Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві 22 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Саратського районного суду Одеської області від 18 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК України. ОСОБА_4 роз`яснено положення ст. 425 КПК України, якою визначено коло осіб, які мають право подати касаційну скаргу.
ОСОБА_4 повторно звернулася до касаційного суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає про те, що вона є законним представником засудженого ОСОБА_5 , а також просить поновити їй строки касаційного оскарження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження по касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід повернути скаржнику.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу.
Статтею 425 КПК України визначено, що правом на касаційне оскарження судових рішень наділені підозрюваний, обвинувачений, засуджений (виправданий), їх законні представники чи захисники, прокурор, потерпілий чи його представник, цивільний позивач, його представник або законний представник, цивільний відповідач або його представник, законні представники чи захисники неповнолітнього, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру чи особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КПК України якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник.
Як убачається із касаційної скарги та долучених до неї копії судових рішень під час досудового розслідування, розгляду кримінального провадження у місцевому та апеляційному суді не було визначено підстав для залучення засудженому ОСОБА_5 законного представника. Слід зазначити, що ОСОБА_4 , як законний представник засудженого ОСОБА_5 ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанції участі не приймала, а тому посилання її на те, що вона є представником засудженого є безпідставними.
Крім того, ч. 3 ст. 44 КПК України передбачено, що про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.
Так, ОСОБА_4 жодним чином не підтверджено свої повноваження як законного представника засудженого ОСОБА_5 , як це передбачено ч. 3

ст. 44 КПК України.
Отже, ОСОБА_4 жодним чином не підтвердила свої повноваження, а отже вона не є особою, яка має право подати касаційну скаргу, коло яких визначено ст. 425 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п.2 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Повернути ОСОБА_4 касаційну скаргу на вирок Саратського районного суду Одеської області від 18 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3