солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулася до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність компетентних осіб Генеральної прокуратури України, які відомості за її заявою-повідомленням про злочин не внесли в ЄРДР за фактом на її думку вчинення протиправних дій суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 за ч.2 ст.28 ч.2 ст.307-1 КК України, мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, заявник стверджує, що в своїй заяві-повідомленні про кримінальне правопорушення вона вважає, що суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 втрутилася в автоматизовану систему документообігу суду та надала вказівки щодо нездійснення розподілу скарг ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 для визначення слідчого судді після реєстрації її в канцелярії суду, а замість того винесла на думку заявника незаконно 8 ухвал, в яких скопіювала текст всіх скарг про залишення скарг без задоволення.

Про розгляд скарги були повідомлені завчасно і заявник, і особа, бездіяльність якої оскаржується, про що свідчать зворотні повідомлення, які повернулися на адресу слідчого судді.

28.09.2016 надійшло клопотання заявника про розгляд скарги за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України участь слідчого чи прокурора також є не обов`язковою.

Дослідивши матеріали за скаргою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 05.05.2016 звернулася до ГП України із заявою щодо можливих неправомірних дій з боку судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 . Зміст заяви полягає в наведенні останньої восьми рішень, які ухвалені ОСОБА_4 , з якими заявник категорично не погоджується, стверджуючи що суддя незаконно відмовила в задоволенні її скарг, наслідком чого і стали ці рішення. Крім того, наводить відомості про те, що зазначена суддя, за її переконанням втрутилася в систему автоматизованого розподілу справ між суддями, при цьому конкретні обставини останнього взагалі не наводить.

В той же час, дані про те, що відомості за заявою ОСОБА_3 уповноваженими особами ГПУ до ЄРДР були внесені відсутні.

Слідчий суддя вважає, що такі дії ГПУ відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України)

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до ГПУ ОСОБА_3 заява названа нею як «повідомлення про кримінальне правопорушення», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, за викладених заявником обставин. Зміст заяви зводиться лише до незгоди заявника з ухваленими рішеннями суду, що нею не заперечується, однак така незгода сама по собі не тягне за собою обов`язкову реєстрацію вищезазначеної заяви в ЄРДР.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України і розкриття змісту цих понять зводиться в тому числі і у виявленні поваги до постановлених судом будь-якої юрисдикції і ланки судової системи рішень за надання реальної можливості їх оскарження у передбаченому відповідним законом порядку.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємними складовими їхнього статусу та гарантуються Конституцією та законами України.

Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Недопустимо втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, прояв неповаги до суду та встановлено відповідальності за такі діяння.

Недоторканність суддів не є особистим привілеєм, а як один з елементів статусу суддів має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя незалежним, неупередженим і справедливим судом. При чому заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання посади судді (статті 3, 8, 55 Конституції України)

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Заява про вчинення ймовірного злочину професійним суддею в тому кожному разі, коли та чи інша особа не погоджується із рішенням суду, є прямою загрозою незалежності судової влади. Будь-яких інших обґрунтувань своєї заяви заявником слідчому судді не наведено.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для кваліфікації бездіяльності уповноважених осіб ГПУ по невнесенню відповідних відомостей за заявою ОСОБА_3 в ЄРДР як протиправної.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1