Провадження № 1-кс/750/2890/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Українська індустріальна група» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009145 від 23.09.2016 року, -

в с т а н о в и в :
До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Українська індустріальна група», в якому останній просить скасувати арешт, накладений на земельну ділянку площею 449 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий № :91:178:0029, яка згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 134903 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» повністю.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.10.2016 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова в рамках кримінального провадження № 0009145 від 23.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, накладено арешт на земельну ділянку площею 10,9327га в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий № :01:001:0067, яка згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 935908 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «БАРВИ-2005» та на земельну ділянку площею 449 кв. м. по вул. Тургенєвській, 17-а у м. Києві, кадастровий № :91:178:0029, яка згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 134903 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» з забороною розпоряджатись та користуватись такими. Вважає, що ухвала слідчого судді винесена безпідставно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, КПК України, на основі неправдивих даних, показань двох свідків та припущень, без перевірки всіх матеріалів справи, так як, печатка товариства знаходиться у його директора, на підтвердження чого до клопотання додаються копії статутів; в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують вчинення кримінального правопорушення, показання заявника, що вказані в ухвалі, виглядають сумнівно, заявник придбав частки у статутному капіталі вказаних вище двох товариств, став директором у кожному з товариств і не виконав обов`язку щодо необхідності проведення державної реєстрації змін учасника товариства та виконавчого органу товариства; під час винесення ухвали, щодо якої подано клопотання про її скасування слідчим суддею не було дотримано вимог процесуального законодавства та практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, зокрема, оскільки накладено арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні взагалі не складалось, а санкція ч.4 ст.358 КК України, не передбачає покарання у виді конфіскації майна; під час винесення ухвали слідчим суддею не було дотримано вимог статті 173 КПК України, так як в матеріалах справи відсутня обгрунтована підозра особі, на майно якої накладено арешт, у вчиненні кримінального правопорушення, судом не було зазначено розмір можливої конфіскації майна та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, співмірність обтяження та наслідки арешту майна для ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА», розгляд клопотання відбувся за відсутності представника останнього. Також, на думку особи, яка заявила клопотання, слідчим суддею було порушено норми матеріального права ст.41 Конституції України, ст.2 КПК України в частині, зокрема, недотримання завдань кримінального провадження щодо того, щоб жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Розгляд клопотання відкладався за клопотанням слідчого, за відсутності заперечень проти цього особи, яка подала клопотання про скасування арешту майна.

В судовому засіданні особа, яка подала клопотання представник володільця майна підтримав дане клопотання та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав, пояснив, що на його думку, земельна ділянка не може бути речовим доказом, слідчий за два місяці нічого у кримінальному провадженні не зробив, ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» є належним власником вказаної земельної ділянки, оригінали статутних документів знаходяться у нього, коли вносилися останні зміни до статутних документів зазначеного товариства, точно сказати не може, приблизно кінець серпня початок вересня 2016 року, в результаті чого власником став ОСОБА_5 , надати докази на підтвердження вказаного, зокрема, копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не може, так як наразі не має, довіреність від ОСОБА_5 отримав у 2016 році, можливо у даті її складання є помилка.

Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, пояснивши, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні досі триває, земельна ділянка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, арешт на неї було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідна ухвала суду від 05.10.2016р.. як і його клопотання про накладення на неї арешту, є обґрунтованими.

Заслухавши пояснення представника володільця майна, слідчого, дослідивши матеріали у провадженні за клопотанням, приходжу до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.10.2016р. власником земельної ділянки кадастровий номер :91:178:0029 за адресою м. Київ, вул. Тургенівська, 17а є ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА»

Як слідує з копії докладеної до клопотання ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009145 від 23.09.2016р., вказаною ухвалою накладено арешт на земельну ділянку площею 10,9327га в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий № :01:001:0067, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 935908 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «БАРВИ-2005» та на земельну ділянку площею 449кв.м. по вул. Тургенєвській, 17-а у м. Києві, кадастровий № :91:178:0029, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 134903 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» з забороною розпоряджатись та користуватись такими.

При цьому, як слідує зі змісту вказаної ухвали, слідчим суддею встановлено, що, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 30.09.2016р. відповідно до постанови слідчого, вказані речі були визначені речовими доказами, оскільки вони можуть містити на собі сліди злочину, або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, зазначені у клопотанні речі підлягають арешту, а клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про, зокрема, арешт майна або відмову у ньому.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як слідує з пояснень представника володільця майна в судовому засіданні, він вважає, що арешт накладено необґрунтовано з підстав, які викладені у розглядуваному клопотанні наведених там порушень норм матеріального та процесуального права.

Слідчий суддя приходить до висновку, що означені у розглядуваному клопотанні доводи не вказують на те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а також не вказують на необґрунтованість арешту, накладеного на земельну ділянку, яка належить ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА», одночасно, при ухвалені ухвали від 05.10.2016р. про накладення арешту слідчим суддею враховано правові підстави для арешту майна, вказана ухвала містить відповідне обґрунтування, яке не спростоване доводами розглядуваного клопотання.

Крім того, скасування ухвал слідчого судді про арешт майна з підстав порушення норм матеріального або процесуального права, посилання на що містить розглядуване клопотання, не передбачається положеннями ст.174 КПК України, а отже, не віднесено до повноважень слідчого судді того ж самого суду, які він може здійснювати в порядку ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За наведеного вище у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
у х в а л и в :
В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1