1-кп/381/22/16
381/3202/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000935 від 02.06.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Триліси Фастівського pайону Київської області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, працюючої на посаді провідного фахівця відділу освіти Фастівської районної державної адміністрації, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченої - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 потерпілого ОСОБА_8
встановив:
25 травня 2015 року близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи на своїй присадибно-городній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час обопільної сварки з ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, умисно нанесла садовою сапою, яка знаходилась в неї в руках удар гострою частиною вищезазначеної сапи в лівий бік, в область живота, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: синця з раною на животі зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №63 від 02.06.2015 року: рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець з раною на животі зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Тому суд вважає ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за ознакою умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України категорично заперечувала і пояснювала, що дійсно 25 травня 2015 року біля 19 год. 20 хв. вона після роботи вирішила попрацювати на своїй присадибно-городній ділянці, що розташована в АДРЕСА_1 . Потерпілий ОСОБА_8 в цей час разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та сином ОСОБА_12 працювали на своїй присадибно-городні ділянці, що межує з ділянкою ОСОБА_3 . Раптом потерпілий ОСОБА_8 почав нецензурно висловлюватись на її адресу з приводу межі з пшениці, підбіг до неї та штовхнув, внаслідок чого вона впала. В той час , коли вона лежала на землі ОСОБА_8 наносив їй удари кулаками. Побиття її потерпілим побачила мати ОСОБА_3 . ОСОБА_13 , яка перебувала на своїй присадибно-городній ділянці, що межує із ділянкою потерпілого ОСОБА_8 та почала бігти до ОСОБА_3 через ділянку потерпілого ОСОБА_8 . На крики ОСОБА_3 прибігла дочка - ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_8 перебіг на свою ділянку, дочка принесла телефон і обвинувачена викликала міліцію. По приїзду міліції, як зазначила обвинувачена, вона надала працівникам міліції пояснення з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 .. Працівники міліції намагались відібрати пояснення у ОСОБА_8 , однак він зачинився у себе в будинку та працівників міліції не впустив. Нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілому обвинувачена категорично заперечила. Також обвинувачена пояснила, що сапи у неї в руках не було, а навпаки, це потерпілий ОСОБА_8 замахувався на неї своєю сапою, яку вона в подальшому передала слідчому. Також обвинувачена пояснювала, що із потерпілим практично не спілкується так як протягом тривалого часу знаходиться з ним в неприязних стосунках, які викликані суперечками через межу їх земельних ділянок.. Потерпілий постійно в с. Триліси не проживає, а використовує ділянку як дачу. Також зазначила, що раніше подібних конфліктів у неї з потерпілим ОСОБА_8 не було, лише одного разу, коли орали город на неї напала дружина потерпілого ОСОБА_11 , тоді обвинувачена вдарила її гумовим капцем.
Не дивлячись на повне невизнання підсудною ОСОБА_3 своєї вини у вчинені нею умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, її вина у даному злочині за викладених вище обставин підтверджується, крім власне її показів, в яких не заперечуються обставини з фактичного боку (місце, час, причини конфлікту та обставини спілкування з потерпілим), усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , підтвердивши як обставини перебування в той же час, що і обвинувачена на своїй присадибно-городній ділянці, разом із дружиною ОСОБА_11 та неповнолітнім сином ОСОБА_12 , зазначив, що ОСОБА_3 працювала на ділянці із сапою. Так як за тиждень до цього ОСОБА_3 сполола межу із пшениці, тому він вирішив з`ясувати причину цього та підійшов до своєї межі та запитав: « Навіщо вона сполола межу? Як йому ходити?». Як зазначив потерпілий, після його слів обвинувачена почала бігти із сапою до нього, нецензурно висловлюючись на його адресу та адресу його сім`ї. Коли підбігла, то вдарила один раз дерев`яною частиною сапи по голові, а другий металевою частиною в лівий бік. Як зазначив потерпілий, про такий механізм нанесення йому ударів обвинуваченою потерпілий повідомляв під час проведення слідчого експерименту. Далі потерпілий вихопив сапу та кинув її в город обвинуваченої та штовхнув обвинувачену, внаслідок чого вона впала на територію своєї ділянки, підвівшись, обвинувачена почала провокувати його, щоб він її вдарив. В цей час дружина потерпілого ОСОБА_11 попередила, що зі сторони протилежної суміжної ділянки біжить мати обвинуваченої - ОСОБА_13 із сапою, щоб вдарити потерпілого. В цей час прибігла дочка обвинуваченої ОСОБА_14 зі сторони будинку ОСОБА_3 та забрала свою матір до будинку. Як пояснив потерпілий, після цих подій він одразі з дружиною та сином пішли до будинку, де обробили рану. На другий день зранку поїхали з дружиною до міліції писати заяву, потім він поїхав на роботу в Київ та ввечері звернувся до травмпункту, 02 червня 2015 року була зроблена експертиза. Зазначив, що не відкрив працівникам міліції, що приїхали на виклик обвинуваченої, так як фіртку вони зачиняють і з середини будинку не було чути, що хтось стукає. Також повідомив, що у 2012 році мало місце нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою його дружині, тоді приїжджала міліція, яка викликала швидку, дружина лежала в лікарні, однак справу закрили.
