Дата документу 30.08.2016
Справа № 509/1718/16-к

У Х В А Л А
30 серпня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 ч.1 КК України,
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються, як зазначено в обвинувальному акті, в тому, що 02 грудня 2011 року ОСОБА_6 , маючи при собі документи на вигадане прізвище ОСОБА_8 , заїхав на складську базу №12, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова, на якій в період часу з 09-00 годин до 12-00 годин, в його транспортний засіб «Рено АЕ385» було завантажено товар, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 223440 грн., а саме - товарну продукцію у вигляді чоловічої білизни, яка знаходилася у 50 картонних коробках, приблизними розмірами 1м х 0,7м х 0,8м, для перевезення до м.Луганська.
Заволодівши шляхом обману вказаною товарною продукцією, ОСОБА_6 вирішив її позбутися. З цією метою він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 , якому запропонував придбати цю товарну продукцію, на що той дав згоду.
В телефонній розмові ОСОБА_6 та ОСОБА_10 оговорили місце зустрічі, а саме - вул.Тираспольске шоссе в м.Одесі.
Після цього вони спільно перевантажили весь товар в автомобіль ОСОБА_7 «Фредлайнер» та роз`їхалися.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в великих розмірах.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.198 КК України, як придбання та збут майна, одержаного злочинним шляхом.
Прокурор ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_9 , який проживає в м.Луганську, будучи належним чином сповіщеним про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в тому числі через засіб масової інформації, в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, в зв`язку із чим, за згодою усіх учасників судового провадження, судом було прийняте рішення про проведення підготовчого судового засідання в його відсутності.
Суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на наступне.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшають покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Всупереч вказаним вимогам Закону в обвинувальному акті не зазначені мета та мотив, з яких діяв обвинувачений ОСОБА_6 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті.
Правова кваліфікація дій обох обвинувачених не є чітко визначеною, з урахуванням положень статей Кримінального кодексу України, у порушенні яких вони обвинувачуються, що призвело до неконкретизованого та суперечливого обвинувачення, яке грубо порушує право обвинувачених на захист та є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Так, дії обвинувачених кваліфіковано за нормами, які не існують в Кримінальному кодексі України.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за частиною першою статті 198 Кримінального кодексу України, тоді як частина перша в цій статті відсутня.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано як придбання та збут майна, одержаного злочинним шляхом, тоді як статтею 198 Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність передбачена за заздалегідь не обіцяне придбання та збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано як заволодіння майном, тоді як статтею 190 Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність передбачена за заволодіння майном, яке є чужим.
В обвинувальному акті неконкретно визначений предмет злочинного посягання.
Так, в обвинувальному акті зазначено, що цим предметом є товарна продукція у вигляді чоловічої білизни, загальною вартістю 223440 грн.
Однак обвинувачення в цій частині є неконкретним.
Відсутність в обвинувальному акті докладного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, на думку суду, свідчить про неконкретність висунутого обвинувачення та про порушення права обвинувачених на захист.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.
В порушення вищезазначених вимог Закону в обвинувальному акті не вказане конкретне місце народження обвинуваченого ОСОБА_7 , а лише зазначено, що він є уродженцем Дніпропетровської області.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.
В порушення вищезазначених вимог закону обвинувальний акт не містить відомостей про місце народження потерпілого ОСОБА_9 .
Обвинувальний акт не відповідає вимогам закону в частині відсутності мокрої печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт.
Вказані порушення кримінального та кримінального процесуального закону є суттєвими та такими, що унеможливлюють ухвалення судом законного та обґрунтованого судового рішення в даному кримінальному провадженні.
Керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України,
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 ч.1 КК України, повернути до Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Копії ухвали вручити (надіслати) учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя