Справа №345/3399/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.02.2016 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря cудового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лішня Дрогобицького району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, неодруженого, непрацюючого, несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення за таких обставин.
29 липня 2015 року близько 16 год. ОСОБА_4 діючи з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до одного із гаражів, які знаходяться по АДРЕСА_2 та належать ОСОБА_6 , де пошкодив металеві ворота та проник всередину. Перебуваючи в гаражі, ОСОБА_4 побачив металеві труби, 10 з яких переніс у заздалегідь визначене місце, однак свій злочинний умисел на заволодіння викраденим майном не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на місці вчинення злочину. Всього ОСОБА_4 намагався таємно викрасти 10 металевих труб, 6 із яких довжиною 1,5 м діаметром 120 мм та вагою 29 кг. кожна по ціні 24,5 грн. за 1 кг. та 4 труби довжиною 1,20 м діаметром 150 мм та вагою 27 кг. кожна по ціні 24,6 грн. за 1 кг., а всього на загальну суму 6919,80 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнав своєї вини у висунутому обвинуваченні та пояснив, що 29 липня 2015 року близько 16 год. 00хв. він, після проведення ремонтних робіт по місцю проживання, виносив сміття на сміттєзвалище, яке знаходиться на території гаражів. Проходячи повз територію гаражів, він почув, що його покликали по імені і зупинився. В цей час до нього підбігли ОСОБА_9 та його син - ОСОБА_10 і, нічого не питаючись, обоє почали наносити йому удари, від чого він впав на землю. Пізніше підійшов ОСОБА_11 , який попросив його не бити та викликати працівників міліції. По приїзду останні наділи на нього наручники та відвезли у відділ, де говорили, щоб він признався в тому, що намагався викрасти труби з гаража.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у замаху на крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення, доводиться сукупністю досліджених в ході судового провадження доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що у його власності знаходяться гаражі близько 15 шт., що розташовані в АДРЕСА_2 , які він у 2000 році викупив у колгоспі та приватизував. Згодом в семи із них він поставив металеві ворота, які закривались на колодку і в даних гаражних приміщеннях він зберігав різні запчастини та інше майно, яке становило для нього матеріальну цінність.
29 липня 2015 року близько 16год.15хв. він разом із сином ОСОБА_8 на його автомобілі приїхали на територію гаражів. Коли вийшли із машини, то почули сильний гуркіт металу, який лунав із території, де розміщені гаражі. Він із сином вирішили зайти на територію з різних сторін. Зайшовши на територію, він побачив, як ОСОБА_4 зігнувся біля воріт гаражу, де наявний отвір, через який почав висувати металеву трубу та поставив її біля воріт поруч ще із однією трубою. Після цього, обвинувачений взяв трубу і відніс в кінець гаражів, де знаходились ще декілька труб, які належали йому та були витягнуті з гаражного приміщення. Бачив, що на той момент у ОСОБА_4 на руках були матерчаті рукавиці. В цей час обвинувачений, повертаючись до гаражу, почув шум з тієї сторони звідки йшов син ОСОБА_8 і почав бігти в його (потерпілого) сторону, де він його затримав та викликав працівників міліції.
Із показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що його батько ОСОБА_6 має у власності гаражі близько 15 шт., що розташовані в АДРЕСА_2 . Вказані гаражні приміщення не охороняються, однак вони навколо від дороги викопали рів, що унеможливлює заїзд машиною на територію гаражів. Згодом на семи гаражах, де зберігалося майно, були поставлені ворота. 29 липня 2015 року близько 16год. 15хв. він разом із батьком - ОСОБА_6 на своєму автомобілі приїхали на територію гаражів. Коли вийшли із машини то почули сильний гуркіт металу, який лунав із території, де розміщені гаражі. Він із батьком вирішили зайти на територію з різних сторін. Зайшовши на територію, він побачив, як ОСОБА_4 ішов з металевою трубою в протилежному напрямку і на декілька секунд пропав із поля зору. Після чого обвинувачений почав іти в зустрічному до нього напрямку, однак вже без труби. У ОСОБА_4 на руках були матерчаті рукавиці і, побачивши його, він почав тікати в протилежну сторону, де був затриманий батьком ОСОБА_6 . Про даний факт повідомили працівників міліції.
