печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3916/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.02.2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004872 від 25.07.2015р., за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, який проживає з ОСОБА_7 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює автослюсарем 4 розряду в КП «Київське автотранспорте підприємство 13071», не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи за загальним захворюванням, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Приблизно в середині липня 2015 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи спільний умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , користуючись послугами найнятого по оголошенню евакуатора, без дозволу на розпорядження автомобілем, всупереч волі власника, завантажили автомобіль марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_9 , на платформу евакуатора та перевезли на станцію технічного обслуговування, за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 37, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. Згодом, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 відштовхали автомобіль «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до гаражу № НОМЕР_2 гаражного кооперативу № НОМЕР_3 , розташованого по вул. Алма-Атинській, 74 в м. Києві.

Незаконно заволодівши автомобілем марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 2 500 доларів США, що згідно курсу НБУ, на 24.07.2015р. становить 55230,00 грн, який належить громадянину Ірану ОСОБА_9 , ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 завдали останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

В подальшому автомобіль «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділи ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 повернуто представнику потерпілого ОСОБА_10 , чим відшкодована матеріальна шкода.

Крім того, 05.01.2016р. приблизно о 15 год 40 хв ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , під час проїзду посту СП№2 в с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області був зупинений інспектором поліції взводу РДПС підпорядкованої ГУНП Чернігівської області ОСОБА_11 , яким під час перевірки реєстраційних документів пред`явив підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на автомобіль марки «БМВ», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_6 , знаючи про те, що дане свідоцтво на вказаний автомобіль є підробленим.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні незаконного заволодіння за попередньою змовою з братом ОСОБА_6 транспортним засобом - автомобілем марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , та який запропонував забрати з місця його стоянки його брат з метою користуватися ним після того, як автомобіль буде відремонтовано. Заздалегідь він разом із братом приїхали у двір будинку АДРЕСА_3 , де він оглянув автомобіль, та маючи навики ремонту автомобілів, визначився в тому, що автомобіль можливо відремонтувати, та оскільки у такому вигляді, як він знаходився біля будинку, користуватися ним за призначенням було не можливо, також визначився з тим, що транспортувати автомобіль можливо тільки на евакуаторі. Крім того, з метою можливого вільного пересування із зазначеним автомобілем, він через свого знайомого на ім`я ОСОБА_12 замовив на зазначений автомобіль на ім`я його власника ОСОБА_9 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, дані про власника автомобілю він отримав у свого брата ОСОБА_13 . Після отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він разом із братом ОСОБА_6 , користуючись послугами найнятого евакуатора, перевезли зазначений автомобіль на станцію технічного обслуговування, де він працює, за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 37. Там він здійснив належний технічний огляд автомобілю, та впевнившись, що ремонт автомобілю робити недоцільно, разом із братом відштовхали зазначений автомобіль із станції технічного огляду до гаражу їх матері № НОМЕР_2 гаражного кооперативу №8, розташованого по вул. Алма-Атинській, 74 в м. Києві, де зазначений автомобіль залишився на зберіганні.

