Провадження № 1-кп/537/212/2016
Справа № 536/1048/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2016 року Колегія суддів Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Рокитне Рокинтівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.01.2000 року Рокинтівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді примусових мір виховного характеру у спеціальних установах для неповнолітніх на строк 1 рік;
- 22.05.2002 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.15, ч. З ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з іспитовим терміном 2 роки;
- 05.09.2003 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. І 85, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 років 8 місяців позбавлення волі;
- 21.12.2006 року Рокинтівським районним судом Рівненської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з іспитовим терміном 2 роки;
- 28.02.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;
- 27.08.2008 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст.183, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.393, ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
- 07.02.2011року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;
- 16.05.2012 року Рокинтівським районним судом Рівненської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 600 грн.;
- 19.10.2012 року Вінницьким міським судом за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців;
- 01.04.2016 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 190, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;
Звільнений 05.05.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

25.05.2016 року, близько 06.30 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незачинені на запори двері проник до приміщення літньої кухні в домоволодінні ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де з погрозою застосуванням насильства, яке не небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , повторно, умисно відкрито викрав чуже майно, належне останній, а саме: мобільний телефон «Samsung GТ-С3530» вартістю 300 грн., грошові кошти у сумі 60 грн. та 1 долар США, вартістю по курсу НБУ 25 грн.13 коп., завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 385 грн. 13 коп.

Крім того, 25.05.2016 року, близько 07.30 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незачинені на запори двері проник до житлового будинку в домоволодінні ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , де, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , шляхом нанесення руками ударів в обличчя і інші частини тіла та дерев`яним стільцем в область спини, завдавши при цьому потерпілому за висновком експерта легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, повторно, умисно вчинив напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, а саме його грошовими коштами. Однак, потерпілий ОСОБА_9 , не бажаючи виконувати вимогу ОСОБА_7 про видачу грошовий коштів, здійснюючи опір останньому, виштовхнув його з будинку і замкнувся зсередини, після чого той покинув домоволодіння.

Також, 25.05.2016 року, близько 09.00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись залишеним в замку ключем від вхідних дверей, проник до житлового будинку в домоволодінні ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , звідки повторно, умисно таємно викрав чуже майно належне ОСОБА_10 , а саме: грошові кошти у сумі 500 грн. та мобільний телефон «Nokia-105» вартістю 230 грн., завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 730 грн.

Свою вину, у вчиненні встановлених судом злочинів, обвинувачений ОСОБА_7 не визнав та показав, що 15.05.2016 року він приїхав погостювати до ОСОБА_11 в м.Комсомольськ, з яким раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі. 24.05.2016 року до них зайшли ОСОБА_12 та знайомий ОСОБА_13 , з якими вони розпивали пиво. Пізно ввечері за пропозицією ОСОБА_14 всі разом поїхали до її діда ОСОБА_15 в с.Салівка, на мопеді ОСОБА_13 . По дорозі в незнайомому дворі він купив літр самогону. Коли приїхали до діда ОСОБА_14 , розпивали самогон. Він випив дві чарки, йому стало зле і він ліг спати та проспав до ранку. Вранці встав, хлопці сиділи під навісом. Потім, він попросив діда ОСОБА_15 обміняти свої тапки на кросівки, бо в тапках було холодно, і за згодою діда взув кросівки. Після чого він, ОСОБА_14 та ОСОБА_16 пішли на зупинку, щоб поїхати в м.Комсомольськ. По дорозі він заходив до потерпілої ОСОБА_17 , щоб запитати коли буде автобус. Вона пояснила, що о 09.00 годині, і він пішов. Побувши деякий час на зупинці, і виявивши, що у нього зник телефон, він разом з ОСОБА_14 повертався до діда ОСОБА_15 , щоб забрати свій телефон, оскільки подумав, що залишив його саме там. Але не знайшов, і вони повернулись на зупинку. По дорозі, заходив до ОСОБА_18 , на двір якого вказала ОСОБА_14 , у дружини якого він звечора купляв самогон разом з ОСОБА_16 , щоб висловити своє невдоволення якістю самогону, від якого йому стало зле, а його товариші пішли далі. Коли він зайшов в будинок, потерпілий лежав на ліжку і почав діставати мисливську рушницю. Побачивши це, він захищаючись, відштовхнув діда та вдарив двічі в обличчя та по тулубу. Після чого, той впав, схватив стілець і «побив стілець на ньому». Потім в кімнату зайшла дружина потерпілого і вони вдвох нападали на нього. Він ледь вирвався, відштовхнувши дружину ОСОБА_18 . Він вибіг на вулицю, а дружина потерпілого побігла до сусідів. Пояснив, що він не вимагав гроші у ОСОБА_18 , а тільки питав у нього за що він заплатив гроші, купивши у них неякісну самогонку. Тапки в будинку ОСОБА_18 не губив, так як був взутий в кросівки діда ОСОБА_15 . Про крадіжку у ОСОБА_19 пояснив, що пам`ятає коли вони всі разом проходили по вулиці Кобрін підходив до двору ОСОБА_19 і запитував, чи далеко йди до дороги і вона йому щось відповіла. Коли вони стояли на зупинці, ця жінка на автомобілі з сином, під`їхала до них та запитувала, чи їм невідомо про те хто її обікрав годину тому і згадавши, що до неї підходив ОСОБА_16 та запитував дорогу, поїхали далі. Потім вони поїхали з села на маршрутці, але маршрутку зупинили люди з працівниками міліції, у ОСОБА_14 забрали телефон, який вона взяла у ОСОБА_16 , щоб зателефонувати. Вважає, що ОСОБА_16 , якого після затримання, працівники поліції допитували в окремому кабінеті надав свідчення на досудовому слідстві про те, що вилучений мобільний телефон, гроші і 1 долар США йому передав саме він, надав такі свідчення під психологічним та фізичним тиском працівників поліції. Так як він чув з іншого кабінету крики ОСОБА_16 , а пізніше бачив у нього синець під оком, якого не було до затримання.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінуємих йому злочинів підтверджується повно дослідженими та оціненими судом доказами наданими стороною обвинувачення:

Наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 25.05.2016 року, на початку дев`ятої години ранку, він ще спав вдома та почув крик дружини: « ОСОБА_20 , вставай, бандит прийшов». Обвинувачений зайшов будинок, і почав вимагати гроші, повторюючи: «Гроші давай», за ним зайшла дружина. Обвинувачений вдарив його кулаком в одну щоку, потім в іншу, він впав. Коли підвівся, той почав його знову бити і він падав. Це все продовжувалось хвилин 20. Йому нанесено було не менше 50 ударів, в основному руками, але і ногами також. Дружина намагалась його захистити, але не могла. Тоді він для самозахисту, схватив стілець і вдарив ним по голові обвинуваченого, так що стілець розпався, і в руках залишились дві ніжки від стільця. Нападник притих, тоді вони з дружиною виштовхали його в коридор. Однак, там знову намагався їх бити, схватив стілець і вдарив його стільцем по спині, тоді він крикнув, щоб дружина бігла на вулицю та кликали на допомогу. Але, обвинувачений притримав дружину і схвативши її за горло став душити. В цей час він виштовхав їх обох за двері і закрився зсередини за запори. Дружина побігла до сусідів, а нападник декілька разів вдарив ногою в двері, а потім побіг з двору, куди саме не бачив. Але далі бачив, що нападника зустріли знайомі за двором і вони пішли по вулиці. До того часу, коли близько 12.00 години приїхали працівники міліції, вони з дружиною сиділи закриті в будинку. Потім, приходила сусідка ОСОБА_17 , та повідомила, що обвинувачений перед цим також заходив до неї додому та викрав гроші і долари. Після нападу він виявив в коридорі тапки темного кольору, яких раніше не було і вирішив, що їх залишив нападник, та видав працівникам поліції, які їх вилучили. Пізніше, під час досудового розслідування до нього приходив невідомий хлопець, який прохав забрати заяву про даний злочин, щоб звільнити обвинуваченого.

Наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що 25.05.2016 року, у період з 06 до 07 години знаходилась на городі домоволодіння в с. Салівка, яким користувалась після смерті батьків, і зайшла до приміщення літньої кухні. У вказаному приміщенні вона через вікно побачила невідомого чоловіка, який обшукував кармани її куртки. Коли зайшла в літню кухню побачила, що зі столу зник її телефон «Samsung GT-C3530», що стояв на підзарядці. Потім замітила, що у кармані штанів невідомого знаходився телефон. При цьому вона намагалася витягти з карману брюк невідомого телефон, але останній відштовхнув її. В подальшому вона виштовхнула нападника у двір домоволодіння, він щось викинув з карману і побіг. Крім телефону невідомий чоловік заволодів її коштами в сумі 60 грн. та 1 доларом США, які лежали на кухні в гаманці, що був поміщений в сумку. Вона побігла на зупинку, де описала присутнім того чоловіка. Люди пояснили, що бачили його з дівчиною, яка приїхала в село до діда. В подальшому вона упізнала чоловіка, який відкрито заволодів її майном вона це був обвинувачений ОСОБА_7 . Також, зі слів свого сина гр. ОСОБА_21 їй відомо, що під час затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_22 в маршрутному автобусі, остання намагалася скористатися її телефоном «Samsung GT-C3530», та пояснила, що взяла його у ОСОБА_11 . Під час досудового слідства обвинувачений телефонував їй із слідчого ізолятора та прохав відмовитись від показань проти нього, натякнувши, що в неї є діти та онуки.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка у судовому засіданні пояснила, що в травні 2016 року зранку перебувала в дворі. Коли зайшла до будинку, побачила в будинку невідомого чоловіка, який почав вимагати у неї гроші. Відразу після чого вона почала кричати та гукати свого чоловіка ОСОБА_9 , який в цей час спав в будинку. Коли її чоловік піднявся з ліжка, то невідомий почав наносити йому удари руками та ногами і вимагати гроші. Тоді чоловік взяв стілець та вдарив невідомого, але той продовжував наносити удари чоловікові. Під час бійки невідомий вдарив її чоловіка стільцем. Вона побачила, що в чоловіка появилась кров на обличчі і він знову вдарив обвинуваченого стільцем. Після чого той «очманів». Вона вискочила до сусідки, але та побоялась прийти на допомогу, і вона повернулась в двір. А чоловік, в цей час виштовхав нападника з будинку і той кинувся тікати через огорожу. В подальшому сусід ОСОБА_24 розповідав їй, що обвинувачений забігав до нього в двір, начебто попити води.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , яка у судовому засіданні пояснила, що 25.05.2016 року близько 07.30 години у її двір забігла сусідка ОСОБА_23 , яка повідомила про те, що до її будинку увірвався невідомий чоловік, вимагає кошти та побився з чоловіком ОСОБА_9 , але їм разом вдалося виштовхати нападника у двір будинку. Вона затрималась з дитиною, а коли зайшла до домоволодіння подружжя ОСОБА_18 , то вони вже закрились в будинку зсередини. Вона бачила розбитий стілець. Після 08.00 години, до неї додому прийшов ОСОБА_26 та запросив понятою до ОСОБА_8 , де також остання виявила грабіжника, який її обікрав. Під час огляду було виявлено безлад в літній кухні, у дворі знайшли ключі та сліди взуття біля огорожі. Після чого, вона знову пішла до ОСОБА_9 , який був в крові та розповів їй про те, що невідомий злочинець вимагав у нього кошти та заподіяв тілесні ушкодження. Також при ній вилучалась «обувачка», яку злочинець залишив у домоволодінні ОСОБА_9 , зі слів останнього.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , який у судовому засіданні пояснив, що після 20 числа в травні 2016 року йому зателефонувала братова дружина - ОСОБА_8 та повідомила, що невідомий чоловік відкрито заволодів її телефоном та грошима. Цього чоловіка вона виявила на кухні, при тому як він «рився» в кишенях її куртки. Вона схватила його за кишеню брюк, де був телефон, і вимагала віддати, але він не віддавав, вони «бурюкались», потім чоловік втік. Далі він приймав участь у встановлені особи разом з ОСОБА_8 , яка вчинила даний злочин. У односельчан взнали, що ще в когось щось викрали. При цьому в селі бачили молоду дівчину та двох чоловіків. Взнали, що дівчина приїхала до діда, їздили до діда, але він сказав, що вони пішли від нього на маршрутне таксі. Поїхали за ним і при зупиненні маршрутного таксі поблизу с. Салівка, виявили підозрюваного та його друзів. ОСОБА_8 зразу ж вказала на обвинуваченого, як на особу, що вчинила злочин, і у затриманих знайшли викрадений у ОСОБА_8 мобільний телефон.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , який у судовому засіданні пояснив, що був присутнім при огляді домоволодіння свого батька ОСОБА_9 , під час якого були виявлені та вилучені сліди пальців рук, тапці та фрагменти стільців. На огляд домоволодіння батько надав дозвіл, але перебував у такому стані, що не міг писати, тому письмовий дозвіл написав він. Зі слів батька йому відомо про те, що обвинувачений ОСОБА_7 зайшовши до будинку із застосуванням насильства почав вимагати кошти у його батька, вони билися. Після чого, батько виштовхав і нападника і матір з будинку, та сказав останній, щоб вона гукала на поміч, а сам закрився зсередини будинку. В хаті вилучались відбитка пальців рук, а також тапки, які зі слів батька залишив нападник. Пояснив, що має мисливську збою, але до її батька не возить, тільки на охоту. Зброю зберігає в квартирі у м.Кременчуці. Також пояснив, що ОСОБА_8 йому розповідала, що в цей день у неї також викрали мобільний телефон та гроші. Пізніше їй телефонували, щоб вона забрала заяву про злочин, після чого вона не хотіла їхати на суд бо боялась давати свідчення, і він зі знайомими її уговорювали приїхати до суду для дачі свідчень, що вона і зробила тільки в присутності сина.

