АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/1065/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1434/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
апелянта - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією голови СФГ «СОЛЕКС» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що арештоване майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, голова СФГ «СОЛЕКС» ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апелянта ОСОБА_7 яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні, думку прокурора, що заперечував проти апеляції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
- розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Між тим, вказані вимоги КПК України прокурором при поданні клопотання не виконані.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.
Колегія суддів вважає, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, як вартість майна, зазначеного в клопотанні прокурора фактично не з`ясовано.
Цивільний позов не заявлений і крім того, прокурором при апеляційному розгляді не було доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Слідчим суддею вищенаведене як і вимоги ч.1 ст.173 КПК та п.2,4,5,6 ч.2 ст.173 КПК України не враховано.
П.7 ч.2 ст.171 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Аналіз матеріалів доданих до клопотання прокурора свідчить про достатність данних, які свідчать про користування спірними землями Селянським (фермерським) господарством «Солекс», що і не оспорюється його головою ОСОБА_7 .
Таким чином судова колегія вважає що відсутня необхідність такого ступіню втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає апеляційні доводи обгрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п.1,3 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України, а клопотання прокурора про накладення арешту залишенню без задоволення.
На підставі ч. 3 ст. 173 КПК України відмова в задоволенні клопотання тягне за собою негайне повернення майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
В задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: