Справа № 743/330/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/724/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571, за апеляційною скаргою прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури із внесеними змінами першого заступника прокурора Чернігівської області на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 26 жовтня 2011 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.69; ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.69, ст.70 КК України до 6 місяців 1 дня позбавлення волі, покарання відбув,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця смт. Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_8 визнаний винним у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат 429 грн. 66 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат 429 грн. 66 коп.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурором Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури була подана апеляційна скарга в якій він просить скасувати його у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених і у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким обвинуваченим призначити покарання у виді реального позбавлення волі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано тяжкість скоєного кримінального правопорушення, те що обвинувачені зобов`язувалися відшкодувати потерпілій завдані збитки, однак цього не зробили та мають вкрай негативні характеристики. Крім того, зазначає, що судом безпідставно виключено кваліфікуючу ознаку дій обох обвинувачених вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

В доповненнях та змінах до апеляційної скарги перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду в зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального кодексу, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування вимог зазначає, що місцевим судом у вироку лише вказано, що під час вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими були викрадені товарно-матеріальні цінності та грошові кошти на загальну суму без зазначення переліку та вартості викраденого майна, що може суттєво вплинути на можливість потерпілої реалізувати своє право на стягнення збитків в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції встановив, що 11 грудня 2015 року близько 00 години ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_8 , обоє перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з використанням лому, шляхом зламу трьох навісних замків, проникли до приміщення кафетерію, розташованого на АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, чим спричинили фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 майнову шкоду, в розмірі 7125 грн. 50 коп.

11 грудня 2015 року близько 00 години ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_7 , обоє перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з використанням лому, шляхом зламу трьох навісних замків, проникли до приміщення кафетерію, розташованого на АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, чим спричинили фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 майнову шкоду, в розмірі 7125 грн. 50 коп.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури із внесеними змінами першого заступника прокурора Чернігівської області, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в разі визнання особи винуватою, в вироку суду має бути зазначено, зокрема, формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, також мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймались такі рішення.

Однак суд першої інстанції таких вимог закону не дотримався. Як видно з обвинувального акту, в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення викладені із зазначенням переліку та вартості викраденого майна та грошових коштів.

Разом з тим, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції, формулюючи обвинувачення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яке він вважав доведеним, з власної ініціативи, без зміни прокурором обвинувачення в суді, виклав зміст вищевказаних обставин, вказавши, що останніми викрадено товарно-матеріальні цінності та гроші на загальну суму 7125,50 грн.

Колегія суддів вважає, що відсутність чіткого сформульованого обвинувачення в даному провадженні порушує один з основних конституційних принципів права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, позбавляє права обвинуваченого знати, в яких конкретно діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, подальшій можливості викладення своїх показань, заперечень, в тому числі щодо прийнятих процесуальних рішень, а також позбавляло місцевий суд належним чином встановити істину в кримінальному провадженні та відповідно до приписів ч. 1 ст. 348 КПК України, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення. Визначення неконкретного обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суперечить загальним засадам кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, яке знаходить свій прояв не лише в наданні можливості обвинуваченому мати захисника, а й можливості реалізувати інші надані йому права, зокрема право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Крім того, враховуючи, що в рамках кримінального провадження потерпілою цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків заявлено не було, колегія суддів вважає, що в майбутньому це може суттєво вплинути на можливість потерпілої реалізувати своє право на стягнення збитків в порядку цивільного судочинства.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до положень ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки передбачені ст.420 КПК України підстави для ухвалення апеляційним судом свого вироку відсутні, апеляційну скаргу слід задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та призначити по справі новий судовий розгляд.

Згідно з вимогами ст. 415 ч. 2 КК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність чи покарання. Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури та змінах до вказаної апеляційної скарги першого заступника прокурора Чернігівської області, зокрема, щодо м`якості призначеного обвинуваченим покарання, підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури із внесеними змінами першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити частково, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4