Справа № 760/5313/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність детектива НАБ України щодо неповернення тимчасово вилученого майна

Вимоги скарги мотивовані тим, що 05 липня 2016 року в межах кримінального провадження, відомості якого внесені В ЄРДР за № 0000005 від 08 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, детективами Національного бюро Другого відділу детективів Головного Підрозділу було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , з яким у ТОВ «Завод Укрреммаш», де ОСОБА_3 є фінансовим директором, укладено договір оренди.

Обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року, якою надано дозвіл на обшук та вилучення документів, що посвідчують фінансово-господарські відносини ДП «УПП ДАЗТ України» або філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Українська залізниця» з ТОВ «Торг-ІНВЕСТ», ТОВ «ВЕК-ПЛЮС» та іншими підприємствами, печаток, комп`ютерної техніки, носіїв інформації, а також грошових коштів, банківських карток, майна, речей і цінностей, здобутих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У порушення вимог вказаної ухвали слідчого судді про виявлення та вилучення саме вказаних в ній предметів та документів та вимог ч. 5 ст. 236 КПК України про проведення обшуку в обсязі, необхідному для досягнення його мети, під час проведення вищевказаного обшуку було також вилучено належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Samsung Duos». Мобільний телефон знаходився в кишені ОСОБА_3 під час обшуку, він не має жодного відношення до вищевказаного кримінального провадження та не є вилученим законом з обігу.

Після проведення обшуку, в ході якого були відшукані і вилучені документи, речі та предмети, які не були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді, детектив повинен був не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке не було перераховано в ухвалі про надання дозволу на обшук, або повернути його особі, у якої воно було вилучено.

Виходячи зі змісту ухвали, ні ТОВ «Завод Укрреммаш», ні особисто ОСОБА_3 не мають жодного відношення до подій, викладених в описовій частині ухвали про надання дозволу на обшук.

Вважає, що неповернення майна, що не було зазначене в ухвалі слідчого судді порушує права ОСОБА_3 та просить визнати протиправною бездіяльність детектива НАБ України щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язати повернути його власнику.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 підтримала подану скаргу та просила її задовольнити з наведених у скарзі підстав.

Детектив НАБ України, що включений до групи детективів, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000005 від 08 грудня 2015 року, вважав, що скарга не підлягає задоволенню. Надав суду письмові заперечення та пояснив, що обшук проводився в квартирі, яка належить ОСОБА_4 , який за даними досудового розслідування здійснював фактичний контроль над суб`єктами господарювання, за допомогою яких було здійснено привласнення коштів державного підприємства. Про можливість вилучення мобільних телефонів було зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук. Крім того, вилучений у ОСОБА_3 мобільний телефон постановою детектива від 07 липня 2016 року визнано речовим доказом.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається скаржник, обґрунтовуючи свої доводи, вбачається наступне.

У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що 26 червня 2016 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

05 липня 2016 року на підставі цієї ухвали був проведений обшук у зазначеній квартирі. Під час проведення обшуку детективами НАБ України було вилучено речі, зокрема, і мобільний телефон марки «Samsung Duos», який ОСОБА_3 просить йому повернути.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року вбачається, що дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_1 наданий з метою відшукання, виявлення та вилучення, зокрема, і мобільних телефонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ч. 2 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З наданою слідчому судді копії постанови про визнання речових доказів від 07 липня 2016 року вбачається, що зазначений у скарзі мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000005 від 08 грудня 2015 року.

З огляду на наведене, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 100, 110, 171, 236, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)