Показаннями судового експерта ОСОБА_12 про те, що 29 липня 2015 року близько 18 год. під час огляду місця події саме із гаражу з пошкодженими дверима, з якого по поясненнях потерпілого намагалися вчинити крадіжку, з його участю було виявлено та вилучено слід взуття на відрізку дактилоскопічної плівки. Проведення судової експертизи було доручено йому та надано на експертизу: 1) слід взуття на відрізку дактилоскопічної плівки; 2) пара взуття в полімерному пакеті, добровільно видана ОСОБА_4 . Підтвердив свою присутність при складанні протоколу огляду місця події від 29.07.2015 року. Припускає, що не підписав даний протокол, оскільки після виявлення та вилучення сліду взуття відразу поїхав на інший виклик.
Із показань свідка ОСОБА_13 старшого слідчого СВ Калуського МВ УМВС вбачається, що протокол огляду місця події від 29.07.2015 року складався в присутності понятих та за участю експерта НДЕКЦ ОСОБА_12 . Саме із гаража з пошкодженими дверима, біля якого по поясненнях потерпілого намагався вчинити крадіжку труб обвинувачений, з участю експерта ОСОБА_12 було виявлено та вилучено слід взуття на відрізку дактилоскопічної плівки, що і зазначено в даному протоколі. Припускає, що експерт не підписав даний протокол, оскільки після виявлення та вилучення сліду взуття поїхав раніше з об`єктом дослідження. Прізвища та адреса понятих записувала із їх слів.
Показання потерпілого, вищевказаних свідків та експерта суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи, так як вони об`єктивно підтверджуються іншими доказами, які досліджені в ході судового розгляду.
Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 29.07.2015 року та фототаблицями до нього, з якого вбачається місце скоєння злочину. Цим протоколом огляду місця події було вилучено: 10 металевих труб, які потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що вони його та передано останньому на зберігання; із гаража з пошкодженими дверима вилучений слід, який зафіксований відрізок темної дактилоплівки та поміщений в спеціальний пакет НДЕКЦ (а.с.161-167 ).
Згідно даних власноручно написаної заяви ОСОБА_4 від 29.07.2015 року та протоколу огляду речей від 30.07.2015 року вбачається, що в приміщенні кабінету Калуського МВ УМВС ним добровільно видано працівникам міліції матерчаті рукавиці оранжевого кольору з прорезиновими вкладками чорного кольору 1 пару та 1 пару взуття чорного кольору з білою підошвою (а.с. 148,149 ).
Відповідно до постанови від 30.07.2015 року визнано речовими доказами добровільно видані ОСОБА_4 речі, а саме: матерчаті рукавиці, кросівки чорного кольору (а.с.138).
В судовому засіданні при огляді речового доказу кросівок, ОСОБА_4 підтверджено, що це його взуття, яке ним було добровільно видано 29.07.2015 року в приміщенні Калуського МВ УМВС і в них він був в цей день коли його затримали потерпілі біля гаражів.
Відповідно до висновку експерта №212 від 12.08.2015 року слід взуття розміром 90х70мм, що на відрізку темної дактилоскопічної плівки, вилучений 29.07.2015 року по факту крадіжки з гаражу ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , залишений слід взуття з аналогічною будовою підошви, як взуття, добровільно виданого ОСОБА_4 (а.с.152-158 ).
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, а тому суд визнає їх достовірними, належними та допустимими. Не довіряти їм у суду немає підстав. Суд вважає, що ними вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена у повному обсязі. Покликання обвинуваченого на його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення суд до уваги не приймає, оскільки його позиція суперечить фактичним обставинам справи та спростовується доказами, зібраними по справі, які визнані судом належними та допустимими.
Заяву власноручно написану потерпілим ОСОБА_6 (а.с.137) про надання працівникам міліції металевого лому, який ним був виявлений біля гаражу 29.07.2015 року, протокол огляду предмету, а саме: металевого лому від 04.08.2015 року та постанову про визнання речовими доказами від 21.08.2015 року, виданий потерпілим металевий лом (а.с.135,136), суд визнає об`єктивно неспроможними, оскільки в протоколі огляду місця події від 20.07.2015 року обставини вилучення металевого лому не зазначені. Фактично через тиждень потерпілий ОСОБА_6 представив металевий лом у Калуський МР УМВС, повідомивши, що знайшов його на місці події.
