Номер провадження: 11-сс/785/988/16
Номер справи місцевого суду: 496/2126/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
15.07.2016 року м. Одеса

Суддя судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
06.05.2016 року ОСОБА_3 на ім`я начальника Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області подав заяву про злочин в порядку ст. 314 КПК України, в якій зазначив, що він 28.03.2016 року звернувся через засоби зв`язку «Укрпошта» з листом до ОСОБА_4 , в якому пропонував вирішити питання про особисту зустріч з його сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вона навмисно приховує від нього та не надає час для спілкування, проте лист 19.04.2016 року повернувся йому з поштовим повідомленням про те, що адресат тимчасово за вказаною адресою не мешкає. Також вказав на те, що ОСОБА_4 навмисно не отримує його грошові перекази для сина. На підставі викладеного просив внести відомості про злочин в ЄРДР та розпочати кримінальне провадження по встановленню фактичного місця мешкання його сина.

Повідомлені ОСОБА_3 дані не були внесені в ЄРДР, в зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність працівників правоохоронного органу, в якій він просив визнати бездіяльність слідчого по невнесенню його заяви про злочин за ознаками ст. 149 КК України до ЄРДР неправомірною та зобов`язати його внести дані про злочин, викладені в його заяві від 06.05.2016 року в ЄРДР і розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року в задоволені скарги відмовлено, оскільки дані, викладені в заяві ОСОБА_3 від 06.05.2016 року не містять ознак злочину, передбаченого ст. 149 КК України.

Не погодившись з даним рішенням слідчого судді, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що йому відомо про те, що дана ухвала слідчого судді відповідно до положень КПК оскарженню не підлягає. Проте він вважає, що право на апеляційне оскарження він має на підставі ст.1 Протоколу №12 до Конвенції про захист прав людини та основоположних та ст. 13 Конвенції свобод, ст. 1, ст. 9 Конституції України, п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, а також рішення Конституційного суду з приводу тлумачення цієї норми Конституції, норми діючого КПК.

Розглянувши скаргу на предмет наявності підстав для відкриття апеляційного провадження, вважаю, що таких підстав немає, виходячи з наступного.

Пунктом 8 ч.3 ст. 129 Конституції України в діючій редакції однією із засад судочинства визначено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

На реалізацію положень Конституції України ця засада судочинства передбачена і в ст. 7, ст. 24 КПК.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» забезпечується право на судовий захист порушених прав та інтересів громадян, в тому числі ст. 303 КПК передбачено право особи звернутись зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому нормами цієї глави та іншими нормами КПК не передбачено право особи на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді за такою скаргою. Перелік ухвал слідчого судді, постановлених в ході досудового розслідування та які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначений ч. 3 ст. 307 та ст. 309 КПК України.

В ч.3 ст. 307 КПК зазначено, що ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Вказані положення закону не суперечать ні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ні практиці Європейського Суду, оскільки забезпечують судовий захист порушених прав та інтересів особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, якщо вона подана на судове рішення, яке не підлягає судовому оскарженню в апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги, що ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню, підстав розглядати клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст.ст. 399 ч. 4, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути адресату.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2