Ухвала
іменем україни
23 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
переглянула в судовому засіданні вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 липня 2015 року за касаційною скаргою та доповненнях до неї засудженого ОСОБА_8 .

Зазначеним вироком, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції, засуджено:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит, Луганської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч. 1 ст. 304 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;
- за п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_9 вирок щодо якої не оскаржується.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за скоєння злочинів за таких обставин.

ОСОБА_8 , спільно проживаючи з 2010 року по 05 вересня 2012 року з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про її неповноліття, наприкінці серпня 2012 року, знаходячись з нею в с. Урзуф Першотравневого району Донецької області, запропонував їй взяти з ним участь у скоєнні розбійного нападу на мешканку с. Урзуф Першотравневого району Донецької області - ОСОБА_10 , збудивши у неповнолітньої ОСОБА_9 бажання для вчинення цих кримінальних правопорушень. На пропозицію ОСОБА_8 ОСОБА_9 погодилась.
05 вересня 2012 року, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_9 взяла участь разом із ОСОБА_8 і ОСОБА_11 у вчиненні розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло на ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_8 втягнув неповнолітню ОСОБА_9 у злочинну діяльність.
05 вересня 2012 року, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу з проникненням у житло, прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де проживала ОСОБА_10 , яка відчинила вхідні двері в будинок, після чого ОСОБА_8 і ОСОБА_11 увірвались у будинок, де ОСОБА_8 штовхнув у груди руками ОСОБА_10 , від чого вона впала на підлогу, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за допомогою скотча зв`язали руки ОСОБА_10 , з метою подолання опору потерпілої заклеїли їй скотчем рот, а ОСОБА_9 в цей час також увійшла в будинок та зачинила вхідні двері на ключ. Знаходячись у будинку, ОСОБА_8 і ОСОБА_11 у присутності ОСОБА_9 стали вимагати у ОСОБА_10 видати їм гроші. ОСОБА_10 на їх вимогу видала грошові кошти в сумі 500 грн., вказавши, що більше грошей в неї немає. Після чого, ОСОБА_11 у присутності ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, став наносити удари кулаками рук по обличчю, завдаючи їй тілесні ушкодження. Тим часом, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , користуючись тим, що стосовно потерпілої здійснюється насильство, з метою заволодіння майном потерпілої, стали обшукувати будинок, в результаті чого знайшли кошти та ювелірні вироби. Надалі ОСОБА_11 , реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, продовжив застосовувати до потерпілої фізичне насильство, при цьому знайшовши плоскогубці в будинку ОСОБА_10 , якими став з силою здавлювати 3-й палець лівої руки потерпілої, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння майном потерпілої, за допомогою знайдених в будинку ОСОБА_10 щипців для манікюру, став різати 5-й палець правої руки, заподіюючи тим самим тілесні ушкодження потерпілій. Після чого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_11 зірвали сережки з мочки вуха ОСОБА_10 , а також зняли з пальця руки каблучку, якою також заволоділи.
ОСОБА_8 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 в процесі скоєння розбійного нападу на ОСОБА_10 , завдали потерпілій легкі тілесні ушкодження, які не тягнуть розладу стану здоров`я, легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження середньої тяжкості. В процесі скоєння розбійного нападу на ОСОБА_10 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 заволоділи майном, що належить ОСОБА_10 на загальну суму 16898,41 грн.
ОСОБА_8 і ОСОБА_11 після здійснення розбійного нападу на ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з метою приховування іншого злочину з особливою жорстокістю вчинили умисне вбивство ОСОБА_10 при наступних обставинах.
05 вересня 2012 року, приблизно о 22:30 год. ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку ОСОБА_10 , розташованого на АДРЕСА_2 , після здійснення розбійного нападу на ОСОБА_10 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_10 знала ОСОБА_11 особисто, під час розбійного нападу бачила ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в обличчя, могла їх упізнати та повідомити про вчинений ними злочин, вирішили вчинити умисне вбивство ОСОБА_10 з метою приховати раніше скоєний ними інший злочин - розбійний напад на ОСОБА_10 , вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний намір, діючі узгоджено, з метою умисного вбивства перевели ОСОБА_10 до входу в підвальне приміщення, штовхнули її, від чого вона впала на підлогу. Після чого ОСОБА_8 і ОСОБА_11 продовжили свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство потерпілої з метою приховати інший злочин, ОСОБА_11 став руками душити ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 ножем, що знаходився при ньому, умисно наніс удар в область грудної клітини ОСОБА_10 , після чого скинули її у підвальне приміщення. ОСОБА_11 , розуміючи, що ОСОБА_10 ще жива, оскільки вона гучно стогнала і хрипіла, спустився в підвальне приміщення, де за допомогою ножа, який йому передав ОСОБА_8 , став різати шию ОСОБА_10 , при цьому заподіюючи їй муки і страждання. Після чого ОСОБА_8 для доведення злочинного наміру, направленого на позбавлення життя потерпілої з метою приховати інший злочин, передав ОСОБА_11 знайдену ним у будинку ОСОБА_10 викрутку, якою ОСОБА_11 став умисно наносити удари в грудну клітину ОСОБА_10 , завдаючи їй сильний фізичний біль, до тих пір, доки остання не перестала подавати ознаки життя. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , усвідомлювали, що заподіюють потерпілій своїми діями особливих фізичних страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордувань, мучень та діяли з особливою жорстокістю.
В результаті сумісних погоджених злочинних дій ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , направлених на умисне вбивство ОСОБА_10 , останній завдано тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, що призвели до смерті.
Смерть ОСОБА_10 настала на місці в результаті різаної рани шиї з пошкодженням крупних судин, що ускладнилося недокрів`ям внутрішніх органів, набряком головного мозку і легенів, очагами гострої емфіземи і дістелектазів в легенях.
У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_8 , порушує питання про скасування судових рішень у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просить кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК або направити на новий судовий розгляд. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали кримінального провадженняне містять доказів його винуватості. Стверджує, що попередньої змови з ОСОБА_11 на умисне вбивство потерпілої у нього не було, на момент вчинення злочину він був в тверезому стані. Вважає, що ОСОБА_11 наніс потерпілій більшу кількість ударів, а тому вчинення ним вбивства з особливою жорстокістю не було доведено. Також засуджений вказує, що суд першої інстанції в порушення вимоги ст. 384 КПК, не роз`яснив йому право про можливість розгляду кримінального провадження стосовного нього судом присяжних, чим порушив його право на захист.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, які підтримали доводи касаційної скарги, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Статтею 21 КПК проголошено право кожного на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Інкримінований ОСОБА_8 злочин, передбачений п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за які встановлено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі.

За ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Статтею 384 КПК визначено, що прокурор та суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта йреєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд кримінального провадження судом присяжних під час підготовчого судового засідання і в разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.
Відповідно до вимог ст. 7 КПК України кримінальне провадження за формою та змістом має відповідати його загальним засадам, в тому числі такому, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватися до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку буде дотримано засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_8 можливості та особливостей розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних і не долучив відповідного письмового роз`яснення до обвинувального акта й реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд першої інстанції в ході провадження не тільки не виправив цих недоліків, але й сам припустився порушення вимог ч. 1 та 2 ст. 384 КПК України, оскільки не роз`яснив обвинуваченому його права на розгляд справи судом присяжних та особливостей такого провадження.
Зазначене порушення залишилося поза увагою й апеляційного суду.

Тому ці вирок та ухвала підлягають скасуванню, а провадження призначенню на новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого суду слід усунути згадані істотні порушення кримінального процесуального закону та з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.

Усі інші доводи касаційної скарги засудженого підлягають перевірці під час вказаного розгляду кримінального провадження.

Таким чином, касаційна скарга засудженого ОСОБА_12 підлягає задоволенню лише частково.

Враховуючи, що судові рішення стосуються і засудженої ОСОБА_9 , яка касаційну скаргу не подавала, то вони в порядку ст.433 КПК підлягають скасуванню і щодо останньої.

Керуючись статтями 433-436, 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 та в порядку ст.433 КПК щодо ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15