Справа № 466/9303/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/712/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за № 0000001 від 01.01.2016 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2016 року клопотання слідчого Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, задоволено частково та обрано йому запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 116000 гривень та, у разі її внесення, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На цю ухвалу прокурор військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжий захід у виді тримання під вартою із визначення застави у розмірі 2000000 гривень, мотивуючи це тим, що слідчий суддя при визначення розміру застави не взяв до уваги всі обставини злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , суму одержаної та наданої останнім неправомірної вигоди, майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 та його сім`ї, міцність соціальних та службових зв`язків, сформованих під час проходження служби, що надасть підозрюваному можливість чинити тиск на свідків, знищити чи приховати докази. Крім того, вказує, що розмір застави, визначений слідчим суддею, є неспіврозмірним до суми отриманої ним неправомірної вигоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти її задоволення, розглянувши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя на підставі наданих слідчим та прокурором доказів, котрі містяться у матеріалах клопотання встановив обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, що у сукупності стверджується протоколом огляду місця події від 03.11.2016 року, протоколом обшуку службових приміщень УВБ в Чернівецькій області ДВБ НП України від 03.11.2016 року, заявами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про вчинений злочин, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами затримання ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно прийшов до висновку, обґрунтованого у своїй ухвалі, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у зв`язку з оголошенням підозри у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, за які встановлені покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та від трьох до восьми років, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що вказує на неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Ч. 3 ст. 183 КПК України, встановлено обов`язок слідчого судді, суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом крім встановлених КПК випадків.

Межі розміру застави визначаються ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Цією ж частиною статті передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя при визначенні застави у розмірі 116000 гривень врахував сімейний стан підозрюваного, його декларацію та наявне у нього та членів його сім`ї майно.

Таким чином, покликання прокурора у апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя не врахував вказаних обставин є безпідставними.

Крім того, не заслуговує на увагу колегії суддів твердження прокурора про те, що у разі внесення застави ОСОБА_7 у розмірі 116000 гривень, що є занадто помірною, останній може ухилятись від виконання, покладених на нього, відповідно до ст. 194 КПК України, обов`язків, оскільки застосування застави до підозрюваного у розмірі 2000000 гривень є занадто великим, непропорційним його фінансовим можливостям та позбавить його на здійснення цього, передбаченого КПК України, права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що висновок слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, та обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 116000 гривень та, у разі її внесення, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а тому ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2016 року, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2016 року, якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 116000 гривень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4