Зазначені обставини конфлікту, у тому числі його місце, час, причину, повною мірою підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дружина потерпілого. Вона наполягали на тому, що потерпілий побачив обвинувачену, то підійшов до межі, щоб з`ясувати у неї, чому вона сполола межу. У відповідь обвинувачена із лайкою підбігла до межі та нанесла два удари сапою потерпілому, один по голові, інший в лівий бік живота. Після цього, як пояснила свідок ОСОБА_11 , потерпілий вихопив сапу з рук обвинуваченої, кинув сапу на її город, штовхнув обвинувачену, від чого та впала на свій город. Після конфлікту потерпілого з обвинуваченою свідок разом з потерпілим та їх сином ОСОБА_12 пішли до будинку, де потерпілому було оброблено рану на животі зліва. Наступного ранку свідок ОСОБА_11 разом з потерпілим пішла до міліції, де потерпілий написав заяву з приводу нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою. Свідок пояснила, що не чула приїзд працівників міліції, викликаних обвинуваченою. Також зазначила, що неприязні відносини між їх родиною та родиною обвинуваченої тривають давно, з приводу чого з їх сторони мало місце звернення із заявою, в тому числі, до голови сільради.
Аналогічні покази щодо причини, розвитку конфлікту, механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченою, наявності рани у потерпілого та подій безпосередньо після конфлікту надав свідок ОСОБА_12 - неповнолітній син потерпілого, допитаний судом в присутності лікаря.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_15 дочка потерпілого, яка не була очевидцем подій, повідомила, що ввечері у день конфлікту потерпілого із обвинуваченою, їй зателефонувала мати ОСОБА_11 , яка була дуже схвильована та повідомила про конфлікт із обвинуваченою та нанесення потерпілому обвинуваченою рани сапою, також радилась чи слід викликати швидку, на що остання порадила виходити із характеру рани.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дочка обвинуваченої, підтвердивши місце та час конфлікту, показала, що поливала квіти біля будинку, почувши шум прибігла на город, де побачила обвинувачену, яка лежала на землі, а над нею з кулаком схилився потерпілий. Як далі пояснила свідок, коли потерпілий побачив її, то пішов на свою ділянку. Далі обвинувачена попросила мобільний телефон і викликала працівників міліції. Після приїзду міліції обвинувачена звернулась із заявою про побиття її потерпілим. Свідок зазначила, що працівники міліції не змогли відібрати пояснення у потерпілого з приводу заяви обвинуваченої про побиття, так як їм ніхто не відчинив.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 матір обвинуваченої, повідомила, що того дня перебуваючи у себе на городі, який межує із городом потерпілого, який в свою чергу межує з городом обвинуваченої, почула крики та побачила, що потерпілий підбіг до обвинуваченої, звалив її та бив палкою. Свідок зазначила, що на город потерпілого не переходила, а в руках у неї було відро. Також свідок підтвердила, що працівникам міліції потерпілий не відчинив. Зазначила, що потерпілий подав заяву в міліцію після того, як дізнався, що обвинувачена написала заяву про побиття її потерпілим.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила, що була очевидцем сварки, яка мала місце між потерпілим та матір`ю обвинуваченої ОСОБА_13 , при цьому кожен із них знаходився на своїй ділянці, вони посварились та розійшлись, окрім них двох під час суперечки ні на ділянці ОСОБА_13 , ні на ділянці потерпілого нікого не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , який, перебуваючи на посаді дільничного інспектора Фастівського МВ УМВС, входив до складу слідчо-оперативної групи, яка здійснювала виїзд 25.05.2015 року в с. Триліси Фастівського району за викликом обвинуваченої ОСОБА_3 , показав, що по приїзді обвинувачена звернулась із заявою про те, що її на городі побив сусід - потерпілий ОСОБА_8 , з приводу чого її було опитано, вона на городі вказала місце, де її побив сусід. Опитати сусіда - потерпілого ОСОБА_8 не виявилось можливим, ніхто не відкрив. Також свідок детально пояснив порядок надходження та реєстрації заяв про вчинення злочину та повідомив про те, що потерпілий разом із дружиною на наступний день звернувся до Фастівського МВ УМВС із заявою про нанесенню йому тілесних ушкоджень обвинуваченою.
Оцінюючи у сукупності покази обвинуваченої ОСОБА_3 , її захисну версію, а також показання щодо цього потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , суд також виходить з таких даних, що встановлені іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.
