печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з вилучених грошових коштів.

В обґрунтування вимог клопотання представник заявника зазначає, що арешт накладено на грошові кошти, які не мають жодного відношення до досудового розслідування кримінального провадження №0000136.
Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання.
Слідчий повторно в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання встановлено, що СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 внесеному до ЄРДР 17 червня 2015 року за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на вилучені грошові кошти.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави тимчасового вилучення майна, а саме, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, тобто застосування норми вилученого майна можливе відносно підозрюваного до вирішення питання про арешт цього майна або його повернення, при цьому можливість визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом, норми КПК не передбачають, тому це не може бути підставою для його арешту.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає, що неявка особи за клопотанням якої було накладено арешт, на думку слідчого судді, свідчить про те, що в накладенні арешту відпала потреба, також слідчим суддею взято до уваги зміст судових рішень, наданих представником, які вказують на незаконність накладення арешту на майно, належність майна відповідним особам на законних підставах.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 п.1 ст. 174 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року № 757/48934/15-к, а саме:
-на вилучені грошові кошти в сумі 309 280 (триста дев`ять тисяч двісті вісімдесят) доларів США, які належать ОСОБА_4 ;
-вилучені грошові кошти в сумі 4710 (чотири тисячі сімсот десять) доларів США, 200 (двісті) євро та 129000 (сто двадцять дев`ять) тисяч гривень, які належать ОСОБА_5 ;
-вилучені грошові кошти в сумі 18 153 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят три) долара США та 72000 (сімдесят дві тисячі) гривень, які належать ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1