Справа №522/ 77 /16-к
Провадження №1-кп/522/ 3 /16
В И Р О К

Іменем України

17.03.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000168 від 23.02.2015 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, Республіка Молдова, молдаванина за національністю, громадянина Республіка Молдова, не працюючого та не навчається, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації на території України, раніше не судимого

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, суд
В С Т А Н О ВИВ:

Як було встановлено та доведено судом в судовому засіданні - 15.05.2015 приблизно о 04.00 годині ОСОБА_5 разом із особою та невстановленою слідством особою, матеріали у відношення яких виділені в окреме провадження, знаходились на вул.Леваневського в м.Одесі, підшукуючи майно, яке можливо викрасти, маючи при собі заздалегідь заготовлену металеву фомку для пошкодження дверей сховищ, де можуть зберігатись цінні речі.

В результаті пошуків вказані особи помітили гараж, розташований в напівпідвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 та вступили в змову на таємне заволодіння цінним майном, яке знаходилось у вказаному гаражі, розуміючи, що проникнути у вказане приміщення можливо лише шляхом пошкодження ролетних воріт, які ведуть до вказаного сховища.

Діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 та не встановлена слідством особа переконались, що за їх діями ніхто не спостерігає після чого діючи таємно за допомогою металевої фомки і застосування фізичної сили пошкодили ролетні ворота, відкривши їх , та отримали змогу проникнути до вказаного сховища.

В результаті пошуків у вказаному приміщенні ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа помітили велосипед марки "Келліс" яким вирішили таємно заволодіти.

Заволодівши в результаті вищеописаних спільних дій вказаним велосипедом, та завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 4000 грн., ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, продавши велосипеди їх знайомому ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у сховище.

Крім того, 30.09.2015 приблизно о 03 годині 00 хвилин дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та неповнолітній ОСОБА_5 проходили по АДРЕСА_3 в пошуках цінних речей, які можливо викрасти з метою подальшого продажу. Проходячи повз огорожу будинку АДРЕСА_4 , зазначена особа підтягнувся на ній і помітив на веранді вказаного будинку велосипеди, які належали мешканці вказаного будинку ОСОБА_8 , які вирішив таємно викрасти.

З цією метою вказана особа розуміючи, що сам він не зможе викрасти три велосипеди, запропонував іншій особі та ОСОБА_5 таємно заволодіти вказаним чужим майном за попередньою змовою групою осіб.

При цьому зазначена особа, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою особою, з метою втягування його у злочинну діяльність вплинув на нього, запевнивши, що через нічний час їх дії ніхто не помітить, а тому вони не будуть покарані за вчинення злочину, а також пообіцяв, що після продажу велосипедів частину коштів вони дадуть йому. Внаслідок вказаних навмисних дій зазначена особа викликав у неповнолітнього ОСОБА_5 бажання прийняти безпосередню участь у вчиненні крадіжки велосипедів, отримавши його згоду на вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

З метою реалізації свого злочинного умислу та діючи повторно та за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, вказані особи і ОСОБА_5 домовились, що у той час як ОСОБА_5 буде знаходитись при вході у двір і буде спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою попередити спільників у разі небезпеки бути викритими, у той час як дві вказані особи безпосередньо заволодіють вказаними трьома велосипедами.

Реалізуючи свій злочинний намір згідно вказаного плану, у той час як ОСОБА_5 спостерігав за навколишньою обстановкою при вході у двір, вказані особи переконавшись, що їх дії залишаться непоміченими для оточуючих та за допомогою фізичної сили відкрили ролетні ворота вказаного подвір`я і проникли на територію двору будинку АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої спільні злочинні дії вказані особи з веранди вказаного будинку таємно заволоділи велосипедом марки «Азімут» вартістю 3990 гривень, велосипедом марки «ТХЕД» вартістю 3999 гривень та велосипедом марки «Старт-шосе» вартістю 2000 гривень

Заволодівши внаслідок вчинення спільних дій вказаними велосипедами та завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 9989 гривень, дві вказані особи та ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, продавши велосипеди їх знайомому ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Обвинувачений ОСОБА_5 викладені вище в описовій частині вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорював. При цьому зазначив, що ініціаторами їх скоєння були вказані повнолітні особи, а він просто не міг відмовити їм в участі кражах, хоча особисто він нічого не крав, знаходився в стороні з метою повідомлення про можливу небезпеку. Просив не лишати його свободи.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має намір відшкодувати спричинену майнову шкоду.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_5 , наявність пом`якшуючих обставин, наявність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України. Крім того, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ст.ст. 75, 104 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 11634 гривень, визнаний обвинуваченим ОСОБА_5 задовольнити та відшкодувати вказану матеріальну шкоду від ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 .

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 128, 349, 368-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років, позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років, позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчою інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 11634 (одинадцять тисяч шістсот тридцять чотири) гривень задовольнити та відшкодувати вказану матеріальну шкоду від ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 .

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілим, захиснику, обвинуваченому.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

17.03.2016