Крім того 05.01.2016р. при керуванні автомобілем марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 під час проїзду посту СП№2 в с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, він був зупинений інспектором поліції, якому він пред`явив підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль марки «БМВ», 1983 р.випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_6 , на ім`я власника ОСОБА_9 , знаючи про те, що дане свідоцтво на вказаний автомобіль є підробленим. Після того, як було виявлено, що він користується підробленим технічним паспортом на автомобіль, він на допиті слідчому повідомив місце знаходження автомобілю, який він разом із братом викрали, та разом із працівниками поліції викрадений ними автомобіль було вилучено із гаражу його матері та повернуто представнику потерпілого ОСОБА_10 , чим матеріальну шкоду потерпілому відшкодували у повному обсязі. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 також повністю визнав свою вину у вчиненні незаконного заволодіння за попередньою змовою з братом ОСОБА_5 транспортним засобом - автомобілем марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить його знайомому ОСОБА_9 , який приблизно чотири роки по тому виїхав до Ірану та в Україну більше не повертався, свій автомобіль залишив на стоянці біля будинку АДРЕСА_3 , де орендував квартиру. ОСОБА_9 він знає як тренера, який привозив в Україну спортсменів з Ірану, з ним він постійно спілкувався та мав дружні стосунки, оскільки також займається професійно спортом. Також знав, що зазначений автомобіль при виїзді до Ірану ОСОБА_9 залишив без догляду, тому вважав, що автомобіль кинутий та його можливо забрати собі. Він мав телефон ОСОБА_9 , міг спілкуватися з ним через Інтернет зв`язок, але не вважав за необхідне отримувати дозвіл на автомобіль від його власника. Щодо обставин вчинення незаконного заволодіння зазначеним автомобілем в повному обсязі підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені його братом ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, оцінюючи в сукупності здобуті у справі докази, визнає доведеним у судовому засіданні вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 289 КК України, якнезаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, та вчинення ОСОБА_5 невеликої тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, як умисне використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи обвинуваченим вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинувачених, які позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалися, ОСОБА_5 має постійне місце роботи, сім`ю, на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_6 має 3 групу інвалідності за загальним захворюванням, займається параолімпійськими видами спорту легкою атлетикою, міркування потерпілого про застосусування до обвинувачених несуворого покарання. До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України на мінімальний строк, та у виді обмеження волі також на мінімальний строк щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч.4 ст. 358 КК України, із застосуванням вимог ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням і поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки саме таке рішення щодо міри покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку, як виняток достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нового кримінального правопорушення.

При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, та вимоги ст. 72 КК України щодо правил складання різних видів покарань.

Суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, оскільки в судовому засіданні не доведено сторонами кримінального провадження, що існують обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які б надавали можливість суду призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом. Суд обґрунтовує свої вимоги також тим, що потерпілий ОСОБА_9 відразу після того, як дізнався про викрадення його автомобілю 27.07.2015р. звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинений злочин, який з цього часу рахувався в угоні, та тільки після затримання ОСОБА_5 із підробленим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченими було повідомлено про місце знаходження цього автомобілю та його вилучено 12.01.2016р.

Цивільний позов у справі не заявлений. Відповідно до розписки представника потерпілого ОСОБА_10 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 24.07.2015р. (а.с. 39), автомобіль марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 12.01.2016р. повернутопредставнику потерпілого (а.с. 49).

Також при розгляді судом кримінального провадження потерпілим ОСОБА_9 надано письмову заяву про те, що матеріальна шкода протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 йому відшкодована у зв`язку із поверненням викраденого у нього автомобіля марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з приводу чого він цивільний позов не заявляє, обвинуваченим просить призначити покарання, не повязане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у вигляді вартості проведення Київським міським НДЕКЦ МВС України судової почеркознавчої експертизи № 89/тдд від 28.01.2016р. у розмірі 768,00 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в повному обсязі, та судової трасологічної експертизи № 8/1-6-15 від 29.01.2016р. у розмірі 921,06 грн підлягають стягненню в рівних частках по 460,03 грн з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за

ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі,

ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням правил складання покарань, передбачених ст. 72 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на проведення судової почеркознавчої експертизи № 89/тдд від 28.01.2016р. у розмірі 768,00 грн, на проведення судової трасологічної експертизи № 8/1-6-15 від 29.01.2016р. у розмірі 460,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на проведення судової трасологічної експертизи № 8/1-6-15 від 29.01.2016р. у розмірі 460,03 грн.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.

Речові докази у вигляді вилученого автомобілю марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , двох ключів від зазначеного автомобілю, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 на автомобіль «БМВ», д.н.з. НОМЕР_8 , державні номерні знаки НОМЕР_8 , які передані на відповідальне збереження представнику потерпілого ОСОБА_10 , залишити йому за належністю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на автомобіль марки «BMW», 1983р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_6 , на ім`я власника ОСОБА_9 , яке знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.с. 93), залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1