Справа № 397/1439/16-к
н/п : 1-в/397/377/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2016 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Олександрівка Кіровоградської області подання начальника Олександрівського виправного центру № 104 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта - середня, не одруженого, раніше судимого, по даній справі засудженого: 15.10.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.06.2016 року згідно ст.82 КК України невідбута частина покарання 01 рік 09 місяців 20 днів позбавлення волі замінена на обмеження волі, про умовно-дострокове звільнення від кримінального покарання,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника Олександрівського ВЦ №104 ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
Олександрівський ВЦ №104 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від кримінального покарання засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник ВЦ №104 подання підтримав, суду пояснив, що в Олександрівському ВЦ №104 засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 18.07.2016 року. За період відбуття покарання в ВЦ №104 має одне заохочення, стягнень - не має, був працевлаштований. Вважає, що він підпадає під умовно-дострокове звільнення. А тому просить звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування обраної міри покарання.

Засуджений підтримав подання, суду пояснив, що прибув ВЦ №104 18.07.2016 року. За час відбування покарання працював. Брав участь у виховних лекціях, має заохочення, стягнень не має.

Прокурор заперечує щодо застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки вважає передчасним застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення. Просить відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши думку представника виправного центру, прокурора, засудженого та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про застосування відносно ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Долинського районого суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2014 року за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі (а.п.10).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2016 року ОСОБА_3 , згідно ст.82 КК України, невідбута частина покарання 01 рік 09 місяців 20 днів позбавлення волі замінена на обмеження волі (а.п. 12-13).
ОСОБА_3 був раніше неодноразово судимим і судимості не погашені, що підтверджується довідкою про судимість (а.п.7).
Станом на 21.11.2016 року засуджений ОСОБА_3 має відбутого строку покарання - 02 роки 09 місяців 16 днів, залишилось до відбуття 01 рік 02 місяці 14 днів (а.п.22).

Спостережною комісією при Олександрівській РДА Кіровоградської області 15.10.2016 року підтримано клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання згідно ст.81 КК України (а.п.3).

За час відбування покарання в ВЦ № 104 засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно, працевлаштований. Вимог режиму утримання не порушував, стягнень не має. Має одне заохочення. На заходи виховного характеру реагує добре (а.п. 5).

Згідно довідки про заохочення та стягнення за період відбування покарання в Олександрівському ВЦ №104 - має заохочення, стягнень не має (а.п. 6).

Згідно довідки Олександрівського ВЦ №104 ОСОБА_3 працював (а.п. 16).

Згідно п.17 Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року суд повинен ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких звичок у дисципліні праці та поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Висновок суду має також ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Крім того, згідно ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засудженого після фактичного відбуття не двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.8 ст.154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Отже, законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і при цьому 2) була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, в Олександрівському ВЦ №104 відбуває покарання з 18 липня 2016 року. Знаходячись у ВЦ №104 засуджений був працевлаштований, вимог режиму утримання не порушував, має одне заохочення.

ОСОБА_3 є особою, яка відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2016 року, а саме в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі та був направлений до Олександрівського ВЦ №104 у випадку, передбаченому ст.82 КК України, ч.3 ст.154 КВК, куди прибув 18 липня 2016 року.

Засуджений ОСОБА_3 за весь період відбування покарання мав заохочення та одне стягнення. Йому було замінено міру покарання з позбавлення волі на обмеження волі. Відбуваючи покарання в ВЦ №104 стягнень не має, має одне заохочення. На думку адміністрації ВЦ №104 та спостережної комісії при Олександрівській РДА, засуджений довів те, що він повністю став на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81 КК України.

Однак, хоча ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем відбування покарання, але він відбуває міру покарання в ВЦ №104 лише з 18 липня 2016 року, тобто 4 місяці, тому суд вважає, що за такий короткий час адміністрація фактично не мала можливості достатньо вивчити його як особу та приняти всі необхідні міри направленні на його ресоціалізацію. Термін невідбутого строку покарання засудженого становить 01 рік 02 місяці 14 днів. Він є особою раніше судимою, але він знову вчинив злочин.

Таким чином, враховуючи те, що ухвала про направлення ОСОБА_3 у місця обмеження волі була винесена 17 червня 2016 року, тобто з дня винесення ухвали ще не минув один рік, та те, що адміністрація ВЦ №104 передчасно дійшла висновку про виправлення засудженого і повну його ресоціалізацію та про необхідність звернення до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання Олександрівського ВЦ № 104.

Керуючись ст.537 ч.1 п.2, ст.539 КПК України, ст.81 КК України, ст.153, ст.154 КВК України, суд
у х в а л и в :
Відмовити адміністрації Олександрівського ВЦ № 104 у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її проголошення, в апеляційний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя: /підпис/

Копія вірна:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7