АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/564/16-к Номер провадження 11-кп/786/679/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції з Кременчуцькою виправною колонією УДПтС України в Полтавській області №69 кримінальне провадження №0000108, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2016, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 13 квітня 2016 року, -
ВСТАНОВИЛА :
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ола Ольського району Магаданської області РФ, без постійного місця проживання, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
1) вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 09.06.2003 року за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки;

2) вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.12.2003 року за ст. 115 ч.1, ст. 71 ч.1 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.05.2011 року на підставі постанови Орджонікідзенського районного суду м. Харків від 12.05.2011 року за ст. 81 КК України умовно-достроково з не відбутим строком 10 місяців 9 днів;

3) вироком Городянського районного суду Чернігівської області від 31.01.2012 року за ст.185 ч.3, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 26.10.2015 року по відбуттю строку,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 351,84 грн.
Зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 20 лютого 2016 року до моменту набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 18 лютого 2016 року, близько 19 год., в м. Лохвиця Полтавської області, по вул. Шевченка, біля господарства № 121 ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ 21013 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 1981 року випуску, вартістю 13338 грн., який належить ОСОБА_9 , проник до салону автомобіля, двері якого були не замкнені та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, таємно, умисно пошкодив електричні ізоляційні дроти замка запалення автомобіля та намагався його завести, щоб поїхати до м. Пирятин Полтавської області. В цей час власник автомобіля ОСОБА_10 , побачивши ОСОБА_8 , намагався його затримати та з метою виклику поліції пішов до будинку за телефоном. ОСОБА_8 не вчинив усіх дій по заволодінню транспортним засобом, так як був виявлений потерпілим та зник з місця події.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через його суворість та застосувати ст.69 КК України.
На думку обвинуваченого, суд при призначенні покарання не врахував усіх обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а саме: стан його здоров`я, зокрема, захворювання на важку форму туберкульозу, щире каяття, визнання вини в повному обсязі, примирення з потерпілим.
Інші учасники процесу вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляції, думку прокурора ОСОБА_6 про законність судового рішення та безпідставність апеляції обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого, що при призначенні судом покарання за вчинений злочин залишились не врахованими ряд пом`якшуючих обставин не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий корисливий та особливо тяжкий злочини на шлях виправлення не став, не працював.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, конкретні обставини справи, дані про особу винного, а також щире каяття у вчиненому, визнання своєї вини, що визнав обставинами, які пом`якшують покарання, правомірно врахувавши вчинення злочину за наявності рецидиву, як обставину, що обтяжує покарання та призначив винному покарання, необхідне та достатнє для його виправлення, яке за своїм видом та розміром є справедливим та мінімальним, передбаченим санкцією статті КК України, а отже підстави для його пом`якшення відсутні.

Наведене дає підстави для висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 лише у місцях позбавлення волі.

Колегія суддів приймає до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який хоча й має відкриту форму туберкульозу, проте стан хворого задовільний, згідно наданої медичної довідки начальника відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні при Кременчуцькій виправній колонії №69. /а.п. 111/

Разом з цим, на переконання колегії суддів, наведене не є таким, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 злочину та дає підстави для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України.

Інших обставин, які б характеризували ОСОБА_8 виключно з позитивної сторони та могли б стати підставою для пом`якшення покарання, не наведено обвинуваченим і під час апеляційного розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому покарання не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 13 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання призначеного судом ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 20.02.2016 по 13.05.2016 включно, та з 02.08.2016 по 26.10.2016 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя : ОСОБА_2
Судді : ОСОБА_4
ОСОБА_3