Справа № 502/2780/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2016 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000512 від 22.07.2015 р. відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугрес Донецької області, росіянина, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 135 КК України

В С Т А Н О В И В:
21.07.2015 року приблизно о 12-ій годині 30 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на присадибній ділянці будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин влаштував сварку з ОСОБА_5 , в ході якої наніс їй один удар кулаком правої руки в ліве око, від чого вона впала на землю, а ОСОБА_6 в цей момент підняв ніж, який випав з нагрудного карману його сорочки на землю, та тримаючи його в правій руці ходів помістити його до кишені. В цей момент ОСОБА_5 нанесла один удар ОСОБА_6 по правій нозі, від чого він впав на неї з ножем у руці та без умислу спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, діючи з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав їй один удар ножем в область тулубу збоку зліва, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани лівої половини грудей і живота, проникаючої в ліву плевральну та черевну порожнину з пошкодженням лівого купола діафрагми і великого сальника, які за критерієм розладу здоров`я та ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв необережне тяжке тілесне ушкодження.

Крім того, 21.07.2015 року близько 12-ї години 30 хвилин ОСОБА_6 розуміючи, що в результаті його незаконних дій потерпіла ОСОБА_5 перебуває у безпорадному і небезпечному для життя стані, витягнув з її тіла ніж, не повідомив відповідні правоохоронні органи про вчинення злочину та, маючи змогу допомогти їй, завідомо залишив потерпілу без надання медичної допомоги та втік з місця вчинення кримінального правопорушення разом зі знаряддям злочину, залишивши потерпілу ОСОБА_5 в небезпеці.

Своїми діями ОСОБА_6 завідомо залишив без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, у разі коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході допиту під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та дав показання, відповідно до яких він в день коли відбулися вказані події, у себе вдома вживав вино разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 . В ході спілкування вона повідомила, що залишила на сусідньому подвір`ї, де проживають Лазаренкови, свій велосипед та попросила ОСОБА_9 забрати його. ОСОБА_9 через город пройшов на сусіднє подвір`я, де його побачила ОСОБА_10 , яка стала кричати на нього, що він без дозволу заходить на їх двір. В ході сварки, що виникла між ними він ударив її кулаком правої руки в ліве око, від чого вона впала на землю. ОСОБА_9 нахилився, щоб її підняти, при цьому у нього з нагрудного карману сорочки випав на землю невеликий ніж, який він використовував у побуті. Маракулін підняв ніж і в цей час потерпіла, лежачи на землі, вдарила його ногою по нозі, від чого він впав на потерпілу з ножем у руці та зачепив її. Після цього він піднявся і побачив, що наближаються родичі потерпілої та побоюючись їх реакції на свої дії, втік з ножем до свого будинку. Зі свого будинку бачив, що потерпілу відвезли до лікарні. Пояснює, що розкаюється у вчиненому та приносить вибачення потерпілій. Заявлений нею цивільний позов визнає у повному обсязі та готовий відшкодувати їй витрати, понесені на лікування.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими судом в ході судового розгляду доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , згідно яких вона знаходилась на городі та обробляла кукурудзу, коли побачила, що на їх подвір`я зайшов сусід ОСОБА_9 . Вона стала висловлювати йому своє обурення з приводу того, що він ходить по їх подвір`ю без дозволу, у відповідь на що він вдарив її кулаком правої руки в ліве око. Від удару вона впала на землю і ОСОБА_9 , якого вона лежачи відштовхнула, впав на неї та в цей момент вона відчула удар ножем в ліву частину тулуба. Коли саме його руках з`явився ніж, вона не пам`ятає, але під час завдання ним удару кулаком, вона його не бачила. Вважає, що удар ножем стався випадково і умислу на спричинення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_9 не було. Після цього він втік до себе додому, а вона зайшла до свого будинку, де притискаючи рану, розбудила свою матір та повідомила їй про те, що сталося. Потім її відвезли до Вилківської міської лікарні, де нею було витрачено на лікування 1970,25 гривень, які вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь при ухваленні вироку.

