Справа № 635/5192/16-к
Номер провадження 1-кп/635/599/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2016 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05 червня 2016 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким на ґрунті виниклих неприязних відносин до останнього, виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 випав на землю мобільний телефон ТМ «Samsung GT-S5282», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6364 від 15.06.2016 року складає 540 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю 30 гривень, на рахунку якої було 20 гривень, який належав ОСОБА_4 , де, скориставшись тим, що свідки та потерпілий на той момент були відсутні, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон ТМ «Samsung GT-S5282». Після цього ОСОБА_5 обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 590 гривень.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 червня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується у подальшому не допускати зі своєї сторони подібних кримінальних правопорушень. Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк один рік, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбуття покарання з випробуванням із покладанням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд угоду затвердити та призначити узгоджене з потерпілим покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ч.3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, ч.1 ст. 185 КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

По даній справі Державою України понесені судові витрати в розмірі, які складаються із вартості проведеної товарознавчої експертизи № 6364 від 15.06.2016 року в розмірі 176 гривень. Зазначені судові витрати суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 22 червня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави України судові витрати в розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон ТМ «Samsung GT-S5282», з сім-картою мобільного оператора «МТС», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , вважати переданим за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1