АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
05 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26.05.2016 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
прокурора ? ОСОБА_6
засудженого ? ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А
Від засудженого ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26.05.2016, якою йому відмовлено у задоволенні клопотання щодо зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання у виді виправних робіт та звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності.
Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подаючи апеляційну скаргу просить суд скасувати оскаржувану ухвалу і ухвалити нове рішення, яким зарахувати строк його попереднього ув`язнення 178 днів у строк відбування покарання.
В обґрунтування своїх доводів засуджений посилається на Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та вважає, що подані ним клопотання до місцевого суду не були розглянуті належним чином.
Інших апеляційних скарг, доповнень та заперечень не надходило.
Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскарженої ухвали в частині відмови в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання та виклад основних доводів апеляційної скарги, пояснення і доводи засудженого, який просив суд задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції, думку прокурора, який заперечив проти наявної апеляції, перевіривши матеріали судового провадження в цій частині та особову справу засудженого, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Насамперед слід зауважити, що представник КВІ повідомлявся належним чином про дату час і місце апеляційного розгляду, до суду не зявився, клопотань про перенесення розгляду апеляційної скарги не надходило, що не перешкоджає суду розглянути апеляційну скаргу по суті.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015, який набрав законної сили 24.12.2015, прийнято нову редакцію ч.5 ст.72 КК України. Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 24.12.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, з матеріалів даного провадження слідує наступне.
Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 04.04.2014 ОСОБА_5 засуджено ч.2 ст.368 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на 3 роки та конфіскацією майна, належного йому на праві власності.
26.06.2014 ухвалою Апеляційного суду міста Києва вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 04.04.2014 залишено без змін.
19.02.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 04.04.2014 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26.06.2014 змінено та на підставі ч.1 ст.69 КК України призначене ОСОБА_5 основне покарання пом`якшено до 3 років позбавлення волі.
29.12.2015 ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області засудженому ОСОБА_5 на підставі ст.82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено виправними роботами на строк 1 рік 02 місяці 28 днів з відрахуванням в дохід держави 10% його заробітку, відбування якого ОСОБА_5 розпочато з 25.01.2016. Таким чином, строк попереднього ув`язнення з 24.06.2009 по 02.07.2009 включно вироком від 04.04.2014 був зарахований в строк позбавлення волі відповідно до вимог ст. 72 КК України в редакції яка діяла на той час. В свою чергу, під час відбування покарання у виді позбавлення волі даний вид покарання йому був замінений на більш м`який відповідно до ст.82 КК України на виправні роботи на строк 01 рік 02 місяці 28 днів з відрахуванням в дохід держави 10% його заробітку. Тобто, посилання апелянта на перерахування строку попереднього ув`язнення в строк виправних робіт в даному випадку не відповідає положенням ч.1 ст. 72 КК України, адже відповідно до зазначеної норми її дія поширюється на випадки складання покарання коли менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий при призначенні покарання. В даному випадку засудженому було призначено вид покарання ? позбавлення волі на певний строк. Строк попереднього ув`язнення з 29.06.2009 по 02.07.2009 був зарахований до строку відбування покарання. В подальшому призначений вид покарання позбавлення волі на певний строк під час відбування був замінений в порядку ст. 82 КК України на більш м`яке покарання виправні роботи. Тобто в даному випадку засуджений вже отримав пільгу передбачену законом у виді заміни призначеного покарання більш суворого виду покарання у виді заміни невідбутої її частини на більш м`яке. Твердження про те, що засуджений відбув попереднє ув`язнення терміном 178 днів спростовується судовими рішеннями щодо нього, оскільки фактично йдеться про термін відбування виду покарання позбавлення волі на певний строк до його заміни на більш м`який ? виправні роботи, на що в даному випадку не розповсюджуються положення вищезазначеного Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України … » від 26.11.2015, так як строк відбування покарання, вирахування якого визначено вироком від 04.04.2014 вже не є строком попереднього ув`язнення.
Крім того, суд першої інстанції правильно зауважив щодо можливих підстав звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, при цьому правильно пославшись на відповідні статті КВК України. Разом з тим, засуджений не висував апеляційних вимог в цій частині і, відповідно, не обґрунтовував їх.
Таким чином, колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 і скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 26.05.2016.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26.05.2016, якою ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання щодо зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання у виді виправних робіт та звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади , пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на підприємствах , установах , організаціях усіх форм власності , ? залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3