№1кс/760/5225/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 8-го відділу КР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з обслуговування ВПП майор податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про визначення процесуального строку у кримінальному провадженні №0000270 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2014 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ПАТ «Укрграфіт» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтоване тим, що 01.02.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено ухвалу про встановлення трьох місячного строку досудового розслідування з моменту винесення ухвали.
Тобто, строк досудового розслідування закінчується у травні 2016 року.
З метою встановлення істини у кримінальному провадженні №№0000270 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2014 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ПАТ «Укрграфіт» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, для повного та об`єктивного дослідження всіх обставин скоєного злочину та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, до відділу міжнародного співробітництва Генеральної прокуратури України направлені запити про міжнародну правову допомогу до Сполученого Королівства Великобританії, республіки Естонії та республіки Азербайджану.
Без одержання результатів зазначених міжнародних запитів неможливе прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним слідчий просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.
Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів клопотання вбачається, що 24.07.2014 року порушено кримінальне провадження №0000270, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Частиною 1 ст. 114 КПК України визначено право слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
З аналізу вказаної вище норми не вбачається право слідчого судді або суду встановлювати процесуальні строки проведення досудового розслідування.
Встановлено, що у провадженні 8-го відділу КР Слідчого управління ФР МГУ ДФС ЦО з обслуговування ВП перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 24 липня 2015 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ПАТ «Укрграфіт» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ПАТ «Укрграфіт» в період з квітень липень 2013 року, вересень грудень 2013 року при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин по закупівлі газу у ТОВ «Газтрейдінг» () яке, в свою чергу, у вищевказаний період мало фінансово-господарські взаємовідносини з підприємствами, що мають ознаки «фіктивності», а саме з ТОВ «ЄВРО-ТЕК 2011» () ухилились від сплати податку на прибуток на загальну суму 3 294 235 грн., а також, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділи державними коштами шляхом незаконного відшкодування ПДВ в сумі 3 467 616 грн.
Крім того, 24.07.14 року слідчим управлінням ФР МГУ Міндоходів розпочате кримінальне провадження № 0000272 за ч.5 ст. 191 КК України, за фактом заволодіння державними коштами шляхом зловживання службовим становищем.
Під час досудового розслідування встановлено, що, службові особи ПАТ «Укрграфіт» в період з квітень липень 2013 року, вересень грудень 2013 року при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин по закупівлі газу у ТОВ «Газтрейдінг» () ухилились від сплати податку на прибуток на загальну суму 3 294 235 грн., а також, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділи державними коштами шляхом незаконного відшкодування ПДВ в сумі 3 467 616 грн.
Крім того 06.11.14 слідчим управлінням ФР МГУ Міндоходів розпочато кримінальне провадження № 0000336 за фактом ухилення від сплати податку на прибуток службовими особами ПАТ «Укрграфіт» на загальну суму 9 млн. 91 тис. грн.
Під час досудового розслідування встановлено, що фахівцями СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Укрграфіт» (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при господарських взаємовідносинах з нерезидентом Cаrbon construction & Trading Limited, щодо придбання сировини виробника «Бакинський нафтопереробний завод» за період з 01.04.2011р. по 31.12.2012р, за результатами якої складено акт №307/28-04-46-00/00196204 від 23.09.14 та винесено податкове повідомлення-рішення з податку на прибуток ППР № від 08 листопада 2014 року яким підприємству донараховано податок прибуток у сумі 9 091 349 грн.
Під час перевірки встановлено, що службовими особами ПАТ «Укрграфіт» (4, юридична та фактична адреса: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20), в період з 01.04.11 по 31.12.12, зависили витрати, які враховуються при визначені об`єкта оподаткування у зв`язку із здійсненням операцій по придбанню імпортного нафтового коксу по цінам, які є вище ніж «звичайні» ціни, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 9 091 349грн.
22.10.2014 року зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за номером 0000270.
На момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР встановлено наступне. Відповідно до матеріалів позапланової перевірки службовими особами ПАТ «Укрграфіт» за період 2-4 квартал 2011р.-2012р. завищено витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування у зв`язку зі здійсненням операцій по придбанню імпортованого нафтового коксу по цінам, які є вище ніж «звичайні» ціни, у розмірі 41 694 343 грн., що призвело до заниження податку на прибуток у загальному розмірі 9 091 349 грн.
Таким чином, перевіркою питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Укрграфіт» при господарських взаємовідносинах з Carbon Construction & Trading Limited щодо придбання сировини «Сумарний мало сірчаний нафтовий кокс марки KT-Q" виробника "Бакинський нафтопереробний завод" за період з 01.04.2011р. по 31.12.2012р. встановлено заниження податку на прибуток на суму 9 091 349грн.
Згідно п.1.20.1.ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів(робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.
Справедлива ринкова ціна-це ціна, за якою товари(роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари(роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари(роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних(а за їх відсутності-однорідних) товарів (робіт, послуг).
Згідно п.1.20.1.ст.1 Закону України для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару(роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами(роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов`язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об`єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності-однорідних) товарів (робіт, послуг)визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов`язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов`язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари(роботи, послуги) втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низько ліквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів(робіт, послуг) на ринку; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.
Для товарів (робіт, послуг), які продаються шляхом прилюдного оголошення умов їх продажу, звичайною визначається ціна, що міститься у такому прилюдному оголошенні (п.1.20.3 п.1.20 ст.1 Закону №334).
