Справа № 1-130/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2011 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Замченко А. О.

при секретарі Дейнеці Л.О.,

з участю прокурора Топоркової О.Б.,

потерпілого ОСОБА_1,

законного представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого на посаді сівальника у ТОВ «Довіра-06», раніше судимого:

04 березня 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

судимість не знята й непогашена,

за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2011 року біля 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходилися на території ТОВ «Довіра-06», розташованого в с. Павлівки Білопільського району. Коли ОСОБА_1 поклав свій мобільний телефон «Самсунг GT-С 3200» на бетонну плиту закинутого силосного сховища, у ОСОБА_3 виник умисел скоїти крадіжку зазначеного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до бетонної плити і, користуючись тим, що ОСОБА_1 не дивиться за своїм телефоном, оскільки зайнятий особистими справами, таємно викрав мобільний телефон «Самсунг GT-С 3200», вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи від 16 травня 2011 року №1262 становить 554 грн. Крім того, у телефоні була флеш-карта обємом памяті 4 Гб та сим-карта мобільного оператора «Київстар «Діджус», вартість яких відповідно становить 80 грн. і 25 грн. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 майнову шкоду на загальну суму 659 грн. Викрадене майно підсудний використав у своїх корисних цілях.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_3 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 03 квітня 2011 року він разом із ОСОБА_1 знаходився на силосному сховищі в с. Павлівки, де останній поклав на бетонну плиту свій мобільний телефон «Самсунг GT-С 3200». Помітивши це у нього виник умисел скоїти крадіжку телефону. Він підійшов до бетонної плити та, користуючись тим, що ОСОБА_1 не дивиться за своїм телефоном, поклав його собі в кишеню, після чого продовжив займатися особистими справами. Коли ОСОБА_1 почав шукати свій телефон, він не сказав йому, що викрав його. Наприкінці квітня він продав викрадений телефон ОСОБА_4 за 350 грн. Флеш-карту і сім-карту, які були в телефоні, він залишив собі. Після того як він продав телефон до нього прийшли батьки ОСОБА_1 з вимогою повернути флеш-карту, але він у скоєнні крадіжки не зізнався.

Покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За таких обставин суд дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має не зняту та непогашену судимість, на утриманні має дружину, яка являється інвалідом ІІІ групи та перебуває на 16 тижні вагітності; обставини, що помякшують покарання щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, у ході судового слідства не встановлено.

Тому суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного ОСОБА_3 та попередження нових злочинів буде покарання у виді арешту.

Підлягають стягненню з підсудного кошти у сумі 112 грн. 56 коп. за проведення експертизи, проти чого ОСОБА_3 не заперечував (а. с. 76).

Речові докази: мобільний телефон, флеш-карту і сім-карту, які зберігаються у потерпілого, залишити останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд.

Строк покарання відраховувати з дня затримання та поміщення ОСОБА_3 до ІТТ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області 112 грн. 56 коп. (а. с. 76).

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг GT-С 3200», флеш-карту обємом памяті 4 Гб та сим-карту мобільного оператора «Київстар «Діджус», які зберігаються у ОСОБА_1, залишити останньому (а. с. 83).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: