АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/8606/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/262/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0003186 від 06.11.2015ор. на вирок Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, українки, розлученої, із середньою спеціальною освітою, на утриманні має неповнолітню дитину дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
потерпіла ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи фактично встановлені судом обставини, кваліфікацію кримінального правопорушення, просить вирок суду від 10.02.2016р. відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи. В іншій частині вирок залишити без змін.
Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою у пред`явленому обвинувачені та призначено покарання за ст.187 ч.1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання в частині позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України покладено на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 859 грн. 32 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертиз.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі в обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що відповідно до вимог ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1 та 2 ч.1 ст.66 КК України, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Апелянт також вказує, що згідно з вироком суду обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , визнано: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставини, що обтяжують покарання, які передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено. Тому вважає, що покарання слід було призначити за правилами ст.69-1 КК України.

Крім того, зазначає, що санкція ч.1 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тому максимальне покарання, яке повинно бути призначене ОСОБА_6 із застосуванням ст.69-1 КК України, повинно бути не більше 4 років 6 місяців позбавлення волі.

За вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 06.11.2015р. приблизно о 19-40 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, маючи при собі кухонний ніж довжиною 324 мм з пластиковою рукояткою чорного кольору, який вона взяла для цієї мети за місцем свого проживання, прийшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого поблизу будинку АДРЕСА_3 , який в той момент працював та мав вільний доступ для покупців, перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, керуючись наміром на заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, напала на продавця магазину ОСОБА_9 , яка в той момент перебувала на своєму робочому місці та демонструючи заздалегідь приготовлений ніж, що потерпіла сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, висловила вимогу передати їй грошові кошти, які малися в касі магазину, однак ОСОБА_9 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 стала здійснювати їй активний спротив та разом з іншими громадянами затримала останню на місці вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_6 , з метою подолання опору ОСОБА_9 та досягнення своєї злочинної мети, умисно спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та правого плеча, саден обличчя, різаних ран лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2379 від 10.11.2015 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вищезазначені діяння вчинені ОСОБА_6 були кваліфіковані за ст.187 ч.1 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав апеляційну скаргу прокурора задовольнити, змінити вирок суду першої інстанції в частині призначено покарання, шляхом призначення покарання ОСОБА_6 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, застосувавши положення ст.69-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду в судовому засіданні покладалась на розсуд суду при вирішенні питання щодо можливості призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ст.69-1 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання ОСОБА_6 , виходячи зі слідуючого.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України вирок переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Винуватість ОСОБА_6 і кваліфікація її дій за ст.187 ч.1 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Що стосується доводів прокурора, що при призначенні покарання обвинуваченій суд не дотримався вимог закону про кримінальну відповідальність, то вони є слушними.

Стаття 69-1 КК України передбачає, що за наявності обставин, які пом`якшують покарання, зазначених в пунктах 1 та 2 ч.1 ст.66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частиною статті).

Зі змісту даної статті убачається, що правила обчислення покарання особі застосовується за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 66 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ст.187 ч.1 КК України, проте була затримана на місці його вчинення, тобто вчинення нею правопорушення не спричинило таких наслідків, що потягли відшкодування збитків, які можливо добровільно відшкодувати або усунути.

Таким чином, обставини, зазначені у п.2 ч.1 ст.66 КК України, об`єктивно відсутні, однак мають місце всі інші необхідні умови, вказані у ст. 69-1 КК України, а тому слід застосувати правила призначення покарання передбачені цим законом.

Так, відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_6 щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, що судом відповідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнано пом`якшуючими обставинами, визнала свою вину у вчиненому, така поведінка обвинуваченої після скоєння злочину зменшує її суспільну небезпеку, обтяжуючих покарання винної обставин судом не встановлено, тобто наявні всі умови для призначення ОСОБА_6 покарання з дотриманням вимог ст. 69-1 КК України у розмірі двох третин позбавлення волі, тобто строку цього виду покарання, передбаченого санкцією ст.187 ч.1 КК України, що складає 4 роки 6 місяців позбавлення волі, тому вирок підлягає зміні згідно ст. 413 ч.1 п.1 КПК України.

Керуючись ст.ст.405, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Зменшити строк покарання ОСОБА_6 за ст.187 ч.1 КК України з 5 років позбавлення волі до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання в частині позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3