Справа № 191/3054/15-к
Провадження № 1-кп/191/17/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001523 від 17.08.2015 року відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кочережки, Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

представника цивільного позивача - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , який був офіційно працевлаштованим в ПрАТ «Агро - Союз» юридична адреса: 52511, України, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Майське, пров. Радгоспний, 5, на посаді машиніста екскаватора, перебуваючи на території двору вказаного підприємства, в період часу починаючи з 03.08.2015 року по 17.08.2015 року, маючи умисел на таємне, умисне, на власну користь викрадення майна, а саме дизельного палива з трактору - екскаватору марки АТЕК, що є його робочим транспортним засобом, реалізуючи свій єдиний злочинний намір, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та тим, що він має безперешкодний доступ до вказаного транспортного засобу, з метою власного збагачення, починаючи з 03.08.2015 року по 17.08.2015 року, шляхом зливання з баку в каністри, таємно, умисно, на власну користь, викрав дизельне паливо вагою 50 кг, за ціною 19 гривень 50 копійок за 1 кілограм, загальною вартістю 975 гривень.

Своїми діями які виразились в таємному викраденні чужого майна ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток ПрАТ «Агро - Союз» на суму 975 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, та пояснив суду фактичні обставини справи, щодо вчиненого ним протиправного діяння, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно зі ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставини, які відповідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - судом не встановлені.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий, повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 статті 185 КК України.

Під час судового розгляду, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що також, при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає можливим від відбування призначеного ОСОБА_3 покарання звільнити с застосуванням ст.75, 76 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7) ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст. ст. 99,100, 374,377 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ,визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1( одного) року позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1( один) рік.

На підставі п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 - не обиралась.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а для засудженого - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1