Справа № 372/152/16-к
Провадження 1-кп-33/16
ухвала
Іменем України

13 травня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000825 від 28 липня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
14 січня 2016 року до Обухівського районного суду Київської області з прокуратури Обухівського району надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000825 від 28.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 18.02.2015 року Обухівським районним судом Київської області ухвалено вирок, згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт. Обухівським МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київської області 01.04.2015 року винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, на якій міститься відмітка про ознайомлення ОСОБА_4 в письмовій формі, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відібрано розписку з роз`ясненням правових наслідків у разі ухилення від відбування покарання відповідно до ч.2 ст. 389 КК України та направлено ОСОБА_4 до підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради для відбування призначеного вироком суду покарання у виді 240 годин громадських робіт. ОСОБА_4 роз`яснено, що згідно ст.37 КВК України він зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися до інспекції у встановленні дні на реєстрацію, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, що час щорічної відпустки за основним місцем роботи не зупиняє виконання покарання у вигляді громадських робіт, а також те, що поважними причинами неявки до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. Про таке ознайомлення міститься в підписці ОСОБА_4 від 01.04.2015 року. 01.04.2015 року ОСОБА_4 прибув до ПОЖ виконавчого комітету Української міської ради, де ознайомився з графіком виходу на роботу засудженого, на якого накладено покарання у виді громадських робіт та з яким проведено інструктаж по дотриманню техніки безпеки, і куди мав прибути не пізніше 02.04.2015 року, однак у визначене місце не прибув. 07.02.2015 року ОСОБА_4 з`явився до місця відбування громадських робіт та відпрацював 4 години. З 08.04.2015 року до визначеного Обухівським МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області місця відбування покарання не прибув без поважної причини. До теперішнього часу ОСОБА_4 до визначеного Обухівським МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київської області місця відбування покарання не з`являвся і тим самим, ухилився від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме не виконав обов`язаного у вільний від роботи чи навчання час безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування, протягом строку, вказаному у вироку суду.

Ухвалою судду від 18.01.2016 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судодинивому засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.

В підготовче судове засідання 29 січня 2016 року обвинувачений не з`являвся, про час його проведення повідомлявся належним чином.

Ухвали суду про привід обвинуваченого в підготовче судове засідання 10 лютого 2016 на 09.00 годину, 11 березня 2016 року на 10.30 годину, 30 березня 2016 року 12.00 годину, 15 квітня 2016 року на 09.30 годину, 29 квітня 2016 року на 09.00 годину, 13 травня 2016 року на 10.00 годину не виконані через відсутність останнього за місцем реєстрації.

Прокурор просить повторно застосувати привід до обвинуваченого для встановлення його місця перебування.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, встановив наступне.

Згідно п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 місце проживання останнього зазначено АДРЕСА_1 , однак з матеріалів кримінального провадження вбачається що місце проживання обвинуваченого встановлене невірно, належним чином дійсне місце його проживання не встановлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди України при розгляді справ застосовують конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у ч.3 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950р. встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ч.3 ст.314 КПК України за результатами підготовчого судового засідання обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у разі його невідповідності вимогам закону.

Оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд, його необхідно повернути прокурору для приведення у відповідність вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316 КПК України, суд,- УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000825 від 28 липня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України повернути прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: