Справа № 522/6178/16-к
Провадження № 1-кс/522/7533/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СГ СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 05.12.2014 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2013 ОСОБА_7 шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 55 000 доларів США, який надав їх у борг під відповідну розписку та заставне майно у вигляді автомобіля «Mercedes-Вenz GL-550», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , але ОСОБА_7 грошові кошти привласнила, в обумовлений час не повернула, а майно, як начебто залишила в якості застави, реалізувала третій особі, не повідомивши про це кредитора, внаслідок чого останньому спричинено шкоду в особливо великих розмірах.

За даним фактом 07.04.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В ході допиту в якості потерпілого ОСОБА_9 повідомив наступне, що 13 років тому він познайомився зі своєю майбутньою дружиною ОСОБА_10 . На той період часу вона проживала в м. Миколаєві. Близько 10 років тому ОСОБА_11 була куплена квартира АДРЕСА_1 . Після весілля зі ОСОБА_12 (яка взяла його прізвище), було прийнято рішення про проживання за вказаною адресою у м. Одесі. На даний момент ОСОБА_9 зі своєю дружиною не проживає, але офіційно ще перебувають в шлюбі.

Квартира по вул. Дерибасівській куплена ним до весілля. На теперішній час, наскільки йому відомо, в квартирі прописаний він, його діти ОСОБА_13 2005р.н., ОСОБА_14 2003р.н. ОСОБА_7 була прописана за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2008 році, за дуже короткий період часу, до весілля зі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 були куплені кілька квартир в АДРЕСА_3 , а саме: квартири за АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , підвальне приміщення; Грецька 45 кв. АДРЕСА_4 , АДРЕСА_26 . Дані квартири купувалися ОСОБА_11 , за особисті кошти, з метою подальшої їх здачі в оренду.

Всі куплені ОСОБА_11 квартири, спочатку оформлялися на його ім`я. Після того, коли були придбані всі зазначені квартири, його дружина ОСОБА_12 , познайомила його з адвокатами ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які йому пояснили, що якщо він хоче здавати це майно в оренду, то йому необхідно буде зареєструвати компанію і здавати це майно від імені компанії. З огляду на ці моменти, ОСОБА_11 було прийнято рішення про реєстрацію компанії під назвою ТОВ «Тал Холдинг» . Директором даного підприємства було призначено ОСОБА_17 (в подальшому його дружину ОСОБА_7 ), бухгалтер: ОСОБА_18 , ОСОБА_9 був оформлений як засновник. Так само, як засновник була оформлена і ОСОБА_19 на мінімальний відсоток. Компанія була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_27 , де фактично і здійснювала свою діяльність.

Приблизно в листопаді 2015 року, на мобільний телефон ОСОБА_20 подзвонив його товариш ОСОБА_21 (громадянин Ізраїлю) і повідомив йому, що квартира ОСОБА_22 ( АДРЕСА_28 ), за рішенням суду передана гр. ОСОБА_23 , після чого, тал Амнон і дізнався про те, що усі квартири, які знаходяться в будинку АДРЕСА_3 , у будинку АДРЕСА_29 та квартира АДРЕСА_1 не належать йому, а оформлені вже на третіх осіб, без його відома і дозволу.

Усі документи по придбанню вищевказаних квартир знаходилися у ОСОБА_7 , де вони на теперішній час не відомо.

В ході досудового розслідування встановлено, що 29.03.2007 ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу №р.1672 купує квартиру АДРЕСА_30 , а з 27.08.2008 квартира на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 27.08.2008 належить ТОВ «Тал Холдинг» .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то 04.09.2009 дану квартиру купує ОСОБА_24 на підставі договору купівлі-продажу р.961 від 04.09.2009 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_25 . Потім, 23.12.2009 дану квартиру купує ОСОБА_26 , на підставі договору купівлі-продажу р.2348 від 23.12.2009 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_27 , а 31.01.2012 зазначену квартиру купує ОСОБА_28 на підставі договору купівлі-продажу р.240 від 31.01.2012 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_27 .

Згідно показів ОСОБА_20 , то ОСОБА_9 ніколи не надавав своєї згоди на продаж нерухомого майна, яке належить ТОВ «Тал Холдинг» або знаходиться на його імені, тому про продаж вказаної квартири йому стало відомо в листопаді 2015 року.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_30 з 02.03.2016 на праві власності належить ОСОБА_29 , на підставі договору дарування 441 від 02.03.2016 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_30 .

Під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення з останньої матеріального шкоди у розмірі 55 000 доларів США, що на моменту скоєння злочину, згідно з даними НБУ у перекладі на грошову одиницю України становило 439 615 грн., також заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_11 через свого представника ОСОБА_31 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди у сумі 65 000 000 грн., завданої її злочинними діями.

Підозрювана ОСОБА_7 скоїла особливо тяжкий злочин, за який відповідно до санкції ч. 4 ст. 190 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи, або для забезпечення цивільного позову.

Установлено, що квартира АДРЕСА_31 - є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Потерпілий та його захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що зазначене клопотання є безпідставним та необґрунтованим, слідчим не надано належних доказів того, що треті особи набули майно безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України і тому не має обґрунтованих підстав накладати арешт на майно.

Вислухавши сторони кримінального провадження, а також дослідивши докази, що є в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити, майно, зазначене у клопотанні, було відчужене та у подальшому здобуте третіми особами злочинним шляхом, і є предметом вчинення злочину, з метою недопустимості подальшого розпорядження, переоформлення, продажу, відчуження зазначеної квартири іншій особі, до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що у подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій та експертного дослідження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання СГ СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_31 , яка знаходиться на даний час на праві власності у ОСОБА_29 , до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

29.04.2016