Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/102/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олевська кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Житомира, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна середня, не працюючого, одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину) передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
23 травня 2015 року близько 00 годин ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклихособистих неприязних стосунків наблизився до ОСОБА_7 та умисно наніс йому 1 удар кулаком руки в обличчя, від чого останній втратив рівновагута впав на землю і втратив свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_8 численні удари руками та ногами по різних частинах тіла,спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: крововиливу під тверду мозкову оболонку, що ускладнилася набряком та дислокацією головного мозку, саден на голові, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, та множинних саден на тулубі, верхніх та нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав повністю та показав, що 23 травня 2015 року близько 00 годин він з метою з`ясування стосунків з Препеліцею Серджіо Іоном, який співмешкає з ОСОБА_9 , фізично її принижує, нічого не робить, прибув до будинку останньої по АДРЕСА_2 з метою його виховання. Розмова з ОСОБА_8 переросла у суперечку під час чого він запропонував ОСОБА_8 вийти з будинку на вулицю для подальшої розмови, що останній виконав. Перебуваючи на подвір`ї біля будинку ОСОБА_9 , ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_7 та умисно наніс йому 1 удар кулаком руки в обличчя, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю, а він наніс ОСОБА_8 численні удари руками та ногами по різних частинах тіла. У вчиненому щиро кається.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи даних на обвинуваченого.
Суд, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставин обтяжуючих відповідальність обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною пом`якшуючою відповідальність обвинуваченого, суд вважає щире каяття .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, його вік, думку потерпілого який в заяві зазначив, що він претензій до обвинуваченого не має і не настоює на покаранні поєднаному з позбавленням волі, переконав суд що більше не вчинить нового злочину, суд вважає обрати йому покарання у виді позбавлення волі та враховуючи те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі та без ізоляції від суспільства, суд вважає за доцільне на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, яке у даному разі є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374, КПК України,
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України і обрати йому міру покарання у виді п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки і шість місяців, поклавши на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу ОСОБА_4 змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.
ОСОБА_4 звільнити з під варти із залу суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Житомирської області через Олевський райсуд на протязі тридцяти діб з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1