справа № 563/473/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року м. Корець
Корецький районний суд Рівненської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захиника обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого заявила клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи, оскільки у висновку експерта № 640 від 08 липня 2015 року міститься ряд протирічь стосовно ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, механізму його утворення. Також сторона захисту має сумніви стосовно безпосередньої участі експерта під час слідчих експерементів за участю потерпілого та свідків, оскільки відсутні запитання експерта по механізму заподіяння тілесних ушкоджень. Вказує, що ряд протирічь, що зазначенні у клопотанні, які не було усунуто під час допиту та роз`ясненням експерта у судовому засіданні дають підстави для проведення повторної судово-медичної експертизи. Тому з метою об`єктивного встановлення наявності, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , для чого потрібні спеціальні знання, необхідно провести повторну судово-медичну експертизу, оскільки наявні в матеріалах справи висновки експертів з цих питань є сумнівними та недостовірними.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти призначення повторної судово-медичної експертизи, вказуючи, що наявних експертних висновках немає суперечностей. Натомість прокурор заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_7 та клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів. Обгрунтовує заявлені клопотання тим, що вони мають важливе значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 242 КПК України, експертиза проводиться за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Статтею 332 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.
Повторна експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.
Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.
В ухвалі про призначення повторної експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.
Проведення повторної експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові.
У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.
Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.
Оскільки, у висновоку експерта, який був зроблений на досудовому слідстві, та в якому дійсно містяться протиріччя, суд вважає за доцільне призначити по справі повторну судово-медичну експертизу.
Що стосується заявлених клопотань прокурором, то суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються, зокрема значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 7 даної статті, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Прокурором також не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації.
Таким чином, суд прийшов до переконання, що в клопотанні прокурора слід відмовити, як такому, що безпідставно заявлене.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 159, 160, 163-165, 332, 333, 350 КПК України, суд -
Клопотання захисника обвинуваченого - задоволити.
В задоволенні клопотань прокурора - відмовити.
Призначити у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України повторну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне запитання:
1. Чи були заподіяні потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження о 17 год. 30 хв. 07 липня 2015 року?
2. Який характер тілесних ушкоджень та яка їх локалізація?
3. В результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли бути спричинені виявлені тілесні ушкодженні у ОСОБА_6 .?
4. Які характеристики мав тавмуючий чинник ( предмет)?
5. Який безпосередній механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .?
6. Яка давність заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .?
7. Який ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_6 .?
8. Чи відповідає давність нанесених тілесних ушкоджень періоду вказаному в матеріалах кримінального провадження?
9. Чи могли виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження утворитися в результаті вільного падіння лицем вниз (нічком), з положення стоячи на площині з наступним ударянням об неї чи об виступаючі на ній тверді предмети?
10. Чи могли тілесні ушкодження ОСОБА_8 утворитись від різних травмуючих чинників? Якщо так, то розмежувати їх.
Провадження зупинити до проведення судово-медичної експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1