Справа № 365/719/16-к
Номер провадження: 1-кп/365/35/16

В И Р О К
Іменем України
28.11.2016 року смт. Згурівка Київської області
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войково Згурівського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого, останній раз вироком Згурівського районного суду Київської області від 04.09.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів майнового характеру, останній раз вироком Згурівського районного суду Київської області від 04.09.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням іспитового стрку на 3 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та в період встановленого судом іспитового строку знову вчинив умисний, корисливий та тяжкий злочин.
Так він, 21.09.2016 року близько 16 години 00 хвилин, перебував в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , куди він приїхав до свого знайомого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 на автомобілі останнього марки ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає за можливе, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю та показав, що в 21 вересня 2016 року близько 16 години разом із своїм знайомим потерпілим ОСОБА_10 на автомобілі останнього ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхали додому до спільного знайомого ОСОБА_9 , який проживає в АДРЕСА_2 . Разом вони розпивали горілку. Через деякий час ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заснули. В цей час обвинувачений ОСОБА_8 вирішив незаконно заволодіти вищезазначеним автомобілем щоб з`їздити в Баришівський район Київської області. Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 спить обвинувачений витягнув з кишені його штанів ключі від автомобіля. Після чого вийшов на двір, сів до автомобіля, завів його та поїхав до Баришівського району. В скоєному обвинувачений щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам і ніким із учасників судового засідання не оспорюються.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 просив застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Підставами для застосування ст. 69 КК України вважає наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, оскільки автомобіль був повернутий потерпілому. За сукупністю вироків вважає достатнім для обвинуваченого покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 289 КК України, так як обвинувачений своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обгрунтовано обвинувачується ОСОБА_8 , це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , який підлягає покаранню, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, до адміністративної відповідальності в період 2015-2016 років притягувався один раз, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючі покарання обставини відсутні, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Згурівського районного суду Київської області від 04.09.2015 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.
Суд не вбачає підстав при призначенні покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання та особу винного, застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті.
Обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту взяття його під варту з 22.09.2016 року.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати за залучення експерта проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 527 гривень 76 копійок стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Речові докази: автомобіль марки ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити у його володінні.
Керуючись ст.289 ч. 2 КК України, ст.ст.349,368-371,373-374,376 КПК України, суд, -
Визнати винуватим ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Згурівського районного суду Київської області від 04.09.2015 року, ОСОБА_12 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_12 обчислювати з 22.09.2016 року.
Залишити ОСОБА_12 запобіжний захід без змін у вигляді тримання під вартою та утримувати його в СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу.
Витрати за залучення експерта проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 527 (пятсот двадцять сім) гривень 76 копійок стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.
Речовий доказ: автомобіль марки ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити у його володінні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_13