Показаннями свідка ОСОБА_28 , який у судовому засіданні пояснив, що був присутній в якості понятого при огляді домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 під час якого були виявлені та вилучені сліди пальців рук на ніжці від битого стільця, тапці та фрагменти стільців. На огляд домоволодіння потерпілий надав дозвіл. Зі слів ОСОБА_9 йому відомо про те, що обвинувачений ОСОБА_7 зайшовши до будинку із застосуванням насильства почав вимагати у нього кошти. Також, показав, що був присутній під час огляду домоволодіння ОСОБА_8 , але в якості кого не пам`ятає, за сплином часу. Приймав участь у встановленні особи, яка вчинила злочини, та під час зупинення маршрутного таксі поблизу с. Салівка, коли були затримані підозрюваний та його друзі, він бачив, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала свій мобільний телефон у когось із затриманих та присутній син потерпілої ОСОБА_21 також упізнав цей телефон, оскільки дарував його матері.

Показаннями експерта ОСОБА_29 , який у судовому засіданні пояснив,що тілесні ушкодження виявлені у обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді садна спини лінійного характеру в проекції лівої лопатки могли утворитися в наслідок ударів стільцем нанесених потерпілим ОСОБА_9 під час захисту від розбійного нападу. Також зазначив, що судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_9 проводив на підставі медичної амбулаторної картки, де зазначено лікарем виявлені тілесні ушкодження. При цьому сам ОСОБА_9 не оглядався, оскільки в силу віку та стану здоров`я надав заяву про проведення експертизи без його участі та передав слідчим свою амбулаторну картку, яка зберігається у хворого, запечатану в конверті. При цьому пояснив, що при наявності достатніх даних в медичній документації для проведення експертизи та при наявності амбулаторної картки у самого потерпілого і її видачі за його згодою, додатково отримувати дозвіл на доступ до медичної картки та оглядати потерпілого не потрібно, що дозволено відповідними інструкціями про проведення судово-медичних експертиз.

Показаннями свідка ОСОБА_30 , яка у судовому засіданні пояснила, що була присутня в якості понятої при огляді домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 . Потерпіла в її присутності надала дозвіл на огляд домоволодіння, пояснила що у неї викрали 500 грн. та мобільний телефон . Вона зателефонувала доньці потерпілої ОСОБА_31 , яка також була присутня при огляді, і писала дозвіл на проведення огляду, так як потерпіла в силу похилого віку не могла писати, а тільки підписала письмовий дозвіл. Під час огляду домоволодіння були виявлені сліди пальців рук, в будинку, на дверцях тумбочки столу, які були відповідно упаковані.

Показаннями свідка ОСОБА_32 , який у судовому засіданні пояснив, що працюючи на посаді інспектора криміналіста Кременчуцького ВП він приймав участь як спеціаліст при огляді місць події, як будинку потерпілого ОСОБА_9 , так і потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 під час якого ним було виявлено та вилучено 2 сліди пальців рук на двох поламаних ніжках стільця, а також вилучались тапки та фрагменти стільців, При огляді домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 виявлено та вилучено 2 сліди пальців рук, на дверцях тумбочки столу в будинку. При огляді літньої кухні ОСОБА_8 також були виявлені відбитки пальців рук. Всі виявлені відбитки які виявлені в вказаних домоволодіннях були зняті на липку стрічку, яка перенесена на спеціальний бланк для відбитків пальців рук, де розписались учасники огляду, і поміщені в конверт, що відповідає вимогам КПК.

Показаннями свідка ОСОБА_33 , який у судовому засіданні пояснив, що працює на посаді спеціаліста по роботі з населенням Салівської сільської ради близько трьох років. За виконуваними обов`язками, знає все населення села Салівка. Сім`я потерпілого ОСОБА_9 характеризується виключно позитивно. Заяв щодо реалізації подружжям ОСОБА_18 самогону не надходило, і про такі випадки йому не відомо навіть за слухами від односельців.

Показаннями свідка ОСОБА_34 , який у судовому засіданні пояснив, що 24.05.2016 року у пізній час до нього приїхала його онука ОСОБА_22 разом зі своїми знайомими в кількості 3-х осіб, вони привезли пляшку самогону, він з ними випив та пішов спати, а вони залишились сидіти під навісом. Прокивнувшись 25.05.2016 року близько о 6 год. він побачив, що онуки та 2 чоловіків в будинку не було, а третій спав, але обвинуваченого не було. Обвинувачений був серед тих осіб, які повернулися ранком разом з онукою, після того як він встав. На прохання ОСОБА_35 він надав йому свої кросівки, але при яких обставинах це було він не пам`ятає. Після того, як ОСОБА_36 залишив ранком його будинок, він більше не повертався, як і інші хлопці. Через деяких час приходила тільки онука ОСОБА_37 , забрати зарядний пристрій до телефону, який забула у нього.