- заявою ОСОБА_6 від 22.07.2015 р. до Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області про завдання ним з необережності ОСОБА_5 тілесних ушкоджень /а.с. 46/.

- протоколом огляду предмета від 29.09.2015 р. ножа, яким потерпілій було завдано тілесні ушкодження та який добровільно видав ОСОБА_6 /а.с.48-49/.

- квитанцією № 001337 від 21.11.2015 р. про прийняття до камери зберігання речових доказів Кілійського РВ ГУ МВС України в Одеській області фрагментів ножа, належного ОСОБА_6 /а.с. 51/.

- висновком експерта № 84 від 29.09.2015 р. згідно якого: 1. ОСОБА_5 заподіяно одне колото-різане поранення передньої поверхні лівої половини грудей і живота, що проникає в ліву плевральну порожнину і черевну порожнину з пошкодженням лівого купола діафрагми та великого сальника, яке за давністю заподіяння могло бути заподіяно 21.07.2015 року. 2. У ОСОБА_5 колото-різане поранення лівої половини грудей і живота, заподіяне в результаті впливу будь-якого колюче-ріжучого знаряддя, типу ножа, що має ширину клинка в межах до 1,5 см. Могло бути заподіяне і відповідати обставинам, зазначеним у фабулі справи. 3. Заподіяне ОСОБА_5 одне колото-різане поранення передньої поверхні лівої половини грудей і живота, що проникають в ліву плевральну порожнину і черевну порожнину з пошкодженням лівого купола діафрагми та великого сальника, є небезпечним для життя ушкодженням, належить до тяжких тілесних ушкоджень /а.с. 53-54/.

Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для підтвердження вини обвинуваченого.

При цьому суд, вважаючи обраною обвинуваченим тактикою захисту, не приймає до уваги показання обвинуваченого в частині того, що він завідомо залишив потерпілу без допомоги, оскільки побоявся реакції її родичів на його дії, адже поставивши своїми протиправними діями потерпілу в небезпечний для життя стан він був зобов`язаний надати їй допомогу і мав таку змогу, а можливість насильницьких дій з боку родичів потерпілих стосовно нього є лише припущеннями обвинуваченого та не підтверджується жодним доказом.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за:

- ст. 128 КК України, оскільки він скоїв необережне тяжке тілесне ушкодження;

- ч. 1 ст. 135 КК України оскільки він завідомо залишив без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, у разі коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

За сукупністю злочинів суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 128, ч. 1 ст. 135 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:
Обставину, яка обтяжує покарання /ст. 67 КК України/: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, які пом`якшують покарання /ст. 66 КК України/: щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості, що характеризують особу обвинуваченого /а.с. 55-60/, його ставлення до вчинених діянь.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання у вигляді обмеження волі в межах, визначених відповідними санкціями ст. 128 та ч. 1 ст. 135 КК України, а також у відповідності з положеннями ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки обвинуваченим вчинено кримінальні правопорушення, які передбачені різними статтями КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, позицію потерпілої в судових дебатах, яка просила не карати суворо обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку з чим приймає рішення про його звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої підлягає вирішенню з урахуванням відповідних норм діючого законодавства:
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України - матеріальна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що протиправними діями обвинуваченого потерпілій спричинено матеріальну шкоду у вигляді понесених витрат на лікування, що визнається обвинуваченим та в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України в зв`язку з цим не підлягає доказуванню. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, доведеності вини обвинуваченого у завданні шкоди потерпілій та визнання цивільного позову обвинуваченим, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої слід задовольнити у повному обсязі.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 128 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 135 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого призначеного покарання більш суворим призначеним покаранням визначити у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

У відповідності до положень ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , - на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована АДРЕСА_2 , проживаюча в АДРЕСА_2 , - 1970,25 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України речові докази згідно квитанції № 001337 від 21.11.2015 р. знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1