Справа № 463/4156/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1099/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20.09.2016 р. щодо ОСОБА_7 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_9

встановила:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.09.2016 р. ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за № 0002247 від 03 липня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України - закрито у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що згідно з матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягається вперше, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, шкода повністю відшкодована.Крім цього, вказав, що у справі є всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.
На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено покарання за вчинення крадіжки у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від 80 до 240 годин, або виправних робіт на строк до 2 років, або арешту на строк до 6 місяців, або позбавленням волі на строк до 3 років.
Наголошує, що злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому форма вини при вчиненні такого злочину характеризується прямим умислом.
Підкреслює, що особа не може бути звільненою від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.185 КК України на підставі ст.45 КК України, а суд, звільнивши із зазначених підстав ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вказаною статтею, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи те, що судом першої інстанції будь-які докази у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 не досліджувались та клопотання про їх дослідження не заявлялись, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, не має підстав для їх дослідження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим він позбавлений можливості розглянути його по суті.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив апеляційну скаргу та просив ухвалу суду залишити без змін, представника потерпілого, який заперечив апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено покарання за вчинення крадіжки у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від 80 до 240 годин, або виправних робіт на строк до 2 років, або арешту на строк до 6 місяців, або позбавленням волі на строк до 3 років.
Таким чином, злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості, форма вини при вчиненні такого злочину характеризується прямим умислом.
На переконання колегії суддів, особа не може бути звільненою від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.45 КК України, а суд, звільнивши із зазначених підстав ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вказаною статтею, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи те, що судом першої інстанції будь-які докази у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 не досліджувались та клопотання про їх дослідження не заявлялись, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, не має підстав для їх дослідження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим позбавлений можливості розглянути його по суті.
З огляду на викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20.09.2016 р. щодо ОСОБА_7 слід скасувати та призначити у у Личаківському районному суді м. Львова новий розгляд кримінального провадження № 0002247 від 03 липня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 415, 419, 422, КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - задоволити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20.09.2016 р. щодо ОСОБА_7 -скасувати.

Призначити у Личаківському районному суді м. Львова новий розгляд кримінального провадження № 0002247 від 03 липня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4