Щодо твердження захисника про те, що протокол місця події від 29.07.2015 року є неналежним доказам по справі, зокрема: не конкретизовано, де саме вилучено експертом слід взуття, відсутнє посилання на прив`язку до будь-якого елементу гаража; протокол не підписаний експертом ОСОБА_12 та понятими, а тому є похідним і в свою чергу тягне неналежність як доказу - висновок експерта №212, слід зазначити, що відповідно до ст.237 КПК України при проведенні огляду місця події дозволяється вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження. Протоколом огляду місця події від 29.07.2015 року із гаража з пошкодженими дверима вилучений, оглянутий слід взуття, який зафіксований на відрізку темної дактилоскопічної плівки та поміщений в пакет НДЕКЦ спеціалістом ОСОБА_12 . В подальшому на підставі постанови слідчого була проведена експертиза сліду взуття, вилученого з місця події, і кросівок, добровільно виданою ОСОБА_4 та складено висновок експерта №212 від 12.08.2015 року. В судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтвердив свою присутність при складанні протоколу огляду місця події, а також те, що з його участю вилучено, описано та опечатано, у передбаченому діючим законодавством порядку, слід взуття. Ствердив,що в висновку експерта від 14.08.2015 року № 212 він помилково вказав, що кросівки обвинуваченого ОСОБА_4 було вилучено в помешканні ОСОБА_14 що в смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району. Отже, судом при вилученні та визнанні речовим доказом - сліду взуття, не було встановлено будь-яких порушень і він визнаний належним та допустимим доказом у даній кримінальній справі.
Щодо покликання захисника на те, що є суперечності між даними зазначеними в протоколі огляду місця події щодо розміру, вагою кількістю викрадених металевих труб та їх передачі потерпілому, то ця позиція є об`єктивно неспроможною. Оскільки, згідно постанови про визнання речовими доказами від 30.07.2015 року, вилучені в ході огляду місця події 10 металевих труб вагою 282 кг. і вони ж передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , що підтверджується його письмовою заявою (а.с.159,160 ).
Доводи захисника про те, що в висновку експерта від 14.08.2015 року №212 (а.с.152) , проведено експертом ОСОБА_12 вказано, що взуття при обшуку вилучено в АДРЕСА_3 , не ґрунтується на матеріалах справи та спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами- постановою про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання та заявою про добровільну видачу взуття (а.с. 138,148).
Покликання ОСОБА_4 на те, що його потерпілий ОСОБА_6 разом з свідком ОСОБА_8 побили 29.07.2015 року, коли він проходив територію гаражів, суд не бере до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах. Зокрема, наявність у нього тілесних ушкоджень, або звернення у медичні заклади не підтверджено обвинуваченим будь-якими медичними документами.
Таким чином, невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчи-нені кримінального правопорушення за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, суд розцінює як ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеним висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у інше приміщення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі вину обставини, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, добровільне відшкодування заподіяних збитків, тяжких наслідків від злочину не наступило.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить.
Наведені обставини та дані про особу винного ОСОБА_4 істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд, виходячи з принципу достатності та відповідності покарання, вважає за можливе призначити покарання згідно правил ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.
Суд вважає необґрунтованим вимогу потерпілого про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 20 615 грн. з огляду на наступне. У даному кримінальному провадженні встановлено, що потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на 6919,80 грн. внаслідок замаху на таємне викрадення 10 металевих труб. Вилучені на місці злочину10 труб вартістю 6919.80 грн. визнані речовими доказами, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , що підтверджується його розпискою (а.с.160). Вказаний речовий доказ -10 металевих труб суд повертає потерпілому, а тому слід вважати, що заподіяні злочином збитки потерпілому відшкодовано.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимоги розумності та справедливості, враховуючи характер вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, а також матеріального забезпечення обвинуваченого та стану його здоров`я. А тому з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 слід стягнути 510 грн. моральної шкоди, а також 487,20 грн. судового збору та 4107.20 грн. за надання юридичної допомоги ( а.с.28, 30,183,184 ). Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 306,90 грн. в дохід держави за проведення експертизи (а.с.25 ).
Питання речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені покарання, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий термін один рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи .
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 510 грн. моральної шкоди , 487,20 грн. судового збору а також 4107,20 грн. за надання юридичної допомоги (а.с.28,30,183,184).
Стягнути з ОСОБА_4 306,90 гривень в дохід держави за проведення експертизи (а.с.25 ).
Речові докази: - 10 металевих труб, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_15 передати за належністю (а.с. 159-160);
-матерчаті рукавиці, кросівки чорного кольору з білою підошвою та мобільний телефон марки «Самсунг», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області передати обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю (а.с. 47);
-металевий лом, який виданий ОСОБА_6 05.08.2015 року та зберігається в камері речових доказів Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області- знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення через Калуський міськрайонний суд.

Суддя