Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/811/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника Кіровоградської ВК № 6 ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому матеріали стосовно засудженого ОСОБА_9 за його апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2016 року якою засудженому відмовлено в задоволені подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

В С Т А Н О В И Л А:
Адміністрація Кіровоградської виправної колонії №6 та спостережна комісія при Кіровоградському міському виконавчому комітеті звернулись до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням поро заміну засудженому ОСОБА_9 не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Клопотання мотивували тим, що засуджений станом на 11.05.2016 року відбув ? частину строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, позитивно себе зарекомендував тому на підставі ст.82 КК України, ст.130 КВК України йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2016 року в задоволенні подання про заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, за вироком від 19.12.2014 року Петрівського районного суду Кіровоградської області засуджений за статтями 187 ч.1, 185 ч.2,3, 395, 70 КК України, які відносяться до категорії тяжкого та середньої тяжкості, раніше звільнявся умовно достроково. За період відбування покарання з 09.02.2015року мав 1 заохочення застосоване 12.04.2016року, стягнень не має. Відповідно до подання засуджений ОСОБА_9 з січня 2016 року працевлаштований в ремонтнобудівельній бригаді будівельником, до праці ставиться сумлінно, вчасно виконує покладені на нього завдання.

Як зазначає суд дане твердження спростовується довідкою про заробітну плату, згідно якої засуджений оплатно не працював, а також індивідуальною програмою соціально виховної та психологічної роботи із засудженим від 25.03.2016року, в якій зазначено «Відношення до праці» не працює, «Поведінка по відношенню до персоналу» - інколи конфліктний. Відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України відпрацював 148 годин з 09.02.2015року. Позови не погашені.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та обставина, що останній проявляв сумлінне ставлення до праці та виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою подане клопотання задовольнити та замінити йому не відбуту частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі. В обґрунтування свого прохання зазначає, що посилання суду на те, що він не довів своє виправлення, що є конфліктною особою не підтверджується матеріалами, оскільки такі дані в справі відсутні. Крім того, суд не заслухав з цього приводу представника ВК № 6.

Заслухавши суддю доповідача, засудженого та представника Кіровоградської ВК №6, які підтримали вимоги. поданої апеляції ОСОБА_9 , висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно частин 1 та 3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02р. №2 «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Однак, суд першої інстанції не врахував вказані вимоги закону.
Так, суд першої інстанції відмовляючи в задоволені подання про заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання більш м`яким зазначає, що відповідно подання засуджений ОСОБА_9 з січня 2016 року працевлаштований в ремонтнобудівельній бригаді будівельником, до праці ставиться сумлінно, вчасно виконує покладені на нього завдання. Дане твердження суд спростовує довідкою про заробітну плату, згідно якої засуджений оплатно не працював.

Однак, судом першої інстанції залишено поза увагою довідку адміністрації установи відповідно якої за весь час утримання ОСОБА_9 залучається до суспільно-корисної праці, в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Також засуджений залучається до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. З 09.02.2015 року по даний час відпрацював 148 годин згідно п.5 ст. 118 КВК України (а.п.5).
Крім того, як на підставу при відмові в задоволені подання, суд послався на індивідуальну програму соціально виховної та психологічної роботи із засудженим від 25.03.2016року, в якій зазначено «Відношення до праці» не працює, «Поведінка по відношенню до персоналу» - інколи конфліктний. Позови не погашені.

Однак, вказане будь-якими наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, сама індивідуальна програма соціально виховної та психологічної роботи із засудженим від 25.03.2016року чи її копія в матеріалах справи відсутні. Навпаки в матеріалах справи наявна характеристика-висновок психолога ВК №6 відповідно якої засуджений ОСОБА_9 характеризується з позитивної сторони та в якій зазначені судом вище обставини щодо індивідуальної програми соціально виховної та психологічної роботи із засудженим, не відображені. Згідно матеріалів справи засуджений позову не має, а має лише судові витрати в сумі 686,15 грн., які зобов`язується надалі відшкодовувати.
Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції виклав в ухвалі висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Із подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, характеристики та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 за останнім вироком засуджений до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі кінець відбування якого настає 11.03.2018 року.
Засуджений характеризується з позитивної сторони, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, вчасно виконує покладені на нього завдання, дотримується правил техніки безпеки праці, має добру поведінку за що був 1 раз заохочений. Стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в охайному стані. Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, виписує газети, читає літературу, бере участь в організації виховних заходів, у роботі самодіяльних організацій та у реалізації програм диференційного виховного впливу «Професія». Підтримує зв`язки з родичами, згідно вироку суду позову не має, судові витрати в сумі 686,15 грн. має наміри надалі відшкодовувати. Під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував, стосовно скоєного злочину розкаявся, призначену судом міру покарання вважає справедливою. Також засуджений залучається до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, відпрацював 148 годин згідно п.5 ст. 118 КВК України.
Відповідно характеристики-висновку психолога ВК №6 засуджений ОСОБА_9 також характеризується з позитивної сторони.

Враховуючи зазначене колегія судді погоджується з висновком адміністрації Кіровоградської виправної колонії № 6 та спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті про те, що засуджений ОСОБА_9 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, тому на підставі ст. 82 КК України, ст. 130 КВК України, засудженому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

За наведених обставин подання адміністрації Кіровоградської виправної колонії № 6 та спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті про заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання більш м`яким та вимоги апеляційної скарги засудженого, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 82 КК України, 537, 539,407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від18 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Подання адміністрації Кіровоградської виправної колонії № 6 та спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті щодо ОСОБА_9 задовольнити.

Засудженому ОСОБА_9 замінити невідбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі на більш м`який у виді обмеження волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2