Якщо товари(роботи, послуги) продаються з використанням конкурсу, аукціону, біржової пропозиції або пропозиції на організованому ринку цінних паперів, або коли продаж (відчуження) товарів здійснюється примусовому порядку згідно із законодавством, звичайною є ціна, отримана при такому продажі(п1.20.4 п.1.20 ст.1 Закону №334).
Відповідно до пп.1.20.5 1 п.1.20 ст.1 Закону №334 якщо звичайна ціна не може бути визначена з використанням норм попередніх підпунктів цього пункту, то для доказів обґрунтування її рівня застосовуються правила, визначені національними положеннями(стандартами) бухгалтерського обліку, а також національними стандартами з питань оцінки майна та майнових прав. З метою оподаткування терміни «справедлива вартість», «ринкова вартість» та «чиста варість реалізації», які використовуються в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку та національних стандартах з питань оцінки майна та майнових прав, прирівнюються до терміну «звичайна ціна», визначеного цим Законом. У зв`язку з неможливістю визначення «звичайної» ціни, використанням норм пп.1.20.1-1.20.4 п.1.20 ст.1 Закону №334, СДПІ було застосовано метод встановлений пп.1.20.5 1 п.1.20 ст.1 Закону №334 .
Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 19 «Об`єднання підприємства» далі ПБО 19 затвердженого наказом Мінфіну України від 07 липня 1999р. №163, визначено, що «справедлива вартість-сума, за якою може бути здійснений обмін активу, або оплата зобов`язання в результаті-операцій між обізнаними, зацікавленими та незалежними сторонами».
Визначення справедливої вартості ціна реалізації за вирахуванням витрат на реалізацію та суми надбавки(прибутку), виходячи з надбавки (прибутку) для аналогічної готової продукції та товарів.
Згідно з ст.189 Господарського кодексу України від 16.01.2003р.№436-IV зі змінами доповненнями встановлено, що суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни-граничні рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін.
Водночас, при веденні податкового обліку право платника податків на самостійне визначення цін і тарифів здійснюється в межах правил, які встановлені діючим законодавством. При цьому відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета)- причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Пп.138.6 ст. 138 Податкового кодексу встановлено, що собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного до продажу.
У пп.153.2.2 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла у періоді за який проводилась перевірка), зазначено, що витрати, понесені платником податку у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у пов`язаної особи, визначаються виходячи з договірних цін, але не вищих за звичайні ціни, що діяли на дату такого придбання, у разі якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари(роботи, послуги).
Відповідно пп.153.2.3,п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України, положення підпунктів 153.2.1 та 153.2.2 цього пункту поширюються також на операції з особами, не є платниками цього податку або сплачують податок за іншими ставками, ніж платник податку на прибуток.
Таким чином, службові особи ПАТ «Укрграфіт», виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки, будучи на підставі п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.99, відповідальною за організацію бухгалтерського обліку на підприємстві, повноту відображення в обліку всіх господарських операцій, правильність віднесення доходів та витрат у відповідних звітних періодах, достовірність та своєчасність нарахування та повноту сплати до бюджету податків, зборів та інших обов`язкових платежів, діючи умисно, з корисних мотивів, шляхом відображення у складі валових витрат підприємства сум податків по господарським операціям з підприємством нерезидентом Cаrbon construction & Trading Limited, щодо придбання сировини виробника «Бакинський нафтопереробний завод» по цінам, які є вище ніж «звичайні» ціни, у розмірі 41 694 343 грн., ухилились від сплати податку на прибуток у загальному розмірі 9 091 349 грн.
01 лютого 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено ухвалу про встановлення трьох місячного строку досудового розслідування з моменту винесення ухвали.
Згідно ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо.
З матеріалів клопотання вбачається, що на даний час, з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин скоєного злочину та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, до відділу міжнародного співробітництва Генеральної прокуратури України направлені запити про міжнародну правову допомогу до Сполученого Королівства Великобританії, республіки Естонії та республіки Азербайджану.
Без одержання результатів зазначених міжнародних запитів неможливе прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.
Кримінальним процесуальним кодексом України, а також Європейською конвенцією про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20 квітня 1959 року не встановлено строки виконання запитів про міжнародну правову допомогу.
Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 № 13 визначено, що частиною першою статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Крім того, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, передбачено інші правила, ніж ті, що визначено у відповідному акті законодавства України, то згідно із частиною другою статті 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" (далі - Закон № 1906-IV), статті 3 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право" застосовуються правила міжнародного договору.
Під час розгляду конкретної судової справи вирішення (подолання) колізії між нормою міжнародного договору України і нормою іншого законодавчого акта України належить до компетенції суду.
Міжнародні договори України, які набрали чинності, не лише сприяють розвитку міждержавного співробітництва у різних сферах суспільного життя та належному забезпеченню національних інтересів, здійсненню цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України, а й можуть завдяки своєму пріоритету над нормами відповідних законодавчих актів України змінювати регулювання правових відносин, установлених законодавством України.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що результатами направлених запитів про міжнародне співробітництво можуть бути отримання вичерпних доказів про скоєння кримінального правопорушення, без яких не можливо прийняття законного рішення по кримінальному провадженню, прихожу до висновку про задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 28, 114 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Встановити для забезпечення виконання вимог розумного строку, процесуальний строк у 3 (три) місяці з моменту постановлення даної ухвали для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000270 від 24.07.2014 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1