справа №619/2783/16-к
провадження №1-кс/619/653/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у залученні до кримінального провадження як потерпілого та на постанову про закриття кримінального провадження, в порядку ст. 303 КПК України.
ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2016 року до суду у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову у залученні до кримінального провадження як потерпілого та на постанову про закриття кримінального провадження, в порядку ст. 303 КПК України.
Кримінальне провадження було відрите за заявою її брата ОСОБА_6 та 25 травня 2016 року нею була подана заява про залучення як потерпілого у даному кримінальному провадженні.
За її скаргою Дергачівський районний суд Харківської області ухвалою від 11 серпня 2016 року по справі №619/2783/16-к (провадження №1-кс/619/487/16) зобов`язав слідчу ОСОБА_7 надати їй копію цієї постанови. Копію постанови про відмову в залуженні її в якості потерпілого вона так і не отримала від слідчого та по даному факту її адвокатом подана до Дергачівського ВП ГУНП України у Харківській області заява про скоєння злочину, передбаченого ст. 382 КК України.
Також 05 жовтня 2016 року ОСОБА_3 дізналася від свого брата ОСОБА_6 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні, про закриття даного провадження, так як в цей день ним було отримано постанову від 04 липня 2016 року про закриття даного кримінального провадження, яку суд зобов`язав видати йому ухвалою від 11 серпня 2016 року по справі №619/2783/16-к (провадження №1-кс/619/486/16).
ОСОБА_3 не погоджується з зазначеними постановами та вважає, що вони підлягають скасуванню, у зв`язку з наступним: в ході досудового розслідування було встановлено, що 08 травня 2015 року до Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про незаконне заволодіння автомобілем Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоєного невстановленою особою в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області.
30 грудня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було ухвалено залишити без змін рішення попередніх судів, а саме: рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року, якими було визнано за ОСОБА_3 , право власності на автомобіль Форд (Ford Fusion comfort), реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, автомобіль Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 з дня смерті ОСОБА_4 , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відтак, рішення про відмову в залученні ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні у вигляді постанови є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України та завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.
Підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 вважає те, що злочинними діями ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди, а отже, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, вона є потерпілою у кримінальному провадженню як особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди.
Однак, слідчий, в порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, не надала ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та не допитала ОСОБА_3 у якості такої.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Таким чином, в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання необхідних слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів.
В постанові про закриття кримінального провадження зроблено необґрунтований висновок про те, що на момент подачі заяви про злочин Ford Fusion не знаходився у власності ОСОБА_6 , а тому кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Вказаний автомобіль не перебував у власності ОСОБА_6 не до розгляду судових справ, ні після його розгляду. Як було зазначено вище, спадкоємцем всього майна згідно рішення суду була визнана ОСОБА_3 . ОСОБА_6 лише подав на прохання ОСОБА_3 заяву про незаконне заволодіння автомобілем, коли дізнався, що останній зник з місця його постійного зберігання.
Зробити висновок про відсутність в діях особи, що заволоділа автомобілем, складу злочину, можна лише встановивши той факт, що власник автомобіля ОСОБА_3 добровільно передала власний автомобіль у користування. Однак, ОСОБА_3 добровільно автомобіль нікому в користування не передавала, про що і зазначили у своєму клопотанні про допит свідків від 26 травня 2016 року. Слідча ж, в свою чергу, умисно незаконно відмовила ОСОБА_3 у залученні в якості потерпілої у кримінальному провадженні та, як наслідок, не допитала її з приводу наведеного вище факту та, разом з цим, проігнорувала клопотання про допит свідків.
В ході проведення досудового розслідування було здобуто достатньо даних дій, які свідчать про скоєння злочину, а саме: під час допиту ОСОБА_6 було з`ясовано, що після зникнення автомобіля Ford Fusion він потрапив у ДТП за його участі та з`ясувалось, що керував автомобілем ОСОБА_9 син адвоката ОСОБА_10 , який теж прибув на місце пригоди. ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_6 про те, що автомобіль йому передала невідома особа на ім`я ОСОБА_11 .
Після цього, адвокат ОСОБА_10 почав представляти інтереси ОСОБА_5 та подав клопотання в її інтересах, в якому зазначено, що ОСОБА_5 вважає, що автомобіль Ford Fusion належить їй, як спадкоємцю та вона має право ним розпоряджатися.
Під час проведення кримінального розслідування у кримінальному провадженні не були зазначені наступні слідчі дії:
-не допитано в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з приводу обставин, при яких вони отримали в користування автомобіль Ford Fusion;
-не встановлено місцезнаходження та не допитано невідому особу на ім`я ОСОБА_11 , яка передала автомобіль ОСОБА_10 ;
-не допитано ОСОБА_5 з приводу обставин, при яких автомобіль Ford Fusion зник з-під будинку на дачній ділянці покійного ОСОБА_4 , в якому на той час проживала ОСОБА_5 та яким чином автомобіль опинився у невідомої особи на ім`я ОСОБА_11 ;
-не допитано в якості потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_3 .
Вказані недоліки зазначені у вказівках по кримінальному провадженню, наданих 12 квітня 2016 року заступником начальника ГУНП Харківської області ОСОБА_12 .
Таким чином, твердження щодо відсутності в діянні кримінального правопорушення повністю спростовується наведеними доводами.
Відтак, рішення про закриття кримінального провадження, у вигляді постанови від 04 липня 2016 року є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_13 не прибули, в адресованій суду заяві представник просив скаргу розглядати за їх відсутності.
Слідчий Дергачівського ВП ГУ НП Харківської області ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності.
Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження, процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 7 КПК України).
Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що заявник ОСОБА_3 про постанову про закриття кримінального провадження від 04 липня 2016 року дізналася 05 жовтня 2016 року, тому строки подання скарги заявником не порушені.
Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині скасування постанови про відмову у залученні до кримінального провадження як потерпілої ОСОБА_3 , так як вищевказані обставини не знайшли свого підтвердження, така постанова в матеріалах кримінального провадження відсутня, тому заявник має статус потерпілої особи у справі.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у залученні до кримінального провадження як потерпілого та на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1