Показаннями свідка ОСОБА_38 , який у судовому засіданні пояснив, що 25.05.2015 року близько 07.00 год. він зайшов з огороду на подвір`я свого домоволодіння та побачив, що з його будинку виходить обвинувачений ОСОБА_36 , який не зміг пояснити йому мету свого приходу до будинку. Він накричав на обвинуваченого, а той попрохав випити води. Оскільки обвинувачений агресії не проявляв, він відпустив його. Відразу після цього зайшов в будинок, та виявив пропажу своїх кімнатних тапок. Зрозумів, що крадіжку тапок вчинив обвинувачений вибіг з двору і кричав йому в слід, але той не зупинився.

Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , яка у судовому засіданні пояснила, що 25.05.2016 року близько 07.00 години вона разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 вийшла з домоволодіння свого діда гр. ОСОБА_34 , яке розташоване в с. Салівка Кременчуцького району, куди вони приїхали напередодні ввечері, і де переночували, та направились до зупинки, щоб поїхати в м. Комсомольськ. При цьому ОСОБА_36 двічі відходив від них та був відсутній деякий час. Перший раз він був відсутній приблизно 15 хв., де знаходився ОСОБА_36 їй достовірно не відомо. Другий раз ОСОБА_7 повідомив, що забув у її діда свій телефон і був відсутній приблизно 30 хв., але повернувся він без телефону.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що 25.05.2016 року, близько 07.00 години, він разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_7 знаходились в с. Салівка Кременчуцького району, куди вони приїхали напередодні ввечері, і де переночували, та направились до зупинки, щоб поїхати в м. Комсомольськ. При цьому ОСОБА_36 тричі відлучався від них та був відсутній. Зі слів ОСОБА_39 йому відомо, що той заходив до домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 з метою взнати коли буде автобус, інший раз заходив до домоволодіння ОСОБА_9 , щоб спитати чому йому ввечері продали неякісний самогон, звідки він чув крики. А в подальшому ОСОБА_40 пояснив, що забув телефон у діда ОСОБА_22 та повертався до нього додому забрати телефон, а він з ОСОБА_22 продовжував йти до зупинки. Повернувшись, ОСОБА_40 пояснив, що телефон не знайшов. Коли вони разом сіли в маршрутне таксі, їх по дорозі зупинили люди в цивільному, та забрали його особистий мобільний телефон, а у подальшому працівники поліції оформили його вилучення в поліції разом з грошима.

Крім того, вина обвинуваченого також підтверджується, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

По епізоду відкритого заволодіння майном ОСОБА_8 :

- протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього, а саме домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 розташованого по АДРЕСА_2 від 25.05.2016, яким проведено огляд місця вчинення злочину;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2016 за участі потерпілої ОСОБА_8 під час якого остання впізнала ОСОБА_7 як особу, яка вчинила відкрите заволодіння майном;

- протоколом огляду та фототаблицями до нього від 25.05.2016 під час якого у ОСОБА_11 вилучено мобільний телефон «Samsung» моделі GТ-С3530, банкнота вартістю 1 долар США та банкнота номіналом 100 грн., у ході якого ОСОБА_11 пояснив, що дані речі йому передав ОСОБА_7 в с.Салівка Кременчуцького району ;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.06.2016 під час якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала як їй належний телефон «Samsung» моделі GТ-С3530, який був вилучений у гр. ОСОБА_11 ;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № п-69 від 154.06.2016 згідно якої вартість мобільного телефону «Samsung» моделі GТ-С3530, що належав потерпілій ОСОБА_8 становить 300 грн.

По епізоду розбійного нападу відносно ОСОБА_41 :

- протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього, а саме домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 розташованого по АДРЕСА_3 від 25.05.2016, під час якого були вилучені фрагменти стільця, на якому виявлені сліди пальців рук обвинуваченого ОСОБА_7 , а також гумові тапці чорного кольору з надписом « ОСОБА_42 »;

- висновком судово-медичної експертизи № 585 від 31.05.2016, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді гематоми тім`яної ділянки голови справа; та численні забої у вигляді сінців і саден голови, шиї, грудної клітини, поперекової ділянки спини справа та лівого передпліччя, що визначаються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2016 за участі потерпілого ОСОБА_9 під час якого останній впізнав ОСОБА_7 як особу, яка вчинила розбійний напад відносно нього;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.06.2016 за участі свідка ОСОБА_23 під час якого остання впізнала ОСОБА_7 як особу, яка вчинила розбійний напад відносно ОСОБА_9 ;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи № 493 /кр від 31.05.2016 згідно якого слід пальця руки виявлений та вилучений 25.05.2016 під час огляду домоволодіння ОСОБА_9 в с. Салівка Кременчуцького району залишений великим пальцем правої руки гр. ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 574 від 26.05.2016 згідно якої у ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді садна спини лінійного характеру в проекції лівої лопатки, які утворилися від травмуючого впливу тупого твердого предмету.

По епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 :

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього, а саме домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_4 , під час якого виявлені та вилучені сліди пальців рук, що належать обвинуваченому ОСОБА_7 ;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи № 490 /кр від 31.05.2016 згідно якого слід пальця руки виявлений та вилучений 25.05.2016 під час огляду домоволодіння ОСОБА_10 залишений безіменим пальцем лівої руки гр. ОСОБА_7 ;

- довідкою вартості, згідно якої вартість телефону «Nokia-105» станом на 25.05.2016 становить 230 грн.;

- довідкою Кременчуцького РВ поліції КВ ГУПН в Полтавській області від 01.11.2016 з приводу відсутності зареєстрованої зброї у гр. ОСОБА_9 ;

- довідкою дозвільної системи Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області від 02.11.2016 з приводу зберігання зареєстрованої зброї у гр. ОСОБА_27 за місцем його проживання в м. Кременчуці.

Суд визнає зазначені докази належними та допустимими і на вбачає підстав для визнання їх недопустимими за клопотанням сторони захисту та обвинуваченого виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 323 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Так, стороною захисту зазначено, що протоколи огляду місця події за місцем проживання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено з порушенням вимог КПК України, оскільки порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи встановлено статтею 233 КПК України, яка передбачає звернення слідчого з відповідним клопотанням до слідчого судді до початку проведення таких дій, а у випадку проникнення в житло без ухвали слідчого судді, у невідкладних випадках, зобов`язує слідчого звернутись невідкладного з клопотанням про проведення обшуку. Оскільки слідчий не звертався до суду ні з клопотанням про проникнення до житла, і дане проникнення для огляду місця події не відноситься до невідкладних випадків, визначених ч.3 ст.233 КПК України, а також не звертався після цього з клопотанням про проведення обшуку, огляди місця подій, проведені не в порядку, встановленому КПК України, тому на думку сторони захисту як самі протоколи огляду, так і вилучені речові докази, в тому числі відбитки пальців рук та дактилоскопічні експертизи є недопустимими доказами.

Однак, суд зауважує, що частина 1 ст. 233 КПК України, якою регламентовано порядок проникнення до житла, складається з двох частин. Перша підстава - це проникнення до житла за згодою особи, яка ним володіє, друга, при відсутності такої згоди, - на підставі ухвали слідчого, що передбачає за собою виконання слідчим вимог ч.3 ст.233 КПК України.

У судовому засіданні встановлено з показань потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_30 , ОСОБА_28 , що потерпілі, які є володільцями житлових приміщень, де проходили огляди місця події, надавали згоду працівникам поліції на проникнення до житла та його огляд, що також підтверджено відповідними заявами потерпілих.

При цьому, суд зазначає, що норма, передбачена ст.233 КПК України є спеціальною нормою, що регулює порядок проникнення до житла, по відношенню до ст.237 КПК України, якою регулюється загальний порядок огляду.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування огляд місця події проведено у порядку, встановленому ст.ст.233, 234 та 237 КПК України, і в межах наданих їм повноважень, тому визнає протоколи огляду місця події за місцем проживання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допустимими доказами.

Відсутність у протоколах огляду місця події детальних описів вилучених предметів: недопалків, слідів рук та порядку їх упакування не свідчить про фальсифікацію таких протоколів і не може бути підставою для визнання їх неналежним доказом, оскільки факти виявлення відповідних слідів та предметів у ході оглядів підтвердив інспектор криміналіст ОСОБА_32 , потерпілі та свідки ОСОБА_43 , ОСОБА_28 поняті при огляді, а також підтверджено висновками дактилоскопічних експертиз, у вступній частині яких вказано про надходження слідів пальців рук у належному запечатаному стані.

Суд також вважає надуманими посилання сторони захисту на показання свідка ОСОБА_28 про те, що він не приймав участь в якості понятого при огляді домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 , оскільки свідок ОСОБА_28 заявив у судовому засіданні, що він точно пам`ятає, що приймав участь в якості понятого при огляді домоволодіння потерпілого ОСОБА_18 , але не пам`ятає чи був понятим при огляді домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 , хоча не заперечував свою присутність під час проведення цього огляду.

