У Х В А Л А
Іменем України
30 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, відповідно до якого просить скасувати арешт майна, а саме: грошові кошти ОСОБА_4 у сумі 17 050 доларів США, 410 євро, вилучених 13.03.2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфу № 73.00.001128 від 26.01.2015 р. знаходився в користуванні громадянина ОСОБА_4 накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2015 р. по справі № 757/8602/15-к у кримінальному провадженні № 0000029

Клопотання мотивоване наступним. В ході проведення досудового розслідування за місцем проживання підзахисного проводився обшук, 01.09.2015 року ОСОБА_4 , викликався на допит та був допитаний. З часу заведення кримінального провадження від 18 лютого 2015 року та з часу ухвалення рішення про накладення арешту, яке відбулось 18 березня 215 року минуло вже більш ніж пів року. В той же час в рамках кримінального провадження № 0000029, за яким здійснювалось розслідування Головним слідчим управлінням СБ України у м. Києві та Київській області, та здійснюється розслідування слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 не повідомлявся про підозру, не було пред`явлено обвинувачення. Що свідчить про помилковість попередніх висновків слідчого щодо причетності підзахисного до здійснення кримінального правопорушення. Враховуючи те, що арешт був накладений в якості запобіжного заходу, мета якого була захист майна від відчуження для забезпечення подальшого з`ясування обставин скоєного правопорушення, вважає, той факт що подальше розслідування стосовно ОСОБА_4 не дало жодного результату, в застосуванні цього заходу, як забезпечення, відпала потреба. В той же час банківський сейф за своєю суттю є сховищем особистих речей орендатора. Та на відміну від слідства, ними нами надано достовірні докази, що підтверджують джерело надходження грошових коштів, яке має особистий характер грошових коштів, не пов`язаний з фіктивним підприємництвом за ознаками якого заведене кримінальне провадження. Грошові кошти, що знаходяться в сейфі задекларовані у встановленому законом порядку про що Державною податковою інспекцією надано довідку про надану декларацію про майновий стан і доходи. Так, доходи ОСОБА_4 , у 2013 році склали 2 536 315 грн. та сплачено податків 25 973 грн. 51 коп. Задекларована сума є більшою ніж та що була арештові у банківському сейфі, та повністю підтверджує її. За таких обставин вважає, що в застосуванні арешту на майно ОСОБА_4 , а саме грошові кошти у сумі 17 050 доларів США, 410 євро, вилучених 13.03.2015 року в індивідуальному банківському сейфі № 205 р., накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року по справі № 757/8602/15-к відпала потреба, він є цілком необґрунтованим та підлягає скасуванню.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно має бути повернуто заявникові для подання до належного суду у зв`язку із наступним.

Як свідчать матеріали клопотання, арешт на грошові кошти було накладено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 18 березня 2015 р. за клопотанням старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київської області ОСОБА_5 з урахуванням територіальної юрисдикції органу досудового слідства.

Арешт майна застосовано в межах проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000029 відкритого від 18.02.2015.

Приписами ч. 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Такими заходами є, зокрема, арешт майна, відповідно до ч. 2 ст. 131 УПК України.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 132 КПК України Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

В свою чергу статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявником до клопотання доказів, які б свідчили зміни територіальної юрисдикції органу досудового розслідування в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000029 від 18.02.2015 або перебування справи в стадії судового провадження у Шевченківському районному суді м. Києва не надано.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в розумінні положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, підстави для розгляду клопотання Шевченківським районним судом м. Києва відсутні.

Керуючись ст. ст. 131,132,170,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді про відмову у скасуванні арешту безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя