Справа № 317/1529/15-к
Провадження № 1-кп/317/13/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000109 від 06.03.2015 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 8 ст. 4, ч.1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25 квітня 2014 року ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу у зв`язку із мобілізацією.

З того ж дня, ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_1 , на посаду стрільця.

Являючись військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, ст. 23, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.
27 вересня 2014 року командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 була надана відпустка з терміном прибуття 06 жовтня 2014 року.

Перебуваючи у відпустці за межами місця проходження служби у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на нез`явлення вчасно на службу з відпустки.

Таким чином, 06 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_5 діючи навмисно, всупереч вимогам чинного законодавства та покладених на нього обов`язків військової служби, з метою тимчасово ухилитися від військової служби без поважних причин не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Того ж дня, під час ранкового шикування особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 виявлено відсутність вказаного військовослужбовця, про що складений відповідний рапорт на ім`я командира військової частини.
За повідомленням тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_7 25 березня 2015 року солдат ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомив про себе.
ОСОБА_5 не з`явився вчасно до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та ухилявся від військової служби до 25 березня 2015 року перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
Поважних причин для нез`явлення до військової частини та перешкод для прибуття до військової частини солдат ОСОБА_5 не мав. Також у зазначений період члени сім`ї ОСОБА_5 не помирали, пожежі за його місцем проживання, його близьких та родичів не було та обставини непереборної сили не існувало.
Протягом періоду нез`явлення до військової частини, солдат ОСОБА_5 підтверджуючих документів до командування військової частини не надавав, до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, продовжуючи не з`являтися на службу без поважних причин до 25 березня 2015 року.
Згідно висновку військово-лікарської комісії солдат ОСОБА_5 визнаний придатним для проходження військової служби.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним, розкаявся у скоєному, підтвердив викладене. В судових засідання пояснив, що під час проходження військової служби потрапив під обстріл, в нього був ПТС, тому після цієї травми він не зміг повернутися до служби.

З 03.11.2015 року звільнений з лав збройних сил України та працевлаштований охоронником в Новоолександрівській школі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України та передачу ОСОБА_5 на поруки Громадської організації «Народна рада Запоріжжя та Запорізької області», зважаючи на те, що він вже не є військовослужбовцем.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України.
Враховуючи викладене, захисник обвинуваченого просить суд вжити передбачених законом заходів для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за викладених вище підстав.

Вислухавши клопотання захисника обвинуваченого та думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 47 КК України може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки, оскільки він вперше притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, Громадська організація «Народна рада Запоріжжя та Запорізької області» клопоче про передачу ОСОБА_5 на поруки.
Згідно військового квитка обвинуваченого ОСОБА_5 03.11.2015 року на підставі пункту 229 Указу Президента України № 417/2015 від 14.07.2015 року звільнений (демобілізований) в запас.
Відповідно до довідки № 536 від 17.02.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 з 11.02.2016 року працює охоронником в КЗ «Н-Олександрівська ЗОШ І-ІІ ступенів» (Наказ по школі № 128 від 09.02.2016 року).
Відповідно до ст. 47 Кримінального кодексу України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. За наслідками розгляду клопотання, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 47 КК України, ст. ст. 285, 286, 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею особи на поруки.
Передати ОСОБА_5 на поруки Громадській організації «Народна рада Запоріжжя та Запорізької області» (69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 164, каб. 490).
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1