Справа № 549/93/16-к
Провадження № 1-кп/549/13/16
УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: зі сторони обвинувачення
прокурора ОСОБА_3
зі сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнухи кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 від 10.02.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився і проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого 21.08.2015 року Варвинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 200 годин,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
встановив:
22.02.2016 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, та угода про визнання винуватості, укладена 19.02.2016 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
В жовтні 2015 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 на території ферми в с. Скибенці Чорнухинського району виявив дикоростучу рослину коноплі і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання зірвав вказану рослину коноплі, приніс до себе додому, де відділив від стебла рослини коноплі гілки та листя.
Листя в подальшому подрібнив, упакував у сім паперових пакетах та зберігав в спальній кімнаті за місцем свого проживання. Чотири гілки від стебла помістив до підсобного приміщення, дев`ять гілок залишив біля навісу у власному господарстві, а насіння помістив до двох паперових згортків які також залишив зберігати в спальній кімнаті будинку. З полімерної пляшки ОСОБА_4 зробив пристрій для скурювання рослин коноплі який залишив у спальній кімнаті за місцем свого проживання.
22.01.2016 року під час санкціонованого обшуку господарства за місцем його проживання по АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено та вилучено чотири стебла зеленого кольору зовні схожих на рослини коноплі та 9 стебел зеленого кольору схожих на рослини коноплі, два фрагменти полімерних пляшок із слідами нашарування речовини зеленого кольору, подрібнена речовина зеленого кольору схожа на коноплю, два паперові згортки в яких знаходиться насіння зеленого кольору, зовні схожих на насіння коноплі, сім паперових згортків в яких знаходиться подрібнені рослини зеленого кольору.
Згідно з висновку експерта №164 від 05.02.2016 року надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є канабіс, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 114,615 грам.
Речовина коричневого кольору з характерним запахом, нашарована на наданих предметах для дослідження, містить особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,081 грам.
Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
19.02.2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні цього злочину, а саме у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.
Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, суд приходить до слідуючого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається, в тому числі, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини.
Проте, як вбачається з угоди про визнання винуватості, укладеної 19.02.2016 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , в ній формулювання обвинувачення викладене з порушенням кримінального та кримінального процесуального закону, так як не містить мету вчинення злочину.
Крім того, відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виправних робіт, арешту, обмеження або позбавлення волі.
Умови угоди між прокурором і підозрюваним суперечать вимогам закону та інтересам суспільства в частині призначення покарання згідно з п.п.1, 2 ч.7 ст.474 КПК України.
Так, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливого злочину до покарання у виді громадських робіт, а тому узгоджений вид покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суперечить КК України та інтересам суспільства, оскільки воно за своїм видом та розміром явно не відповідає особі ОСОБА_4 .
Таким чином суд вважає, що при узгодженні сторонами угоди покарання не враховано обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, тобто обставин, що впливають на вид і розмір покарання, що суперечити загальним засадам призначення покарання.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, в тому числі, якщо умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та/або закону, інтересам суспільства.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову у затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 314, 369, 474 КПК України суд,
ухвалив:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 19.02.2016 року між прокурором Чорнухинського району Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000036 від 10.02.2016 року - відмовити.
Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя