Справа № 558/127/16-к
номер провадження 1-кп/558/11/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000021 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Московка, Куп`янського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше, відповідно до вимог ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
28 січня 2016 року приблизно о 2-й годині 00 хвилин ОСОБА_3 , з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом виймання віконного скла, через віконний отвір проник в приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно з корисливих мотивів, умисно викрав бувші у використанні дві коси з металевими лезами 70 і 80 см зальною вартістю 300,00 гривень, одну штикову лопату вартістю 60,00 гривень, одну совкову лопату вартістю 40,00 гривень, три каструлі загальною вартістю 66,00 гривень, одну алюмінієву миску вартістю 120,00 гривень, два слюсарні молотки загальною вартістю 155,00 гривень, одну сокиру вартістю 279,00 гривень та одні габлі вартістю 60,00 гривень, які виніс з приміщення літньої кухні через віконний отвір та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1080,00 гривень.

Завдані збитки відшкодовані потерпілому ОСОБА_5 шляхом повернення викраденого (а.п. 86).
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та дав показання про те, що тієї ночі, точної дати та часу не пам`ятає, але це могло бути 28 січня 2016 року, приблизно о 2-й годині, він вирішив піти до сусіднього господарства, що належить ОСОБА_5 , але в якому ніхто не проживає. Переліз через огорожу та зайшов до сусіднього господарства, підійшов до приміщення літньої кухні, у вікні вийняв скло та через віконний отвір проник в літню кухню. Було темно, він світив ліхтариком. В літній кухні було багато інструментів, господарських речей. Він знайшов штикову лопату, габлі, дві коси, молотки, сокиру та все викинув через вікно на подвір`я. Після чого забрав частину речей і заніс їх додому. На другий день до нього прийшов сусід ОСОБА_5 , запитував про крадіжку з його господарства та він зізнався ОСОБА_5 , що викрав з його господарства господарські речі. Він виніс з свого будинку дві коси, лопату, молотки, сокиру та віддав їх ОСОБА_5 . Сусід сказав занести всі речі назад в його господарство, що він і зробив. Коли приїхали працівники поліції, то оглянули викрадені ним речі на подвір`ї господарства потерпілого.

У вчиненому щиро розкаюється.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується об`єктивними доказами дослідженими судом.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що в АДРЕСА_2 , знаходиться його будинок. Оскільки він не проживає у такому будинку, то всі господарські речі заніс в приміщення літньої кухні, щоб їх ніхто не викрав. 29 січня 2016 року, приблизно о 19-й годині він приїхав у с. Лопавше та пішов до свого господарства подивитися чи усе там добре. Коли прийшов додому, то побачив, що вийняте скло з вікна літньої кухні, а шибка стояла внизу під вікном. На подвірї лежали габлі, три каструлі, алюмінієва миска, совкова лопата, які раніше були у літній кухні. Він відразу по телефону повідомив у поліцію про таку подію. На другий день він пішов до сусіда ОСОБА_3 , щоб розпитати його чи не знає він хто був у його господарстві. ОСОБА_3 відразу ж зізнався, що вчинив крадіжку господарських речей з його господарства та виніс з будинку штикову лопату, дві коси, що були розібрані, два молотки, сокиру, але на той час він вже повідомив працівників поліції про крадіжку. Коли приїхали працівники поліції, то оглянули всі викрадені речі та їх вилучили.

До обвинуваченого ОСОБА_3 будь-яких претензій не має, цивільний позов заявляти не буде.

Згідно протоколу огляду місця події від 30 січня 2016 року з фототаблицею до нього (а.п. 49-59) об`єктом огляду є господарство ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено відсутність шибки у вікні приміщення літньої кухні та на подвір`ї були оглянуті виявлені та добровільно видані ОСОБА_3 господарські речі.

Згідно висновку від 23 лютого 2016 року (а.п. 74-84) встановлено, що вартість бувших у використанні кіс з лезами 70 і 80 см, штикової лопати, совкової лопати, трьох каструль, алюмінієвої миски, двох молотків, сокири та габлів становить станом на 30 січня 2016 року 1080,00 гривень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 31 березня 2016 року (а.п. 104-108) згідно якого ОСОБА_3 відтворив обставини та механізм вчинення крадіжки господарських речей з приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_1 .

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують показання обвинуваченого та потерпілого, є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Сумнівів у достовірності таких доказів сторони не висловлювали та не заявляли клопотань про виключення їх з числа доказів.

За таких обставин, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, доведена дослідженими доказами у судовому провадженні.

Судом встановлено, згідно показань обвинуваченого, потерпілого, письмових доказів (технічного паспорта на будинковолодіння), що крадіжку речей ОСОБА_3 було чинено з приміщення літньої кухні господарства потерпілого ОСОБА_5 , яке є відокремленим приміщенням від житлового будинку та яке не використовуєтьсяч потерпілим для проживання.

П. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 6 листопада 2009 року роз`яснює, що під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира, дача, номер у готелі тощо). До житла прирівнюються також ті його частини, в яких може зберігатися майно (балкон, веранда, комора тощо), за винятком господарських приміщень, не пов`язаних безпосередньо з житлом (гараж, сарай тощо).
Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).
За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приймає до уваги тяжкість (згідно статті 12 КК України), ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його; те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше, відповідно до вимог ст. 89 КК України, не судимий (а.п. 88); дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.п. 91), думку потерпілого щодо виду та міри покарання та приходить до висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. В судовому засіданні клопотань про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено не було, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, на час до вступу вироку в законну силу, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 75, 76, 185 КК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (Три) роки два місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: дві коси з металевими лезами 70 і 80 см, штикову лопату, совкову лопату, три каструлі, алюмінієву миску, два слюсарні молотки, сокиру та габлі, залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається із дотриманням вимог ст. 396 КПК України щодо її змісту.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .