Справа № 450/2749/15-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/345/16 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження № 450/2749/15-к про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мозолівка Бережанського району Тернопільської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_7
за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2016 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 4000 грн. відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 27 вересня 2015 року близько 22 год. 30 хв. на узбіччі автодороги Київ Чоп між населеними пунктами с. Пасіки Зубрицькі та с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області таємно викрав з належного на праві власності ОСОБА_10 транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 ТС майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: чоловічу сумку вартістю 300 грн, в якій знаходились зарядний пристрій до телефону марки «Нокіа Х1» вартістю 80 грн, ніж металевий розкладний вартістю 200 грн, 14 ключів по 30 грн загальною вартістю всього 420 грн, гроші в сумі 18800 грн, паспорт громадянина України, закордонний паспорт, посвідчення водія, посвідчення тракториста і три свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, а всього майна на загальну суму 19800 грн.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, цивільний позов задоволити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що призначене покарання є надто м`яким, судом не наведено переконливих доказів застосування найнижчої міри покарання, передбаченої санкцією ч.1 ст. 185 КК України; судом не обґрунтовано та не вмотивовано у вироку невідшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, не взято до уваги й те, що він тривалий час залишався без засобів до існування, оскільки автомобіль є єдиним джерелом його доходу. Він заявив цивільний позов, оскільки працює водієм та внаслідок викрадення документів тривалий час був без роботи та засобів до існування, вимушений був позичати у ОСОБА_11 гроші в сумі 5000 грн та у ОСОБА_12 в сумі 1500 грн; витратив кошти на дорогу: 1600 грн на поїздку з обвинуваченим до м. Тернополя, 1000 грн на поїздки до м. Пустомити під час досудового розслідування та судового розгляду. Крім того йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 12000 грн., так як він переніс душевні страждання, доклав зусиль для організації свого життя, що негативно вплинуло на ситуацію в його сім`ї.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_8 подану ним апеляційну скаргу підтримав лише в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди; просить вирок змінити, стягнувши з обвинуваченого на його користь 12000 грн відшкодування моральної шкоди; в частині призначеного обвинуваченому покарання у виді штрафу вирок суду просить залишити без зміни.
Обвинувачений ОСОБА_7 погодився з уточненими апеляційними вимогами потерпілого, згідний відшкодувати ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в розмірі 12000 грн.
Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_8 , сторону обвинувачення та сторону захисту, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і вмотивованим.
Покарання призначене обвинуваченому з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину; обране з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, розкаявся у вчиненому, повернув потерпілому викрадені речі (крім зарядного пристрою до телефону), що суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання; а також судом враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і цей вид та розмір покарання при апеляційному розгляді апелянт не оспорив.
Разом з тим, на думку колегії суддів, суд при вирішенні цивільного позову ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди не в повній мірі врахував характер та обсяг моральних страждань потерпілого.
Згідно з роз`ясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Винними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, що їх зазнав потерпілий в зв`язку з викраденням його речей, у зв`язку з чим ОСОБА_8 тривалий час не працював та залишався без засобів до існування, витрачав значний час та докладав додаткові зусилля для відновлення звичного способу та організації свого життя. З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, порушення звичного способу та ритму життя ОСОБА_8 , завдана останньому моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 12000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Вказану суму слід стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 , збільшивши суму стягнення та змінивши в цій частині вирок.
У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задоволити частково.
Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині вирішення цивільного позову.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 12000 (дванадцять тисяч) грн відшкодування моральної шкоди.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .