Справа № 165/2602/15-к Провадження №11-кп/773/94/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 08 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки, Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- вироком Володимир-Волинського міського суду від 30 квітня 1998 року за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81, ч.1 ст.89 , на підставі ст.42 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 чотири роки з конфіскацією всього належного на праві власності майна, звільненого у 2002 році з місць ув`язнення, засудженого:
-за ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі. Запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою. Вирішено долю речових доказів.
В ході судового розгляду кримінального провадження, апеляційний суд, -
В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що він, 19.04.2003р. близько 15 год., керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, незаконно, повторно, заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ -2101», темно - синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1972 року випуску, який знаходився на узбіччі дороги по бульвару Шевченка м.Нововолинська, поблизу Нововолинського госпрозрахункового ринку, який належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 3894,19 грн.
В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник просять вирок Нововолинського міського суду Волинської області скасувати та прийняти нове рішення, яким звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Вказують, що судом при винесенні вироку не було взято до уваги, що ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинив в неповнолітньому віці, з моменту скоєння минуло більше дванадцяти років, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має тісні соціальні зв`язки, відшкодував потерпілому шкоду, який до нього претензій не має, інших злочинів не вчиняв, не переховувався від слідства та суду.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть вироку, перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, які підтримали їх і просили задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційні скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Вина обвинуваченого повністю доведена матеріалами кримінального провадження, кваліфікація дій є правильною і ніким з учасників процесу не оспорюється .
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Посилання захисника на неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є обґрунтованими.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України при призначенні покарання суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 не врахував ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно відніс щире каяття обвинуваченого. Однак суд не врахував, що обвинувачений відшкодував повністю шкоду потерпілому, який просив сурово не карати ОСОБА_7 , претензії з боку потерпілого відсутні. Кримінальне правопорушення вчинене дванадцять років тому. Протягом 2003 р. по 2015р. не вчиняв жодного кримінального правопорушення.
Твердження суду про те, що обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування та суду, не заслуговують на увагу. Оскільки судом не встановлено доказів, які б свідчили про переховування обвинуваченого від слідства чи суду. Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 вільно пересувався по території України та перетинав кордон України з Республікою Польща.Отримав на законних підставах «карту місцевого прикордонного руху» (а.с.53, 57).
Посилання суду на те, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, немає сім`ї, не підтримує стосунки з рідними, не має постійного місця проживання, не заслуговують на увагу. Апеляційною інстанцією встановлено, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, а саме з довідки про склад сім`ї вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований по АДРЕСА_1 до складу його сім`ї входять: мати ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 , племінники ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.58).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.75 КК України суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду від 08.12.2015р. щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання слід скасувати.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, у вчиненому щиро розкаявся, має міцні соціальні зв`язки, відшкодував повністю шкоду потерпілому, кримінальне правопорушення вчинене засудженим ще будучи неповнолітнім, а з моменту вчинення пройшло більше дванадцяти років, за період часу з 2003р. по 2015р. не вчиняв жодного кримінального правопорушення, а тому апеляційний суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання із застосуванням ч.1 ст.75 КК України.
Колегія суддів вважає, що призначене покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нового злочину.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.404, 407, 413, 414 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 08 грудня 2015 року в частині призначення покарання щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього у відповідності до ст.76 КК України обов`язки, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 05.10.2015 року по 03.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу скасувати, звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: