Справа № 635/889/16-к
Провадження № 1-кп/635/391/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0004439 від 20.11.2015 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою :

АДРЕСА_2 також

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Краснопавлівка, Лозівського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, проживає за адресою : АДРЕСА_3

обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 липня 2016 року обвинуваченим продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 18 вересня 2016 року. Цією ухвалою вирішено було питання щодо відмови в задоволені клопотання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну їм запобіжного заходу на більш м?який домашній арешт.

Крім того, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 серпня 2016 року розглянуті клопотання обвинувачених, поданих 25.07.2016 року до адміністрації Харківської установи виконання покарань (№ 27), що надійшли до суду 27 липня 2016 року, в яких обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки він не переховувався від слідства і суду, у розшуку не перебував, постійно з?являвся за всіма викликами, в тому числі і до суду, допомагав слідству, не знищував речових доказів і не мав такого наміру, не вчиняв тиску на потерпілих та свідків, бажав відшкодувати завдану шкоду, допомагав слідству, визнав свою вину, щиро кається, а також не має наміру вчиняти нові злочини в зв?язку із народженням дитини у його цивільної дружини. За таких обставин від вважає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором наявність таких ризиків не доведена, тому обвинувачений просить суд змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а обвинувачений ОСОБА_4 в своєму клопотанні зазначив, що він не переховувався від правоохоронних органів, у розшуку не перебував, має сім?ю, постійне місце проживання, за межами України не має родичів та не має достатніх коштів для переховування за межами України, сприяє своїми діями в розкритті злочину, не має конфлікту із потерпілими, тому не бажає своїми діями перекручувати події злочину та вчиняти тиск на потерпілих, а також що він має постійне місце роботи, хоча і не оформлений офіційно, про що може надати відповідну довідку, тому обвинувачений просить суд змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, або особисте зобов?язання, помилково зазначивши назву такого запобіжного заходу, неправильно вказавши російською «подписка о невыезде». За результатами розгляду таких клопотань суд відмовив в їх задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 5.08.2016 року та 23.08.2016 року знову подав суду клопотання аналогічного змісту, в яких просить суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Такі клопотання обвинувачений підтримав і у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 09.08.2016 року знову подав клопотання про зміну запобіжного на домашній арешт з тих саме підстав, яке підтримав у судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні вважав необхідним відмовити в задоволенні клопотань обвинувачених та просив суд продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, посилаючись на існування ризиків, що стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання. Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Оскільки клопотання обвинувачених, які подані ОСОБА_4 5.08.2016 року та 23.08.2016 року, а ОСОБА_5 09.08.2016 року містять ті саме обставини, які досліджувались судом у судовому засіданні 3.08.2016 року і вирішені ухвалою суду від 04.08.2016 року, суд вважає необхідним залишити такі клопотання без розгляду на підставі ч. 5 ст. 201 КПК України.

При вирішенні питання про доцільність тримання обвинувачених під вартою суд враховує всі обставини, пов?язані із поведінкою обвинувачених, які в цьому кримінальному провадженні не переховувалась від суду і не перебували у розшуку. При цьому суд враховує, що обвинувачені мають стійкі соціальні зав?язки. Так обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, підтверджує, що може повідомити наявність місця роботи, висловлює намір відшкодувати завдану шкоду. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 також має постійне місце проживання, не оспорюються і ті обставини, що ОСОБА_5 перебуває в цивільному шлюбі і його цивільна дружина народила дитину. Однак такі доводи не мають суттєвого значення для вирішення питання про доцільність тримання обвинувачених під вартою, оскільки в основному такі доводи постійно приводяться обвинуваченими і суд їх врахував. Суд також враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Основним ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України в даному випадку є те, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування такого ризику доведено прокурором у судовому засідання як при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і в цьому судовому засіданні. Об?єктивним підтвердженням існування такого ризику є та обставина, що обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті від 17.12.2015 року стосуються обвинувачення у вчиненні чотирьох однотипних злочинів, пов?язаних із проникненням у сховище. Предметом злочину та об?єктом посягання є однотипне майно. Отже, вважати, що на теперішній час обвинувачені виправились, усвідомили протиправність своїх дій, та про те, що в зв`язку із їх особистими обставинами відпала необхідність тримання обвинувачених під вартою та що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може запобігати існуючому ризику суд підстав не має. Об?єктивно підтверджено, що в іншому кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у справі № 635/9661/14- к ухвалою суду від 5 червня 2015 року обвинуваченим було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, але такі обставини не завадили обвинуваченим продовжити злочинну діяльність. В цей час до суду надійшло нове кримінальне провадження стосовно обвинувачених з приводу подій злочинів, вчинених в час, коли стосовно обвинувачених проводиться судове слідство. Такі докази, надані прокурором суд вважає достовірними, об?єктивними та переконливими перед судом та свідчать про те, що на теперішній час ніякі обставини не можуть стримати обвинувачених від вчинення нового злочину.

За таких обставин суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченими вчинити новий злочин, оскільки тільки тримання під вартою в даному випадку запобігає існуванню такого ризику.

Таким чином, підстав для зміни, або скасування запобіжного заходу судом не встановлено і суд, на підставі ч. 5 ст. 201, ст. 331 КПК України вважає за необхідне клопотання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м?який залишити без розгляду, а строк тримання під вартою продовжити терміном на 60 днів.

Додатково суд роз?яснює обвинуваченим, що ухвалами слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року при обранні стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлено розмір застави в сумі 60900 гривень. Отже, і на теперішній час обвинувачені, при внесенні застави можуть бути звільнені з-під варти.

Керуючись ст. ст. 201, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов?язання залишити без розгляду.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строком на 60 днів, а саме до 12 листопада 2016 року включно

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити строком на 60 днів, а саме до 12 листопада 2016 року включно

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1