Справа № 495/1401/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000124 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великомар`янівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середньотехнічна, розлученого, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей 2011 року народження та 2015 року народження, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2016 року приблизно о 16.00 годині, точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, з мотивів неприязних стосунків через уявну причетність останнього до викрадення речей, умисно наніс кулаком правої руки два удари в область обличчя останнього, чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 8 від 09 лютого 2016 року у потерпілого ОСОБА_5 є тілесне ушкодження закритий перелом кісток носа з синцями в повіках очей, як результат травмуючої дії тупого предмету, на що вказує характер тілесного ушкодження, та яке викликає розлад здоров`я більше 6-ти і не більше 21-го дня, у відповідності до п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні

обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Із потерпілим ОСОБА_6 він проживає по сусідству та являються родичами. 14.01.2016 року, виявивши крадіжку речей у своєму будинку, пішов до потерпілого ОСОБА_5 , який був у нього в гостях напередодні 13.01.2016 року, та хотів розібратись з приводу крадіжки. Прийшовши до потерпілого ОСОБА_5 , між ними відбулась сварка, в ході якої він, не втримавши емоцій, наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів в область обличчя, після чого пішов додому. Потерпілий претензій будь-якого характеру до нього не заявляв. Намагався мирним шляхом вирішити питання про врегулювання конфлікту, але потерпілий не приходить до згоди. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати. Просив призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії за ст. 125 ч. 2 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення; тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, розлучений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2011 року народження та 2015 року народження, не працює, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся в скоєному, на стадії досудового розслідування і в судовому засіданні давав правдиві показання.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді громадських робіт.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