Справа № 396/1275/16-к
Провадження № 1-кс/396/102/16
УХВАЛА
05.08.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоукраїнка заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , заявлений по скарзі на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Новоукраїнського районного суду в провадженні слідчого судді ОСОБА_6 знаходиться скарга на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_4 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_6 , підставою відводу стали дружні відносини обвинуваченого з головою Новоукраїнського районного суду ОСОБА_6 , який є головуючим у справі. Про дані відносини обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово говорив потерпілому під час виникнення конфліктних ситуацій.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , під час розгляду заяви про відвід, підтримав заяву та просив її задовольнити, обґрунтовуючи тим, що підстави для відводу є обґрунтованими, але письмових доказів, на час розгляду заяви надати не можуть. З цих підстав суддя Музика вже відводила слідчого суддю ОСОБА_6 від розгляду іншої скарги ОСОБА_4 , він та потерпілий не довіряють слідчому судді ОСОБА_6 , тому з врахуванням того, щоб у жодної із сторін не виникало сумнівів у неупередженості суду, просить задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 , заперечила проти заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_6 , вважає її необґрунтованою та непідтвердженою жодним письмовим доказом.
Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, письмових пояснень не надав.
Відповідно ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-76 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За змістом ст.81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою ст.35 КПК України. Відповідно до ч.2 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні від 09.11.2006 р., по справі «Білуха проти України» ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (Фей проти Австрії) від 24 лютого 1993 р., пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії», № 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 р., п. 38).
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
У рішенні від 10 грудня 2009 р., у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.
ЄСПЛ у зазначеному рішенні нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, шо безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді н у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Зважаючи на те, що слідчому судді вже заявлявся відвід з аналогічних підстав, який був задоволений ухвалою судді Новоукраїнського районного суду від 12.11.2015 року, то вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши обставини викладені у заяві про відвід, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 , оскільки мотивом заявленого відводу являються дружні відносини обвинуваченого та судді, даного факту достовірно перевірити неможливо також не можливо підтвердити чи спростувати доказами, але враховуючи дані обставини у потерпілого та його представника виникають сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_6 при винесенні ним об`єктивного рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-82, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.
Відвести слідчого суддю Новоукраїнського районного суду ОСОБА_6 від розгляду скарги на постанову прокурора Новоукраїнського району про закриття кримінального провадження, а кримінальне провадження №1-кс/396/102/16 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні передати в канцелярію для повторного авторозподілу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1