Справа № 541/1296/16-к
Провадження № 1-кп/541/132/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Липове Срібнянського району Чернігівської області, громадянки України, пенсіонерки, вдови, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 5 травня 2016 року, близько 9 години 09 хвилин, перебуваючи приміщенні магазину № 131 ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», розташованого по вул. Гоголя, 98/6 в м.Миргороді Полтавської області, виявила що у потерпілої ОСОБА_4 випав на підлогу гаманець. Діючи з корисливих мотивів, маючи намір на викрадення чужого майна, користуючись тим, що за нею ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, ОСОБА_5 підняла з підлоги виявлений нею гаманець, вартістю 67 грн. 80 коп., в якому знаходилися гроші в сумі 189 грн. 29 коп., та поклала до своєї корзини з продуктами, викравши таким чином майно потерпілої на загальну суму 257 грн. 09 коп., після чого з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, по суті обвинувачення пояснила, що 5 травня 2016 року вранці вона пішла в магазин «Сільпо» за покупками. Поклавши в корзину деякі продукти, вона стояла біля стійки з яйцями і чекала, коли працівниця магазину викладе яйця у лотки. Раптом вона побачила, що на підлозі лежить гаманець, який схожий на той, що раніше вкрали у неї на ринку. Вона ногою відштовхнула гаманець в сторону, потім повернулась до своєї корзини, взяла її, підійшла до гаманця і підняла його. Побачивши, що це не її гаманець, вона все ж поклала його в свою корзину під продукти, потім набрала яєць і пішла на касу, де розрахувалась і пішла додому. По дорозі зайшла до магазину щоб купити цукерок і в зв`язку з тим, що у її гаманці були великі купюри, з яких у продавця не було решти, вона взяла 50 грн. із знайденого гаманця. Коли вона прийшла додому то побачила в цьому гаманці пенсійне посвідчення потерпілої і вирішила наступного дня віднести його до управління Пенсійного фонду, але наступного дня вона поїхала на город садити картоплю, а після обіду їй зателефонував дільничний інспектор і запросив до відділу поліції, де її звинуватили в крадіжці гаманця. Вважала, що у крадіжці вона не винна, тому що не витягувала гаманець з кишені потерпілої, а знайшла його на підлозі, при цьому вона не бачила, як він випав.

Незважаючи на невизнання вини, винність ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй діяння підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні повідомила, що на початку травня 2016 року вранці вона прийшла в магазин «Сільпо» за продуктами. Коли вона набирала яйця з лотків у пакети, то тримала свій гаманець, в якому було 189 грн., пенсійне посвідчення та дисконтні картки, під рукою і не відчула, як він у неї випав, а виявила його відсутність вже біля каси. Повернувшись до стійки з яйцями, біля якої перебувало дві або три жінки, вона спитала їх про гаманець, але ті відповіли що його не бачили. Тоді вона залишила свої покупки на касі, сходила додому за грошима та, розрахувавшись, пішла до виходу. В цей час охоронці магазину повідомили їй, що вони можуть подивитись, що сталося, за допомогою камер відеоспостереження. Вона погодилась і залишилась чекати. Через деякий час до неї вийшли охоронці і повідомили, що її гаманець підібрала якась жінка та щоб вона зверталась до поліції, що вона і зробила. Пізніше працівники поліції повернули їй гаманець, в якому не вистачало 50 грн., які їй потім повернула обвинувачена. На даний час претензій до обвинуваченої вона не має, просить її суворо не карати;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 6 травня 2016 року, згідно якого прийнято заяву від потерпілої ОСОБА_4 про крадіжку у неї гаманця;

- заявою ОСОБА_5 від 06.05.2016 року про добровільну видачу гаманця з грошима, який вона підібрала в магазині «Сільпо» 05.05.2016р.;

- протоколом огляду речей від 06.05.2016 року, згідно якого оглянуто та вилучено виданий ОСОБА_5 гаманець та його вміст;

- висновком експерта № 181 від 12.05.2016 року про вартість гаманця потерпілої ОСОБА_4 , яка становить 67,80 грн.;

- протоколом огляду документа та перегляду відеозапису від 18.05.2016 року, згідно якого оглянуто копії фіскальних чеків магазину № 131 ТОВ «ФОЗЗИ-ФУД» («Сільпо»), в одному з яких, датованому 05.05.2016р., о 9 годині 19 хвилин зафіксовано розрахунок особою на прізвище ОСОБА_6 , а також оглянуто компакт-диск, наданий начальником охорони магазину № 131 ТОВ «ФОЗЗИ-ФУД», з двома відеозаписами, на одному з яких зафіксовано, як обвинувачена заволодіває гаманцем потерпілої, а на іншому як вона проходить через касу та залишає приміщення магазину.

Суд критично ставиться до тверджень обвинуваченої про те, що вона не викрадала гаманець потерпілої а знайшла його, оскільки, як вбачається з переглянутого в судовому засіданні вищезгаданого відеозапису з камер спостереження магазину № 131 ТОВ «ФОЗЗИ-ФУД» («Сільпо»), обвинувачена усвідомлювала, що гаманець, який вона побачила на підлозі, належить потерпілій, тому що він лежав безпосередньо біля неї і інших осіб поряд не було, відсуваючи ногою гаманець в сторону під морозильний прилавок обвинувачена спостерігала за потерпілою і перед тим як повернутись до прилавку з яйцями приховала гаманець під продуктами у своїй корзині, а коли побачила, що потерпіла швидко повертається до місця, де випав гаманець, почала відходити в сторону, але все одно повинна була почути, як потерпіла питала про свій гаманець, проте пішла далі. При цьому між падінням гаманця і поверненням потерпілої з метою його пошуку пройшло близько двох хвилин. Обвинувачена не вжила жодних заходів щодо встановлення власника гаманця та в подальшому використала гроші, які перебували в ньому, для розрахунку за товар у магазині. Крім зазначеного відеозапису вказані обставини частково підтверджуються показаннями у судовому засіданні потерпілої та обвинуваченої.

За нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права. Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі, і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, або ж, у разі появи власника з метою поновлення свого права володіння майном, умисно перешкоджала йому в цьому, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. Якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником: у подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Такий висновок щодо застосування норми права міститься у постанові Верховного Суду України від 11.12.2014 року в справі № 5-23кс14 і, відповідно до ч.1 ст.458 КПК України є обов`язковим для всіх судів загальної юрисдикції.
Таким чином, в зв`язку з відсутністю умов, за яких привласнений обвинуваченою гаманець може вважатися знахідкою, суд вважає, що діяння ОСОБА_5 , що виразилось у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_4 мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 винна у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Cуд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, вартість викраденого, особу ОСОБА_5 , яка характеризується позитивно, є пенсіонеркою, особою похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, обставину, що пом`якшує покарання, можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, вважає за необхідне призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі, а саме у вигляді штрафу.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 351,84 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити наступним чином:

- жіночий гаманець, гроші в сумі 132,29 грн., пенсійне посвідчення НОМЕР_1 , три дисконтні картки магазину «Фуршет», дисконтну картку магазину «Сільпо», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у власності останньої;
- компакт-диск з відеозаписами та копії фіскальних чеків зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (П`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 850 грн. (Вісімсот п`ятдесят гривень).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 351,84 грн. (Триста п`ятдесят одну гривню 84 коп.) у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази у провадженні:

- жіночий гаманець, гроші в сумі 132,29 грн., пенсійне посвідчення НОМЕР_1 , три дисконтні картки магазину «Фуршет», дисконтну картку магазину «Сільпо», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у власності останньої;
- компакт-диск з відеозаписами та копії фіскальних чеків зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у строк 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1