Щодо заяви сторони захисту про недопустимість як доказу висновку судово-медичної експертизи № 585 від 31.05.2016 року потерпілого ОСОБА_9 , оскільки слідчий не звертався до суду з клопотанням про доступ до лікарської таємниці, і надав експерту амбулаторну карту потерпілого, без ухвали суду про тимчасовий доступ, суд враховує показання як самого потерпілого ОСОБА_9 про неможливість за станом здоров`я з`явитись до експерта і його огляд лікарем за місцем проживання, так і пояснення експерта ОСОБА_29 , про те, що амбулаторна картка хворого зберігається у нього, а не у лікарняному закладі, тому у разі згоди потерпілого, згідно його заяви експертиза може бути проведена без участі потерпілого, та без ухвали суду про доступ до медичних документів, оскільки такі документи надані самим потерпілим. Тому, суд приходить до висновку про допустимість висновку судово-медичної експертизи, як доказу у кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту на не доведеність застосування обвинуваченим насильства відносно потерпілої ОСОБА_8 , з підстав відсутності у неї тілесних ушкоджень є недоречним, оскільки обвинувачений підозрюється у погрозі застосування насильства, а не в його застосуванні. Про наявність такої погрози свідчать показання потерпілої про те, що коли вона намагалася перевірити телефон в кармані ОСОБА_39 , той не дав це зробити відштовхнувши.

Посилання сторони захисту на неналежне проведення впізнання телефону потерплою ОСОБА_8 без зазначення ІМЕІ та доданих документів, спростовується показаннями самої потерпілої про наявність у неї таких документів та показаннями свідка ОСОБА_11 про відсутність у нього документів на вилучений у нього телефон.

Суд також вважає недоречним посилання сторони захисту на порушення слідчим вимог ч.7 ст.223 КПК України щодо участі сина потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_21 в якості понятого при огляді домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , оскільки дана слідча дія не відноситься до епізоду обвинувачення ОСОБА_7 за фактом відкритого викрадення майна у ОСОБА_8 і проводилась у іншому кримінальному провадженні, які об`єднані в одне провадження значно пізніше. Доказів особистої заінтересованості понятого ОСОБА_21 у провадженні щодо злочину вчиненого відносно ОСОБА_9 судом не встановлено.

Суд, також не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами у справі показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_38 , ОСОБА_34 за клопотанням сторони захисту, з підстав що вони не були допитані на досудовому слідстві, згідно реєстру і стороною обвинувачення не було забезпечено відкриття матеріалів стосовно їх допиту, оскільки питання про допит цих свідків постало у ході судового розгляду, у зв`язку з показаннями вже допитаних свідків і вирішувалось у судовому засіданні за згодою всіх учасників судового провадження, тому забезпечення відкриття матеріалів стосовно їх допиту є неможливими, оскільки свої показання ці свідки надавали безпосередньо в суді.

Посилання сторони захисту на порушення прокурором презумпції невинуватості відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ніяким чином не впливає на оцінку доказів, оскільки є особистою думкою прокурора, щодо обставин встановлених досудовим слідством.

Суд вважає неспроможними та не приймає як належні докази показання неповнолітнього свідка ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_40 заходив в двір до потерпілого ОСОБА_18 з метою вияснення відносин з продажу неякісного самогону, та свідка ОСОБА_11 , як в даній частині, так і в частині того, що працівники поліції оформили в поліції вилучення у нього мобільного телефону, грошей та 1 долару США, хоча як телефон, так і гроші належали йому. Він підписав процесуальні документи, про те, що отримав їх від ОСОБА_39 в с.Салівка, під впливом працівників міліції, які застосовували до нього психологічний та фізичний тиск. Показання в цій частині суд вважає надуманими, направленими на допомогу обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності, враховуючи їх дружні стосунки з обвинуваченим, а також ту обставину що знайомство ОСОБА_11 та ОСОБА_7 сталося під час спільного відбування покарання в місцях позбавлення волі. При цьому, суду враховує показання самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні заявив, що йому не відомо звідки у ОСОБА_16 з`явився мобільний телефон, але при цьому йому відомо, що звечора у ОСОБА_16 мобільного телефону не було, так як той звертався до нього і брав у нього телефон, щоб зателефонувати, так як свого не мав. Враховуючи, що свідок ОСОБА_11 вказав у судовому засіданні, що надав вказані свідчення під тиском працівників міліції, але з часу допиту у поліції та оформлення зазначених ним документів з 25.05.2016 року до часу допиту у судовому засіданні не звертався до будь-яких правоохоронних органів з заявами про застосування до нього недозволених методів та службового підроблення працівниками поліції, суд вважає такі твердження надуманими, оскільки потерпіла ОСОБА_8 прямо вказала на виявлений у ОСОБА_16 телефон, як належний їй. Крім того, показання обвинуваченого, ОСОБА_22 та ОСОБА_11 спростовуються показам потерпілого ОСОБА_44 , свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_34 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 .

