Справа № 635/5241/16-к
Номер провадження 1-кп/635/612/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року с. Покотилівка.

Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002238 від 05.06.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурманівка Местерівського району Калінінградської області РФ,громадянина України, зареєстрованого та мешкае чого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 1) 19.06.2002 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки; звільненого з місць позбавлення волі 11.03.2004 року умовно-достроково, на невідбутий строк десять місяців 27 днів; 2) 13.05.2005 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 та ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.11.2005 року звільнений від відбуття покарання за ч.3 ст. 185 КК України, призначено до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки; звільнений з місць позбавлення волі 02.01.2007 року за відбуттям строку покарання; 3) 29.01.2009 року Київським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 186, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років; звільненого з місць позбавлення волі 22.01.2016 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, 29.01.2009 року, вироком Київського районного суду м. Харківа за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч.2 ст. 186, ст.70 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі, 22.01.2016 року був звільнений з Роменської ВК (№ 56) на підставі відбуття строку покарання, однак, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення з наступних обставин.
04.06.2016, приблизно о 0 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де на столі, біля ліжка, знаходився мобільний телефон «Nokia», модель «5230», з умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з`ясувавши, що за його діями ніхто не спостерігає, а власниця мобільного телефону ОСОБА_5 спить, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Nokia», модель «5230», згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6475 від 21.06.2016 сума матеріальної шкоди, спричинена потерпілій ОСОБА_5 , складає 375 гривень.
Після чого з місця скоєння злочину зник та обернув викрадене майно на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив про скоєння правопорушення при викладених вище обставинах.

Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорювались.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин правопорушення, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження.

За таких обставин суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає скоєння злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, не працює, одружений, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно (а.с. 32-39).

Суд знаходить, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межи, встановлені у санкції ч.2 ст. 185 КК України, покарання, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

В зв`язку з відсутністю обставини, що пом`якшує покарання, передбаченої п.2 ч.1 ст.66 КК України, а саме добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, наявністю обставини, що обтяжує покарання, передбаченої п.13 ч.1 ст. 67 КК України вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, підстав до застосування обвинуваченому ОСОБА_4 положень ст. 69-1 КК України, суд не має.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, із застосуванням до нього положень ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 6475 від 21.06.2016 року в розмірі 176 гривень 20 копійок, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави Україна в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса.

Цивільний позов в провадженні відсутній. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 6588 від 21.06.2016 року в розмірі 176 гривень 20 копійок, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави Україна в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса.

Речовий доказ: деталі від мобільного телефону «Nokia», модель «5230», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати переданим за належністю.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1 .