Справа № 447/1281/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/367/16 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 11 червня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 11 червня 2016 року задоволено клопотання слідчого Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Межиріччя Жидачівського району

Львівської області, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09 серпня 2016 року.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною й в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: в ході розгляду клопотання не наведено фактів, які б підтверджували наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може скритися від органів слідства і суду, скоїти нові злочини. Всупереч вимогам ч.1 ст. 88 КПК України слідчий суддя факт про колишні судимості підозрюваного взяв до уваги й покликався на це, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча ОСОБА_6 покарання за попередньою судимістю за ч.3 ст. 153 КК України відбув. Зазначене в ухвалі те, що ОСОБА_6 після скоєного переховувався від працівників поліції, був відсутній за місцем реєстрації та місцем проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, не знайшло підтвердження під час судового розгляду. Після події 27 травня 2016 року до 10 червня 2016 року, коли ОСОБА_6 з`явився в поліцію, він не знав про те, що його розшукують, оскільки жодних повісток з поліції ні за місцем його проживання, ні за місцем його реєстрації надіслано не було. У судовому засіданні ОСОБА_6 заявив, що просить не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не має наміру скриватися від слідства чи суду, вчиняти інші злочини чи впливати на потерпілого чи свідків, та зазначив, що має на утриманні семеро малолітніх дітей і неофіційно працює на пилорамі в с. Пісочна.
Заслухавши доповідь судді; доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

27 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000539 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України.

10 червня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні 27 травня 2016 року близько 12.00 год. поблизу с. Пісочна Миколаївського району Львівської області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України, задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, вчинене щодо малолітнього.

Судове рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Своє рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України; наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України врахував відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків; його майновий стан, наявність у підозрюваного судимостей, в тому числі за злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким, підозрюваний раніше судимий, колегія суддів вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу (в тому числі домашнього арешту) не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту про недоведеність наявності ризиків, неврахування судом особи підозрюваного, його сімейного стану та достатності застосування більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Твердження апелянта про недотримання слідчим суддею вимог ч.1 ст. 88 КПК України не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки положення цієї правової норми регулюють питання недопустимості доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, на підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що не вирішується при застосуванні запобіжного заходу.

Натомість обставини щодо попередніх судимостей ОСОБА_6 враховані слідчим суддею на виконання вимог п.8 ч.1 ст. 178 КПК України в сукупності з іншими обставинами, які слідчий суддя зобов`язаний оцінити при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Дані про особу підозрюваного, його сімейний стан враховані судом при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу й не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

У матеріалах провадження відсутні дані про те, що на утриманні ОСОБА_6 знаходяться семеро малолітніх дітей. Як пояснив в судовому засіданні підозрюваний, він проживає з ОСОБА_10 , яка має семеро дітей і отримує на них державну допомогу.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 11 червня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4