Справа № 161/3761/16-к
Провадження № 1-кп/161/254/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 25 квітня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000143 від 23 лютого 2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, вихованням в неповній сім`ї, не маючого утриманців, з задовільним станом здоров`я, зареєстрованим місцем проживання та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника служби справи дітей ОСОБА_6 ,

представника кримінальної поліції ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
Біля 23-тьої години 30 хвилин 22 лютого 2016 року, ОСОБА_3 , являючись неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з умислом на незаконне заволодіння майном, проник на територію садиби АДРЕСА_3 , власником якої являється ОСОБА_5 , та шляхом відкриття вхідних дверей, проник в приміщення сараю, звідки таємно, викрав чуже майно, а саме: три мішки з пшеницею, загальною вагою 150 кілограм, вартістю по 3 гривень 60 копійок за кілограм, а всього майна на загальну суму 540 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні, ОСОБА_3 , свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав частково та показав, що шукаючи воду для автомобіля, зайшов в сарай, на якому були відчинені двері, побачивши там мішки з пшеницею, взяв три мішки, заніс до машини та в подальшому продав зерно, підтвердивши при цьому час та місце скоєння злочину, відповідно до зазначених в обвинуваченні, визнавши при цьому розмір заподіяної майнової шкоди, однак, заперечивши проникнення в приміщення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що з сараю, двері якого на ніч закрила на металеву петлю та фіксувала металевим штиром, вночі, на той час невідомі особи, викрали три мішки з пшеницею, підтвердивши дату вчинення кримінального правопорушення відповідно до обвинувачення.

Також, ОСОБА_5 показала, що майнова шкода відшкодована в повному обсязі.

З протоколу огляду місця події від 23 лютого 2016 року, встановлено, що двері сараю зачиняються на металеву петлю, яка фіксується металевим штиром (а.с.31-35).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що разом з ОСОБА_3 на його автомобілі зупинились в с.Вигуричі, оскільки закипіла в радіаторі вода, а тому ОСОБА_11 пішов шукати воду, а повернувшись приніс три мішка зерна.

Покази потерпілої ОСОБА_5 суд визнав правдивими, оскільки вони дані логічно, послідовно, об`єктивно підтверджуються протоколом огляду місця події, та узгоджуються щодо найменування викраденого майна та розміру заподіяної шкоди з показами ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_12 , довідкою про вартість викраденого майна.

Разом з тим, суд встановив, що доводи ОСОБА_3 щодо відсутності в його діях ознаки проникнення в приміщення не відповідають дійсності, оскільки проникнення у приміщення є незаконне вторгнення будь-яким способом із застосуванням засобів подолання перешкод, або без їх використання.
Суд, встановив, що ОСОБА_3 за ознаками приміщення для господарських потреб, без дозволу ОСОБА_5 , відчинивши двері, незаконно проник в приміщення та скоїв крадіжку майна.
Разом з тим, відповідно до ст.485 КПК України, суд дослідив докази стосовно обставин, що підлягають встановленню в справах про злочини неповнолітніх.

Згідно паспорта ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.37).

З показів свідка ОСОБА_8 - законного представника неповнолітнього, суд встановив, що неповнолітній виховувався в не повній сім`ї, його поведінка дома та за місцем навчання хороша, піддається вихованню, відсутній негативний вплив з боку інших осіб поза межами дому.

З акту обстеження суд встановив, що ОСОБА_3 проживає в хороших умовах, створені матір`ю належні умови для розвитку та навчання (а.с.43).

Зазначені обставини проживання ОСОБА_3 підтвердила в судовому засіданні представник служби у справах дітей ОСОБА_6 ..

Згідно акту медичного освідування в ОСОБА_3 задовільний стан здоров`я та нормальний загальний розвиток (а.с. 40).

Відповідно до характеристики Чаруківської сільської ради ОСОБА_3 характеризується позитивно (а.с.60).

Згідно довідки інформаційного центру ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с.38).

Разом з тим, представник кримінальної поліції у справах неповнолітніх ОСОБА_7 підтвердила, що ОСОБА_3 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався.

Судом не встановлено наявність дорослих підмовників, які втягнули неповнолітнього в злочинну діяльність.

Таким чином, суд на підставі аналізу поданих доказів встановив, що вина ОСОБА_3 в скоєнні злочину доведена повністю.

Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення в приміщення.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає відшкодування шкоди, та вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставини, що обтяжують покарання суд не встановив.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як тяжкого, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, частковим визнанням своєї вини, вважає, що для виправлення та перевиховання йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ст.75,104 КК України, суд враховуючи, що ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тяжкість скоєного злочину, особу винного, який вперше скоїв кримінальне правопорушення, матір яка відповідально ставиться до виховання неповнолітнього, виключно позитивну характеристику з місця проживання, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд, вважає, що відповідно до ст.ст.177,178, 179 КПК України, для забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до даного вироку, при доведеній вині в межах обвинувачення по даній справі, з врахуванням тяжкості призначеного покарання у виді позбавлення волі, віку, стану здоров`я, приходить до висновку, що до набрання вироку законної сили, слід обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.368,370,371,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

До набрання вироку законної сили обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, не відлучатись з с.Чаруків, Луцького району, Волинської області без дозволу суду, залишити без зміни.
На вирок може бути подана апеляція через Луцький міськрайонний суд в апеляційний суд Волинської області, протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1