УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 25.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 163, ч.3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.10.2016 року слідчий 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 25.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 163, ч.3 ст. 368 КК України, про арешт майна, а саме грошових коштів на рахунку, закріпленому за банківською карткою ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, буд.50).

Крім того, слідчий у вказаному клопотанні також просив надати дозвіл службовим особам ПАТ КБ «Приватбанк» повідомити Головному слідчому управлінню СБ України (м.Київ, вул.Володимирська, буд.33) інформацію щодо залишку грошових коштів на рахунку, закріпленому за банківською карткою ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на момент отримання ухвали слідчого судді про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, Головним слідчим управлінням СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000323 від 25.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 163, ч.3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період вересня 2016 року громадянин України, співробітник СБ України, будучи службовою собою, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи незаконність та карність своїх діянь, вчиняє дії спрямовані на порушення таємниці телефонних розмов ряду невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а саме: здійснює збір інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах СБУ, щодо з`єднань абонентів операторів мобільного зв`язку, із зазначенням дати, часу, базових станцій та ІМЕІ мобільних терміналів.

Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сагунівка Черкаської області будучи співробітником Служби безпеки України, протягом вересня-жовтня 2016 року здійснював збір інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах СБУ, щодо з`єднань абонентів операторів мобільного зв`язку, із зазначенням дати, часу, базових станцій та ІМЕІ мобільних терміналів, за що протягом жовтня 2016 року отримував неправомірну вигоду від ОСОБА_6 у загальній сумі 20000,00 грн.

20.10.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 163, ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.10.2016 року у ОСОБА_5 крім іншого було виявлено банківську картку ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_7 , але перебуває у постійному володіння ОСОБА_5 , та на яку за вимогою останнього ОСОБА_6 перераховував грошові кошти за отриману інформацію.

Враховуючи, що санкція ч.3 ст. 368 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному. Крім того, існують реальні ризики приховування та використання вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна у частині надання дозволу службовим особам банку повідомити Головному слідчому управлінню СБ України інформацію щодо залишку грошових коштів на рахунку на момент отримання ухвали слідчого судді про арешт майна, оскільки розгляд даних вимог при вирішенні питання про арешт майна законом не передбачений.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 25.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 163, ч.3 ст. 368 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме грошові кошти на рахунку, закріпленому за банківською карткою ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, буд.50).

В решті клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: