В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/26/2016 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , раніше судимого 21 липня 2015 року Жмеринський міськрайонним судом за ст.345 ч.2, ст.75 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, - у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 10 липня 2015 року,

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

9 липня 2015 року, біля 12 г, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у кафе «Сармат», що по вул. І.Франка у м. Жмеринці, шляхом вільного доступу зі столика кафе вчинив крадіжку мобільного телефону «Sony Xperia Zi Compact D» вартістю 4650 грн., який належав ОСОБА_5 , і який привласнив.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, погодився давати показання.
Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та потерпілий не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд у відповідності із ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визначає такий обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлює такий порядок їх дослідження : допит обвинуваченого, допит потерпілого, дослідження характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів досудового розслідування та матеріалів щодо речових доказів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю і підтвердив, що вчинив крадіжку телефону при викладених вище обставинах. Розкаявся, просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт крадіжки у нього мобільного телефону. В теперішній час шкода йому повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_6 в даний час перебуває на військовій службі, зареєстрований у АДРЕСА_1 , шкода потерпілому повністю відшкодована, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий 21 липня 2015 року Жмеринський міськрайонним судом за ст.345 ч.2, 75 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.
Викрадений мобільний телефон визнаний речовим доказом і переданий на зберігання потерпілому, про що свідчать постанова слідчого від 10 липня 2015 року та розписка потерпілого.
Обставинами, які у відповідності із ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, перебування у лавах Збройних сил України..
Обставинами, які у відповідності із ст.67 КК України обтяжують покарання, суд не встановив.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді штрафу в межах санкції інкримінуємої йому статті, при цому допускаючи попередній вирок до самостійного виконання.
Суд вважає, що речовий доказ мобільний телефон, який знаходиться на зберіганні у потерпілого, слід залишити в його користуванні.
Керуючись ст.ст.349, 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..
Речовий доказ по справі - мобільний телефон «Sony Xperia Zi Compact D», який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , залишити в його користуванні.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду від 21 липня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст.345 ч.2, ст.75 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, виконувати самостійно.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_4 ..
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Головуючий ОСОБА_7