У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000254 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України -

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні 06.10.2016 року захисником обвинуваченого ОСОБА_7 було заявлено клопотання про доручення органу досудового розслідування повторно провести з ОСОБА_8 слідчий експеримент для перевірки його показів про механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди та призначити по справі повторну комплексну судово-автотехнічну експертизу для з`ясування наступних питань:

1.Чи правомірно прийняття експертом ОСОБА_9 час реакції водія ОСОБА_6 0,3 с.?

2.Чи спроможні з технічної точки зору покази ОСОБА_6 про механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, викладені в описові частині клопотання?

3.Чи міг ОСОБА_6 відповідно до його показань про механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, уникнути зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_10 .

Необхідність призначення повторної комплексної судово-автотехнічної експертизи захисник обґрунтовує наступним. В ході проведення досудового слідства, слідчим була призначена судово-автотехнічна експертиза. Проводячи дослідження, при визначенні швидкості руху автомобіля перед гальмуванням експертом був прийнятий час реакції водія 0,3 с, експерт-автотехнік ОСОБА_9 у висновку № 704 від 21.04.2016 року дійшов до наступних висновків: Перед початком гальмування автомобіль під керуванням ОСОБА_6 рухався зі швидкістю від 88,2 км/год. до 92,1 км/год. Наїзд на ОСОБА_10 відбувся на горизонтальній ділянці дороги в процесі гальмування автомобіля. З технічної точки зору дії ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п. 12.03, 12.4, 12.9 «Б» ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. При керуванні велосипедом ОСОБА_10 повинна була рухатися як можна ближче до правого краю проїжджої частини вул. Ленінградській. В порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_10 направилася до центру проїжджої частини вул. Ленінградської, а потім їхала по другому ряду вулиці, що призвело до аварійної ситуації. З технічної точки зору дії Письменної, які не відповідали вимогам п. 11.14 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

При дачі показань про обставини дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 пояснював наступне: «В ситуації, що склалася, я не міг запобігти ДТП. 28.03.2016 року приблизно о 9 год. 30 хвили, керуючи транспортним засобом ВАЗ-211340-120-22, реєстраційний номер НОМЕР_1 з пасажиром ОСОБА_11 , зі швидкістю 88,2-92,1 км/год., на відстані приблизно 1,2 м-1,5 м від краю проїжджої частини, я рухався по направленню до міста Краматорська. На відстані приблизно 200-300 метрів, я помітив ОСОБА_10 , яка керуючи велосипедом, рухалася в попутному напрямку на відстані приблизно 0,7 метра від краю проїжджої частини дороги. Щоб не зіткнутися, я прийняв вліво к розподільній полосі, а з відстані приблизно 70-100 метрів помітив, як ОСОБА_10 завиляла зі сторони в сторону рулем велосипеду. Перелякавшись, що вона втратить рівновагу та впаде під колеса мого автомобіля, я почав екстрено гальмувати, При цьому, поспішаючи, я не нажав педаль зціплення, що призвело до зупинки роботи двигуна та, відповідно до зупинки обертів коліс. В той час, як мій автомобіль з заглухлим двигуном та загальмованими колесами рухався по інерції вперед, ОСОБА_10 почала рух до центру проїжджої частини, а після цього з невідомої причини почала повертатися назад. Приблизно посередині полоси мого руху, велосипед правою середньою частиною зіткнувся з лівою передньою частиною мого автомобіля, від чого ОСОБА_10 впала та спричинила собі черепно-мозкову травму, від якої тут же померла».

Після того, як в процесі слідчого експерименту ОСОБА_6 дав зазначені показання, слідчий провів певні виміри, дані про які заніс в чернетку та повідомив, що після виготовлення протоколу слідчого експерименту, вони будуть з ним ознайомлені.

В процесі ознайомлення з матеріалами захисник та підозрюваний звернули увагу на висновок комплексної судово-автотехнічної експертизи № 1196 від 25.05.2016 року, в якій експерт ОСОБА_9 зазначив: «показання ОСОБА_6 , викладені слідчим в постанові про призначенні комплексної судово-автотехнічної експертизи про механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди є технічно не спроможні у зв`язку з чим при проведенні експертизи прийматися не будуть».

