4 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що ухвалюючи вирок Менський районний суд Чернігівської області 15 липня 2015 року безпідставно та незаконно постановив обрати для ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Перевіривши матеріали поданої апеляційної скарги, вважаю, що захисник ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, в зв`язку з чим виникає необхідність відмовити останньому у відкритті провадження.
Відповідно до вимог частини першої статті 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, статтею 309 КПК України визначено ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, пунктами другим та третім частини першої передбачено оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні та продовження строку тримання під вартою або відмову в його застосуванні. В цей же час частина третя визначає, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
В даному провадженні, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що 15 липня 2015 року під час постановлення вироку Менським районним судом Чернігівської області обвинувачений ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 345 КК України з визначенням міри покарання у виді позбавлення волі з обранням міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Вказаний вирок суду був предметом перегляду в суді апеляційної інстанції та 26 жовтня 2015 року ухвалою апеляційного суду Чернігівської області вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року було залишено без змін. Отже, вирок суду першої інстанції набрав законної сили та був звернений до виконання.
24 травня 2016 року ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2015 року було скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено на новий судовий розгляд. При цьому, ухвала суду вищої інстанції не містить вказівок щодо необхідності зміни запобіжного заходу або ж щодо незаконності її обрання. Таким чином, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не скасований.
Більш того, захисником оскаржено запобіжний захід обраний саме вироком суду після закінчення судового розгляду матеріалів кримінального провадження. Відповідно, захисник оскаржує вирок суду першої інстанції в частині визначення міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК України резолютивна частина вироку повинна містити рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
В даному випадку, положення щодо запобіжних заходів, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді суду відносяться до Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, яким визначаються Заходи забезпечення кримінального провадження. Отже, статті 176, 184, 194, 202 КПК України, на які у своїй апеляційній скарзі посилається захисник, відносяться до заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, вирок суду першої інстанції, який в даний час знаходиться на апеляційному розгляді, не може бути предметом перевірки в частині визначення міри запобіжного заходу. Під час розгляду в суді апеляційної інстанції захисник має змогу та всі законні підстави для оскарження незаконного, як на це вказує захисник, обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що захисником ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, яка апеляційному оскарженню не підлягає, йому належить відмовити у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.
Разом тим, вважаю за необхідне вказати на те, що звертаючись з апеляційною скаргою захисник не виконав вимоги частини 5 статті 396 КПК України, якою встановлено, що в разі якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України,
УХВАЛИЛА:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року, - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2