Справа № 405/4334/16-к

03 червня 2016 року м. Кіровоград
слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді клопотання ТОВ «Торгсервіс-Центр» про скасування арешту майна, -
директор ТОВ «Торгсервіс-Центр» звернувся до слідчого судді з клопотання про скасування арешту на видаткові операції по банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.04.2016 року, в обґрунтування якого зазначив, що органом досудового слідства відбулося грубе втручання у діяльність підприємства, арешт рахунків призвів до зупинення роботи підприємства, грошові кошти, які надійшли на рахунок підприємства внаслідок здійснення звичайної господарської діяльності та не маються жодного відношення до юридичних осіб, які зазначені в ухвалі.
Представник заявника у судове засідання не з`явилася, належно та завчасно повідомлялася про день, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суд не сповістила.
У судовому засіданні слідчий просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ухвалою суду накладено арешт на кошти, які набуті кримінально протиправним шляхом, і є засобом та доказом вчинення кримінального правопорушення, а також є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
У відповідності до ч.3 ст. ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.3 та ч.6 ст.170 КПК України арешт накладається на майно, яке перебуває у власності або володінні, користуванні, розпорядженні будь-якої фізичної або юридичної особи.
Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що на території Кіровоградської, Черкаської, Київської та інших областей України діє група осіб яка надає послуг з мінімізації податкових зобов`язань суб`єктам господарювання реального сектору економіки, а саме: ОСОБА_4 , 1979 р.н., ОСОБА_5 1984 р.н, ОСОБА_6 , 1961 р.н. - організатори, ОСОБА_7 1980 р.н., ОСОБА_8 1984 р.н активні учасники займаються веденням бухгалтерського обліку на підконтрольних суб`єктах господарювання, реєстрацією податкових накладних, підготовкою документального оформлення проведених операції з мінімізації податкових зобов`язань; ОСОБА_9 1967 р.н., ОСОБА_10 , 1992 р.н., ОСОБА_11 1978 р.н. активні учасники відповідають за юридичний супровід, реєстрацію/перереєстрацію підконтрольних фіктивних суб`єктів господарювання.
З наданих слідчим пояснень та наявних документів, реєстрація вищевказаних підприємств відбувалася як на учасників групи ( ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 так і на підконтрольних осіб за грошову винагороду.
Реєстрація ТОВ «Торгсервіс-Центр» на учасників вищезазначеної групи вперше відбулась 25.12.2015 року на гр. ОСОБА_12 (ІН НОМЕР_2 ), 15.03.2016 року відбулась перереєстрація на гр. ОСОБА_13 (ІН НОМЕР_3 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Розрахункові рахунки товариства відкрито 31.07.2013 року в ПАТ "ВТБ БАНК", 21.03.2016 року в ПАТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Черкаси.
Згідно наявних баз ДФС України, встановлено, що ТОВ «Торгсервіс-Центр» протягом 2016 року податкову звітність до органів ДФС не подавало.
Основним видом діяльності ТОВ «Торгсервіс-Центр»є діяльність посередників в торгівлі товарами широкого асортименту, відомості про отримання будь яких ліценцій, дозволів відсутні.
Інформація про чисельність працівників на товаристві в 2016 відсутня, оскільки товариство податкову звітність форми 1ДФ в 2016 року не подавало.
За результатами господарської діяльності ТОВ «Торгсервіс-Центр»в 2016 році товариство податки (прибуток) взагалі товариством не сплачувався, сплачено лиш 5,5 тис. ПДВ, та має недоїмку зі сплати ЄСВ та прибутку. Вищевказане може свідчити, що господарська діяльність товариства не направлена на отримання прибутку, сплати коштів до державного бюджету України, та може підтверджувати висновки слідства про мінімізацію податків суб`єктами господарювання реального сектору економіки.
В ході розгляду клопотання, слідчим суддею також встановлено, що реальність вчинення господарських операцій ТОВ «Торгсервіс-Центр» відсутня.
Надані до суду матеріали, не спростовують необхідності існування арешту який був накладений ухвалою слідчого судді на видаткові операції товариства.
Крім того, санкція ч.3 ст.212 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна.
Встановлені обставини можуть свідчити, що кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Торгсервіс-Центр» набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому є доказом злочину, та можуть підлягати конфіскації.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено необхідність скасування арешту, не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на підстави для скасування арешту, арешт був накладений з урахуванням розумності та співрозмірності стосовно обмеження права власності та з метою використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя, -
в задоволенні клопотання ТОВ «Торгсервіс-Центр» про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1