Справа № 204/4812/16-к
Провадження № 1-в/204/1413/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
04 серпня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

особи, відносно якої
розглядається заява ОСОБА_6
при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
25 липня 2016 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .
Постановою Будьоннівського районного суду м.Донецька від 01.04.2011, ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. До ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_5 підтримала подану заяву та просила суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні заяви та просив змінити режим з суворого, зазначив,що він не впевнений в своєму психічному стані, але хоче бути ближче до своїх дітей.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав подану заяву.
Захисник ОСОБА_4 підтримав заяву.
Заслухавши думку учасників процесу, обговоривши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» від 15 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання. В хворого в клінічній картині захворювання продуктивна психопатологічна симптоматика редукувалася. Поведінка носила організований характер, без агресивних намірів. Але на фоні закріплення стану ремісії були наявні дисомнічні розлади, афективна напруженість, тривога, неспокій, які можуть бути передвісниками загострення хвороби, недостатнє усвідомлення хворобливості свого стану. З урахуванням цього та наявності масивної психотичної симптоматики в грудні 2015 року, яка була подібна розладам на момент скоєння СНД, короткочасність та нестійкість покращення, недостатнього усвідомлення хворобливості свого стану, хворий зумовлює особливу небезпеку для оточуючих.
Таким чином, ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, досі виявляє особливу небезпеку для оточуючих та потребує на продовження застосування примусових заходів медичного характеру у лікарні з суворим наглядом.
Керуючись ст.95 КК України, 514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу від 22.02.2000, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених постановою Будьоннівського районного суду м.Донецька від 01.04.2011 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1