УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/8488/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 199 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
підозрюваної ОСОБА_10 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнакієво Донецької області, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
до 12 листопада 2016 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
Так, у березні-квітні 2014 року у м. Донецьку створено стійке ієрархічне об`єднання - терористичну організацію, так звану Донецьку народну Республіку (далі ДНР), основною метою діяльності якої є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення ДНР.
Також встановлено, що ОСОБА_10 достовірно знаючи, що ДНР, є терористичною організацією, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї діяльності, з серпня 2015 року, перебуваючи у м. Донецьку, добровільно стала одним із активних її учасників, виконуючи обов`язки спеціаліста у відділі законодавчо-аналітичного забезпечення юридичного департаменту незаконно утвореного Фонду державного майна так званої Донецької Народної Республіки.
Так, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, шляхом отримання юридичного контролю над активами суб`єктів господарювання державної власності (державних підприємств, їх об`єднань та дочірніх підприємств) та господарських товариств з корпоративними правами держави, які на даний час перебувають на території проведення антитерористичної операції в окремих районах Донецької області та в подальшому привласнення таких підприємств терористичною організацією Донецька народна республіка, виконуючи покладені на неї обов`язки, ОСОБА_10 діючи умисно, займалась розробкою, реєстрацією та введенням у дію нормативно-правових актів від імені нелегітимного органу так званого Фонду державного майна, зокрема,
-наказу № 28 від 09.06.2015 року Про затвердження Тимчасового положення про порядок передачі в оренду державного майна;
-наказу № 520 від 17.09.2015 року Про затвердження Порядку надання інформації з Єдиного реєстру об`єктів державної власності Фонду державного майна;
-наказу № 601 від 25.09.2015 року Про внесення змін і доповнень до Тимчасового положення про порядок передачі в оренду державного майна;
-наказу № 1145 від 30.11.2015 року Про внесення змін і доповнень до Тимчасового положення про порядок передачі в оренду державного майна;
та інших нормативно-правових документів.
Тобто своїми умисними діями ОСОБА_10 приймала участь та сприяла діяльності терористичної організації, шляхом:
-безпосередньої участі у діяльності нелегітимного органу влади терористичної організації Донецька народна республіка;
-розробки, реєстрації та введення у дію нормативно-правових актів (наказів) від імені нелегітимних органів влади терористичної організації Донецька народна республіка.
12 вересня 2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
13 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 жовтня 2016 року.
07 жовтня 2016 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою, в якому послався на необхідність проведення ряду слідчих дій.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.11.2016 року.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на неможливість зміни ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на її підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину і наявність підстав вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім цього, слідчий суддя також послався на те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 , подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підзахисної. Зазначає, що підозра у вчиненні ОСОБА_10 , кримінального правопорушення не є обгрунтованою зібраними по кримінальному провадженню доказами.На думку апелянта продовження застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу тримання під вартою, є невиправданим оскільки підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має місце проживання в Коростенському районі Житомирської області, займається юридичною практикою в Україні по господарських справах, а в ухвалі суду не зазначені докази того, що ОСОБА_10 має намір переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
До апеляційної скарги захисника, підозрювана ОСОБА_10 внесла доповнення, в яких посилається на вчинення, на її думку неправомірних дій працівниками прокуратури Житомирської області та інших осіб, стосовно власника СП Щорсівський гранітний кар?єр Укооппстачмашу ОСОБА_12 з яким вона перебуває у стосунках цивільного шлюбу, з метою заволодіння вказаним майном, що і є підставою для тримання її під вартою.
Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , та підозрювану ОСОБА_10 , про задоволення апеляційної скарги захисника, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судової провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється чи обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключного у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти можливим ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, передбаченим ст. 177 КПК України і застосовується до особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено основне покарання у вигляді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян.
Відповідно до ст. 199 КПК України у випадку виникнення необхідності продовження строку тримання особи під вартою, прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором подається клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з?явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання особи під вартою є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Таким чином, висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_10 належним чином мотивовані, та підтверджуються наданими матеріалами, в клопотанні подані законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність подальшого тримання під вартою ОСОБА_10 , а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_10 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано продовжив строк її тримання під вартою.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника та доводи, викладені в доповненнях до неї внесених підозрюваною, правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Ухвала слідчого судді є законна і обгрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі адвоката, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2016 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді :