АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 р.,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 р. відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого ВП №4 Шевченківського УП ГУНП У м. Києві ОСОБА_7 від 04 липня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання, та зобов`язання вчинити дії.
Крім того, апелянт зазначив, що ухвалу слідчого судді було постановлено без його виклику, а копію оскаржуваної ухвали він отримав 30 серпня 2016 року.
У судове засідання прокурор, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин своєї неявки не надали.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , ухвалу постановлено без його виклику, а копію оскаржуваної ухвали він отримав 30 серпня 2016 року, тоді як подав апеляційну скаргу 02 вересня 2016 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу у строк, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом для оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, підстави для вирішення питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження відсутні.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Постановою слідчого ВП №4 Шевченківського УП ГУНП У м. Києві ОСОБА_7 від 04 липня 2016 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що наведені у клопотанні ОСОБА_5 вимоги про залучення до участі у кримінальному провадженні у якості захисника та надання матеріалів для ознайомлення, за своїм змістом не є слідчою (розшуковою) дією або негласною слідчою дією, а тому відповідна постанова слідчого про відмову у задоволенні такого клопотання не може бути оскаржена у порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що подана захисником ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 скарга про зобов`язання слідчого залучити до участіу кримінальному провадженні захисника та надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження не може бути предметом розгляду під час досудового розслідування у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки залучення захисника та надавання матеріалів для ознайомлення не є слідчими (розшуковими) чи негласними слідчими (розшуковими) діями в розумінні ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 246 КПК України, які розкривають поняття та зміст цих дій.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення про відмову у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року- без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3