Справа № 150/677/15-к
Провадження по справі № 1-в/150/40/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
представника Чернівецького РС
КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання ст. інспектора Чернівецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із базовою середньою освітою, непрацюючої, не одруженої, засудженої вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Чернівецького районного суду звернувся ст. інспектор Чернівецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_3 з поданням про скасування звільнення з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.
Представник Чернівецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засідання подання підтримав, зазначивши, що ОСОБА_5 не виконує покладені на неї судом обв`язки, передбачені ст. 76 КК України, у зв`язку з чим просив суд направити останнього для відбування призначеного судом покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Прокурор підтримав подання та просив суд задоволити.
Засуджена в судове засідання не з`явилась, проте суд вважає за можливе розглянути подання у її відсутність.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку про наступне.
14 січня 2016 року Чернівецьким районним судом було засуджено ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вимогами статті 164 КВК України встановлено, що кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами Національної поліції та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносить подання органу Національної поліції щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів Національної поліції для оголошення розшуку таких засуджених.
Відповідно до ст. 166 КВК у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином, при отриманні копії вироку та розпорядження суду до виконання, з метою ознайомлення засуджених з переліком обов`язків, покладених на них, кримінально-виконавча інспекція зобов`язана поставити відповідного засудженого на облік та ознайомити з правилами перебування на такому обліку.
З оглянутих в судовому засіданні матеріалів особової справи ОСОБА_5 за №14/2016, відомості про поставлення на облік відсутні.
При цьому інспектор КВІ вказує на те, що 21.05.2016 ним було проведено бесіду з засудженою ОСОБА_5 за місцем її проживання, роз`яснено обов`язки, покладені на неї судом, однак остання відмовилася надавати будь-які письмові пояснення і заповняти будь-які документи у відсутність батьків, а також відмовилася з`являтися до КВІ.
Документи, що підтверджують дані твердження інспектора КВІ в матеріалах особової справи відсутні, акти про відмову в заповнені документів про поставлення засудженої на облік теж відсутні.
Крім того, дані твердження інспектора КВІ спростовуються наявними в матеріалах особової справи №14/2016 письмовими поясненнями ОСОБА_5 , відібраними працівником Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУПН у Вінницькій області 13.07.2016, згідно яких остання пояснила, що не знала про те, що їй потрібно являтися у кримінально-виконавчу інспекцію, так як ніхто її про це не повідомляв.
Втім, за невідомих суду причин, повторно працівниками КВІ не вчинено належних дій для поставлення засудженої на облік, ознайомлення з правилами перебування на обліку та повідомлення обов`язків, встановлених судом.
Саме по собі рішення суду про покладення на засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням ряду обов`язків не може свідчити про їх належне повідомлення про такі обов`язки.
З висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), зокрема, в пункті 45, вбачається, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Зважаючи на наведене, на переконання суду, інспектором КВІ не надано доказів «поза розумним сумнівом», які можуть свідчити про невиконання засудженою ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, так як вони не були доведені до відома останньої, а тому правових підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої до місць відбування покарання з підстав невиконання покладених на неї судом обов`язків суд не вбачає.
Керуючись ст.78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання ст. інспектора Чернівецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 395 КПК України до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд.

СУДДЯ ОСОБА_6