Провадження № 11-кп/792/204/16
Справа № 676/6434/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000847 від 18.09.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Камянець-Подільського міськрайонного суду від 15 січня 2016 року ,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку та зареєстровану в АДРЕСА_1 , мешканку АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, вдову, пенсіонерку, раніше не судиму, -

засуджено за ч.1 ст.125 КК України до сплати штрафу в розмірі 510 грн., що становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 не обирався.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 67 грн. 38 коп. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

За вироком суду, обвинувачена ОСОБА_8 , близько 14 год. 30 хв. 18 вересня 2015 року, перебуваючи в приміщенні коридору житлового будинку по АДРЕСА_3 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, умисно нанесла чотири удари палицею по руках ОСОБА_9 , одним з яких спричинила тілесні ушкодження у вигляді синяка в області правого передпліччя, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а іншими трьома завдала фізичного болю.
В своїй апеляції захисник обвинуваченої просила скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Вважає, що місцевий суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України, натомість він мав виправдати її, а провадження закрити, через відсутність в її діях складу злочину.

Вказує, що місцевий суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_10 (чоловіка потерпілої ОСОБА_9 ), який показав, що під час конфлікту з ОСОБА_8 стояв попереду, а потерпіла позаду нього. Обвинувачена стояла на відстані 2 м від цього свідка, тобто потерпіла стояла позаду свідка, тому відстань між потерпілою та обвинуваченою була більше 2 м.

Палиця обвинуваченої була завдовжки 1 м, тому вважає, що ці покази свідка вказують на відсутність умислу ОСОБА_8 щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку доводів апеляції, прокурора, який просив залишити вирок місцевого суду в силі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

У відповідності до ст.24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий.
Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Місцевий суд обґрунтовано визнав обвинувачену ОСОБА_8 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при викладених у вироку обставинах.
Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений доказами, зібраними та дослідженими в судовому засіданні в передбаченому законом порядку.
Так обвинувачена, не заперечуючи конфлікт з чоловіком потерпілої ОСОБА_10 вказала, що розмахувала перед ним палкою. Під час цього конфлікту з-за його спини вийшла потерпіла і підставилась під палицю. Наміру наносити удар потерпілій вона не мала.

Однак дані показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 щодо нанесення обвинуваченою ударів палицею по руках потерпілої, якими вона прикривала голову від ударів обвинуваченої.

Об`єктивно зазначені показання підтверджуються: даними висновку судово-медичного експерта №711 від 19.09.2015 року, у якому зазначено, що у потерпілої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синяка в області правого передпліччя, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень внаслідок удару тупим твердим предметом і могли утворитись біля 2-3 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи; показаннями допитаного в суді першої інстанції судово-медичного експерта ОСОБА_11 , який проводив судово-медичну експертизу та вказав, що по механізму спричинення це був удар у фазі захисту, тобто коли потерпіла інтуїтивно прикривалась рукою від удару обвинуваченої.

Вищевикладене свідчить, що обвинувачена саме умисно спричинила тілесні ушкодження потерпілій, а тому посилання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 на те, що місцевим судом не здобуто жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 умисно нанесла удар потерпілій ОСОБА_9 , не передбачала отримання потерпілою тілесних ушкоджень внаслідок цього, та бажала чи свідомо допускала їх настання, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Даним обставинам суд першої інстанції, дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, місцевий суд керувався вимогами ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Місцевий суд, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , врахував її похилий вік, те, що вона пенсіонерка, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику по місцю її проживання та те, що у вчиненому вона не розкаялась, а тому обґрунтовано визначив покарання обвинуваченій у виді сплати штрафу в розмірі 510 грн., що становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене, покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винної, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Вирок Камянець-Подільського міськрайонного суду від 15 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляцію її захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2