Справа № 197/496/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/5/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороново Синельківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не працючого, не одруженого, раніше судимого: 23.12.2014 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.126 КК України до 100 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 23.12.2014 року Широківським районним судом Дніпропетровської області по ст.126 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, 03.02.2015 р. був узятий на облік до КВІ Широківського району. 10.02.2015 року ОСОБА_4 , під розпис було винесено підписку про те, що він ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений, що у разі порушення порядку та умов відбування покарання, у відношенні останнього буде відкрите кримінальне провадження за ч.2 ст.389 КК України. Також 10.02.2015 року засудженому ОСОБА_4 , на підставі ст.13 КВК України під розпис була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію і призначено йому днем явки 1-й та 3-й понеділок кожного місяця та відібрано пояснення в якому гр-н ОСОБА_4 , зобов`язувався з`являтися на реєстрацію до КВІ Широківського району 1-й та 3-й понеділок кожного місяця, повідомляти про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без дозволу КВІ Широківського району. Цього ж дня ОСОБА_4 , було видане направлення до Шестірнянської сільської ради для відпрацювання громадських робіт, в якому зазначено, що останній повинен приступити до відпрацювання громадських робіт з 12.02.2015 року.

12.02.2015 року Шестірнянська сільська рада повідомила, що засуджений ОСОБА_4 приступив до відпрацювання громадських робіт з 12.02.2015 року.

02.03.2015 року ОСОБА_4 , не з`явився на реєстрацію до КВІ Широківського району без поважної причини та оправдовуючого документу.

03.03.2015 року в телефонному режимі ОСОБА_4 був викликаний до КВІ Широківського району на 04.03.2015 року, але за даним викликом засуджений не з`явився.

05.03.2015 року Шестірнянська сільська рада повідомила, що ОСОБА_4 04.03.2015 року не відпрацьовував громадські роботи, але з 05.03.2015 року приступив до відпрацювання громадських робіт.

06.03.2015 року засудженому ОСОБА_4 направлено виклик до КВІ Широківського району на 10.03.2015 року, але за даним викликом засуджений також не з`явився.

12.03.2015 року Шестірнянська сільська рада повідомила, що ОСОБА_4 10.03.15р., та 11.03.2015 року громадські роботи не відпрацьовував без поважних причин.

12.03.2015 року в телефонному режимі засудженого ОСОБА_4 було викликано до КВІ Широківського району на 13.03.2015 року. За даним викликом засуджений не з`явився.

13.03.2015 року Шестірнянська сільська рада повідомила, що ОСОБА_4 12.03.15р., та 13.03.2015 року громадські роботи не відпрацьовував без поважних причин.

16.03.2015 року засуджений ОСОБА_4 , пояснив, що 04.03.15р., 10.03.15р., 11.03.15р., 12.03.15р., та 13.03.2015 року не відпрацьовував громадські роботи на території Шестірнянської сільської ради, так як не мав бажання, поважних причин щодо не відпрацювання громадських робіт не має. 02.03.2015 року не з`явився на реєстрацію, так як вважав не потрібним. Також засуджений підтвердив, що в телефонному режимі неодноразово викликався до КВІ Широківського району на 04.03.15р., 10.03.15р., 13.03.2015 року, але за даними викликами не з`являвся тому, що не мав бажання та вирішив ухилитися від відбуття даного покарання. На підставі ст.40 ч.1 Кримінально-виконавчого кодексу України 16.03.2015 року ОСОБА_4 , було винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в якому останній попереджався, що у разі подальшого порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт у відношенні нього буде відкрите кримінальне провадження за ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України.

В даних діях засудженого ОСОБА_4 вбачається ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт передбачених ч.3 ст.40 КВК України « ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт є: невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин…»

Також засуджений ОСОБА_4 своїми діями порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт вираженні в не явці на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Широківського району 02.03.2015 року та в не явці за викликами 04.03.15р., 10.03.15р., 13.03.2015 року без поважної причини та оправдовуючого документу.

З 12.02.2015 року по 16.03.2015 року з запланованих 76 годин громадських робіт, засуджений ОСОБА_4 відпрацював 24 години громадських робіт, не відпрацьовано без поважної причини 20 годин громадських робіт, з поважної причини 32 години громадських робіт. Всього не відпрацьовано 76 годин громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст. 389 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та підтвердив час, місце, спосіб та обставини вчинення злочину, викладеного у обвинувальному акті та при цьому пояснив, що він був засуджений в 2014 році до покарання у вигляді громадських робіт, спочатку відпрацьовував громадські роботи, потім не відпрацьовував, частину громадських робіт не відпрацював тому, що хворів, частину не відпрацював без поважних причин, у скоєному розкаюється.

Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений ОСОБА_4 себе винуватим за ч. 2 ст. 389 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, та з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в добровільності їх позиції , на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливим обмежитися допитом обвинуваченого та письмовими матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи вищенаведене, суд вважає доведеною в судовому засіданні повністю винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, за ознаками ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України.
Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, у лікаря психіатра, лікаря нарколога на обліку не перебуває, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
Оскільки прокурор вважає недоцільним зобов`язання органу пробації складання досудової доповіді відповідно до ст. 314-1 КПК України, так як справа призначена до судового розгляду 09.03.2016р. до внесення відповідних змін до КПК України, проти чого не заперечує обвинувачений, суд, враховуючи вищенаведене, а також дослідження зібраних матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, з метою захисту прав людини та забезпечення розгляду справи в розумні строки в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, погоджується з думкою прокурора.
Тому суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого необхідно призначити покарання у вигляді арешту, застосувавши правила ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, не працює, міцні соціальні зв`язки відсутні, раніше судимий, судимость не знята та не погашена, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяцю арешту.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання приєднати частково покарання, не відбуте ним за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року (відповідно до п. 4 ч.1 ст. 72 КК України, де одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт) та остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 1 (одного) місяцю 5 (п`яти) днів арешту.
Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати до Широківського районного суду Дніпропетровської області за викликом, не відлучатися за межі м. Кривого Рогу та Широківського району Дніпропетровської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання. Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпрпетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1