Як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів ЖЄОЗП № 3517 від 26.05.2015 року, вони дійсно містять данні про те, що 26.05.2015 року потерпілий ОСОБА_8 звернулась в міліцію із заявою про спричинення йому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_3 (а.с. 8-10 Т.2), згідно даних ЖЄОЗП № 3714 від 02.06.2015 року та витягу з ЄРДР заява ОСОБА_8 внесена до ЄРДР за № 0000935 (а.с. 1, 7 Т.2). Згідно довідки № 4816 від 26.05.2015 року ОСОБА_8 о 21год. 20 хв звернувся до травмпункту КДЦ Голосіївського району м. Києва, де йому встановлено діагноз: забій, підшкірна гематома лівої клубової ділянки живота, садна (.а.с.51 Т.2), про що повідомлено чергову частину Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві ЖЄОЗП № 21677 від 26.05.2015 року (а.с.52 Т.2)
Під час дослідження в судовому засіданні висновку експерта № 63 від 02.06.2015 року встановлено, що у потерпілого ОСОБА_8 виявлено: синець раною на животі зліва, що виникли в результаті однієї дії предмету, що мав виражене ребро, або гостру поверхню, можливо внаслідок удару металевої частини сапи, або іншим подібним предметом, не могли виникнути при падінні з положення стоячи на землю, можливо в час зазначений у постанові і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с12 Т.2).
Як вбачається із протоколу слідчого експерименту від 07.07.2015 року (а.с.35-44 Т.2) обставини, локалізація та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченою повністю відповідає показанням потерпілого в судовому засіданні та відповідно висновку експерта №32/д/63 тілесні ушкодження (синець з раною на животі зліва) могли виникнути за обставин, вказаних потерпілим під час слідчого експерименту (удар гострою частиною сапи в лівий бік) (а.с.48 Т.2)
Згідно висновку судової трасологічної експертизи № 127 від 22.07.2015 року виявлене пошкодження на футболці ОСОБА_8 в вигляді розрива у нижній частині з лівого боку (коли футболка одягнена) могло бути утворене садовою сапою, що надана на дослідження (а.с.57-61 Т.2), тобто садовою сапою, вилученою під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 (а.с.27-29 Т.2)
Клопотання про проведення додаткових судових експертиз чи допит інших свідків в судовому засіданні сторони не заявляли.
Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_8 свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 у своїй сукупності та взаємозв`язку, суд бере до уваги їх родинний зв`язок, але враховує те, що вони є послідовними і повністю узгоджуються не тільки між собою, а й з об`єктивними даними про характер та механізм утворення тілесних ушкоджень, причини конфлікту, а тому суд визнає показання цих осіб правдивими і кладе в основу даного вироку, відхиляючи з цього приводу сумніви обвинуваченої щодо щирості вказаних осіб.
Що стосується показань самої обвинуваченої, свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які теж перебувають у родинних відносинах між собою, то вони узгоджуються в частині підтвердження місця, часу та причини конфлікту із показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . При цьому, оцінюючи показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , в яких вони заперечують нанесення обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілому, то суд бере до уваги, що зазначені свідки не були очевидцями початку конфлікту, і про це у своїх поясненнях в судовому засіданні зазначили як обвинувачена, так і потерпілий. Суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 та самої обвинуваченої про поведінку потерпілого щодо обвинуваченої під час конфлікту та нанесення обвинуваченій тілесних ушкоджень потерпілим, однак зазначає, що дані обставини не є предметом судового розгляду та не можуть отримати правової оцінки в межах даного кримінального провадження (а.с.36-37 Т.1).
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_16 , то вони лише підтверджують наявність тривалих конфліктних стосунків між родинами, при цьому не підтверджують існування чи відсутність обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Суд, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні тривалих конфліктних стосунків між потерпілим та обвинуваченою, і які мали тенденцію до загострення, умов, за яких виник даний конкретний конфлікт (претензії з приводу межі земельної ділянки ( а.с. 79-81 Т.1), обстановку, в якій вона відбувалася (взаємні образи), ці дані вказують на наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_3 мотиву - помсти на фоні неприязні. Суд також враховує спосіб та знаряддя заподіяння обвинуваченою ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (удар садовою сапою ), їх кількість, а саме два удари, характер і локалізацію, причини припинення нею своїх дій (у спосіб силового відібрання сапи потерпілим).
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення умисних тілесних ушкоджень і бажала їх настання, а тому суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що обвинувачена за вказаних вище обставин справи на ґрунті особистих неприязних стосунків мала прямий умисел і реалізувала свій намір, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винної, яка: займається суспільно корисною працею, у побуті за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має двох дорослих дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, та конкретні обставини вчинення злочину і вважає, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді громадських робіт.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 374, 376 , 395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одну ) грн. 04 коп.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме :

-футболку світлого кольору, поміщена до поліетиленового пакету, та зберігається в камері зберігання речових доказів Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП у Київській області повернути власнику ОСОБА_8 ;

-сапу садову, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП у Київській області конфіскувати.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_19