Ознайомившись з показаннями ОСОБА_6 , викладеними в протоколі слідчого експерименту та в постанові про призначення комплексної авто технічної експертизи, захисник та підозрюваний виявили, що дані показання ОСОБА_6 викладені невірно, а саме: «в розрахунку 5 м на швидкість руху ОСОБА_10 зі слів ОСОБА_6 становила 2,2 сек. В районі будинку № 141, на відстані 0,9 м від незначного скривлення слідів гальмування правого переднього колеса автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , ОСОБА_10 почала виконувати маневр лівого повороту, здійснив при цьому хвильообразні рухи кермом велосипеда вліво та вправо на відстані 0,4-0,5 м. В момент виконання велосипедисткою вказаного маневру автомобіль під керуванням ОСОБА_6 знаходився на відстані 4,8 м. від початку відображеного раніше (відповідно до даних протоколу огляду місця ДТП) сліду гальмування лівого переднього колеса даного автомобіля. Доїхавши до середини проїжджої частини дороги ОСОБА_10 розвернулася та почала повертатися назад, подолавши за 8 секунд шлях приблизно 16,9 м. Помітивши даний маневр, ОСОБА_6 прибіг до екстреного гальмування та проїхав в заторможеному стані до моменту зіткнення приблизно 30 метрів»

Крім того, захисник та його підзахисний не можуть погодитись зі ствердженням слідчого про те. що перед зіткненням ОСОБА_10 проїхала відстань за 8 сек. 16,9 м. Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, загальна ширина проїжджої частини вул. Ленінагрдської становить 12.8 м. Тобто, відстань, яку проїхала ОСОБА_10 до середини проїжджої частини становить 6,4 м. Так як зіткнення велосипеду та автомобіля відбулося посередині полоси руху ОСОБА_6 , то до місця зіткнення ОСОБА_10 проїхала відстань, що дорівнює 3,2 м. Тобто, до місця зіткнення ОСОБА_10 взагалі проїхала відстань, що дорівнює 9,6 м, на яке їй необхідно б було більше часу, ніж зазначив слідчий, що проводив реєстрацію часу руху потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, мотивувавши це тим, що по справі зібрано достатньо доказів на підтвердження провини обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 просив в задоволенні клопотання відмовити.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання захисника відмовити.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника про доручення органу досудового розслідування повторно провести з обвинуваченим ОСОБА_6 слідчий експеримент та призначити по справі повторну комплексну судово-автотехнічну експертизу необхідно відмовити виходячи з наступного.

23 травня 2016 року старшим слідчим по особливо важливим справам відділу слідчого управління головного управління Національної поліції ОСОБА_12 , за участю підозрюваного ОСОБА_6 був проведений слідчий експеримент. При проведенні слідчого експерименту були присутні: обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , поняті, потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 , експерт ОСОБА_9 . Як видно з даного Протоколу обвинувачений ОСОБА_6 докладно розповідав та показував на місцевості, яким чином відбулася дорожньо-транспортна пригода, пояснив, з якою швидкістю рухався він та з якою швидкістю рухалася ОСОБА_10 , яка була вивірена секундоміром «Агат», пояснив, як ОСОБА_10 почала виконувати маневр лівого розвороту, розверталася перед його автомобілем, не дивлячись в його бік, перед початком даного маневру кілька разів вильнула кермом, роблячи хвильові рухи. Коли ОСОБА_10 перетнула суцільну лінію, раптово для нього, не зупиняючись, продовжила даний маневр лівого розвороту, виїжджаючи знову на його полосу руху. При проведенні слідчого експерименту експериментальним шляхом, виходячи з показань ОСОБА_6 , була встановлена швидкість руху ОСОБА_10 відстань, яку вона проїхала.

Кожна сторінка даного протоколу підписана всіма учасниками цієї слідчої дії, ніяких зауважень від учасників слідчої дії, в тому числі від обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_14 , не надійшло. У зв`язку з цим, суд доходить до висновку, що в дорученні органу досудового розслідування про повторне проведення з обвинуваченим ОСОБА_6 слідчого експерименту немає необхідності.

Крім того, по справі було проведено ряд експертиз, про що свідчать відповідні висновки, питання, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні з`ясовані. Ніяких клопотань про проведення повторної експертизи слідчому на стадії досудового слідства заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. 332 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1