Також, показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_11 про те, що дружина потерпілого ОСОБА_18 продала їм неякісний самогон спростовується показаннями свідка ОСОБА_46 - спеціаліста по роботі з населенням Салівської сільської ради, який засвідчив, що сім`я ОСОБА_18 самогон не продавала. Також, показання обвинуваченого про те , що йому стало зле від самогону і він не пив його ввечері з іншими, а пішов спати, спростовується наявною довідкою Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру про те, що станом на 11.30 годину 25.05.2016 року ОСОБА_40 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого протягом судового слідства щодо не визнання своєї вини, оскільки його показання спростовуються вищевказаними дослідженими у судовому засіданні доказами. Фактів, що дають підстави вважати, що потерпілі та свідки оговорюють обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено. Тому суд приходить до висновку, що невизнання підсудними вини у судовому засіданні є одним із способів захисту і надані ними доводи при цьому такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд дійшов висновку, що вищезазначені письмові та речові докази є допустимими доказами, оскільки вони складені та проведені уповноваженими особами відповідно до вимог діючого КПК України, підписані усіма учасниками слідчої дії, узгоджуються між собою так і з іншими матеріалами кримінального провадження, відповідають показанням потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та є такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_7 інкримінуємих йому злочинів.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше вчинивши злочини, передбачені ст.ст.185, 186 КК України, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_10 , з проникненням у житло, тому суд за даними епізодами обвинувачення кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_7 , з погрозою застосування насильства, яке не небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , повторно, умисно відкрито викрав чуже майно, з проникненням у приміщення, тому суд його дії кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , повторно, вчинив напад на останнього з метою заволодіння його майном, з проникненням у житло, і суд його дії за даним епізодом обвинувачення кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст..67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочинів щодо осіб похилого віку та вчинення злочинів особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що злочини відносять до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, всі конкретні обставини по справі, дані про особи потерпілих, які у більшості є особами похилого віку, та про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, завдані злочинами збитки не відшкодував, злочини вчинив через двадцять днів після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, по місцю проживання характеризується негативно, його вік та стан здоров`я, який на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за станом здоров`я може виконувати загальну фізичну працю.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини у виді позбавлення волі, з застосуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупність злочинів. Враховуючи відсутність обставин що пом`якшують відповідальність, при наявності декількох обставин, що обтяжують покарання, підстав для застосування, при призначенні покарання, положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Про наявність цивільних позовів у кримінальному провадженні, учасниками не заявлялося.

Згідно наданих суду прокурором довідок НДКЦЕ підтверджені витрати на проведення трьох дактилоскопічних експертиз на загальну суму 1407 грн. 36 коп., У відповідності до ст.124 КПК України документально підтверджені витрати по залученню експерта для проведення відповідних експертиз, суд стягує з обвинуваченого на користь держави, тому суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно стягнути витрати по залученню експерта у сумі 1407 грн. 36 коп. на користь держава.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст..100 КПК України.

Враховуючи рішення суду про призначення покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання вироку, залишити обраний під час досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою та, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 22.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

.

Керуючись ст..ст.373,374 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України та призначити покарання:

-за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-за частиною 3 статті 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років ;

-за частиною 3 статті 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією майна.

З метою забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, залишити раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання по даному кримінальному провадженню, а саме з 25 травня 2016 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 22.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 25 травня 2016 року по день набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по залученню експерта для проведення дактилоскопічних експертиз у сумі 1407 грн. 36 коп..

Речові докази у провадженні:

- пара гумових тапок 42 розміру з написом «Krok», рештки (уламки) дерев`яного стільця, які направлені для зберігання в кімнату речових доказів Кременчуцького РВП ГУНП в Полтавській області знищити;

- грошові кошти купюрою 100 грн., яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_10 - залишити у її розпорядженні, як їй належну;

- мобільний телефон «Samsung GТ-С3530» та 1 долар США, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити у її розпорядженні, як їй належні;

- недопалок сигарети «LD SLIMS», який направлений для зберігання в кімнату речових доказів Кременчуцького РВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок набуває законної сили після сплину строку на його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Полтавської області, через Крюківський районний суд м.Кременчука, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинувачений та потерпілі мають право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Колегія суддів:
Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .