Справа № 303/1162/16-к
Провадження № 1-кп/303/162/16
ряд. стат. звіту № 34
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2016 року за № 0000242, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
31 січня 2016 року близько 11 год. 40 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чехова в м.Мукачево, не врахувавши дорожню обстановку, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, перед зміною напрямку руху не переконався в безпечності маневру, виїхав на тротуар, де допустив наїзд на потерпілу ОСОБА_6 , чим порушив вимоги п. 10.1, п.11.13 та 12.1 Правил дорожнього руху України.
В результаті даної ДТП потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки, які згідно висновку експерта відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю та пояснив, що 31 січня 2016 року він їхав на автомобілі «Volkswagen Golf» по вулиці Чехова в м.Мукачево в напрямку до вул. Валенберга. Крім нього в автомобілі їхав його брат ОСОБА_7 , якому цей автомобіль належить. Посвідчення водія він не має, керувати автомобілем його попросив брат, оскільки сам в той час перебував в стані алкогольного сп`яніння. Дорожнє покриття в той час було мокре, ішов невеликий дощ. В якийсь момент він сильно натиснув на газ, автомобіль прискорив рух, після чого його занесло, він не справився з керуванням і наїхав на потерпілу, яка ішла по тротуару. В момент зупинки ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, а він зразу поїхав з місця ДТП, оскільки сильно злякався. Приблизно через тиждень його повідомив брат, що необхідно з`явитися в поліцію по факту ДТП, що він і зробив. Раніше прийти не міг, оскільки виїжджав за кордон. З`явившись до працівників міліції він повідомив, що саме він керував автомобілем в момент ДТП, розповів про обставини пригоди. Весь цей час автомобіль знаходився біля його будинку по місцю його проживання.
Про вчинене дуже жаліє, розкаюється, просить вибачення у потерпілої, якій частково відшкодував завдану шкоду і обіцяє повністю відшкодувати їй витрати на лікування.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 31.01.2016 року вона ішла до церкви, так як це була неділя. Проходячи тротуаром по вул. Чехова вона побачила, як з боку вулиці І.Зріні на великій швидкості виїхав якийсь автомобіль, який почало заносити і він виїхав прямо на неї. Внаслідок цього її притисло до огорожі, вона впала на землю. З автомобіля вийшов якийсь чоловік, якого вона просила викликати швидку, але той відмовлявся це робити. Через деякий час біля неї зупинився інший автомобіль, водій якого викликав швидку медичну допомогу, а той автомобіль, що наїхав на неї, з місця пригоди зник. Внаслідок ДТП їй спричинено тілесні ушкодження, по сьогоднішній день вона проходить курс лікування. Обвинувачений виплатив їй 1000 гривень матеріальної шкоди і обіцяв відшкодувати її повністю. Вважає, що обвинувачений має понести відповідне покарання, щоб більше не вчиняв подібного.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, показів обвинуваченого та потерпілої, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджується наступними доказами:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2016 року, згідно якого слідчим о 13.00 год. прийнято усну заяву від потерпілої ОСОБА_6 про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому потерпіла повідомила, що біля 11.40 год. по вул. Чехова біля буд. № 18 невідома особа, керуючи транспортним засобом, виїхала на тротуар і скоїла наїзд на неї, після чого зникла з місця пригоди.
-протоколами огляду місця пригоди від 31.01.2016 року, складеними слідчим ОСОБА_8 , якими зафіксовано місце ДТП, погодні умови, стан дорожнього покриття, сліди тертя на тротуарі, сліди пошкодження огорожі. До даних протоколів додано схему місця ДТП та фототаблицю, на який показано місце зіткнення, сліди тертя автомобіля.
-висновком експерта № 110/2016 від 15.02.2016 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, можливо їх виникнення у пішохода при зіткненні легкового автомобіля, який рухався, з пішоходом. По давності виникнення можуть вкладатися в дату ДТП, що мала місце 31.01.2016 року і відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.
-висновком судової автотехнічної експертизи № 81 від 12.02.2016 року, відповідно до якого з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який, керуючи даним транспортним засобом, не переконався в безпечності маневру, виїхав на тротуар, де допустив наїзд на пішохода.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена повністю. Дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України.
Разом з тим, не можуть бути прийнятими до уваги при ухваленні судового рішення ряд письмових доказів, наданих прокурором, а саме:
-висновок судової автотехнічної експертизи № 80 від 12.02.2016 року, відповідно до якого на момент огляду і експертного дослідження рульове керування та гальмівна система автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані.
-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.02.2016 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 надав слідчому тимчасовий доступ до автомобіля, який знаходився на штраф майданчику Мукачівського ВП;
-протокол огляду предмета від 09.02.2016 року, відповідно до якого слідчим оглянуто автомобіль «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 .
-протоколи огляду місця події та протоколи огляду і затримання транспортного засобу від 08.02.2016 року.
З аналізу даних документів вбачається, що в них не міститься жодної інформації, яка б прямо чи непрямо підтверджувала існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а тому, відповідно до ст. 85 КПК України не можуть вважатися належними доказами у справі.
Не може бути прийнятим до уваги, як належний і допустимий доказ у справі протокол слідчого експерименту від 10.02.2016 року, згідно якого потерпіла на місці показала про обставини пригоди з наступних підстав.
Стаття 95 КПК України передбачає, що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Оскільки вищевказаний документ містить тільки показання потерпілої, надані слідчому, вони не можуть бути прийняті до уваги судом, а тому даний протокол не є належним і допустимим доказом у справі.
Таким чином, незважаючи на неприйняття судом ряду доказів, здобутих органом досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що це не є перешкодою для постановлення у справі законного і обґрунтованого вироку, оскільки наявність інших доказів є достатніми для доведення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема про те, що він раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду і намагається відшкодувати їй витрати на лікування, характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.
Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до п.2, 3 ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1