Єдиний унікальний номер № 285/380/15-к
Провадження № 1-кп/0285/5/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в станиці Урухська, Георгіївського району Ставропольського краю Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий: 11.06.2009 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 30.12.2011 року Богунським районним судом м. Житомира згідно ст. ст. 61, 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі. 30.11.2012 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області невідбуту частину покарання замінено на 240 годин громадських робіт, які відбуто повністю;
повідомленого про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

23.10.2014 року приблизно о 20 годині ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив незаконно проникнути до квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на другому поверсі зазначеного будинку, та в якій проживає ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканності житла потерпілої ОСОБА_4 , всупереч волі потерпілої, ОСОБА_6 , через балкон, незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , чим порушив недоторканність житла ОСОБА_4 .
Крім того, 23.10.2014 року приблизно о 20 годині ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин під час сварки вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 , який сидів на дивані у кімнаті квартири, та тримаючи у правій руці стамеску, яку приніс із собою, ОСОБА_6 наніс потерпілому один удар у ліву частину тім`яної ділянки. Після цього ОСОБА_6 намагався нанести ОСОБА_5 удар стамескою в область грудної клітини, але потерпілий почав чинити фізичний опір ОСОБА_6 , який, будучи фізично сильнішим, тримаючи у правій руці стамеску, наніс потерпілому ОСОБА_5 чотири удари в область грудної клітини зліва. Далі ОСОБА_6 , не припиняючи нападу на потерпілого ОСОБА_5 , намагався нанести останньому удар стамескою, яку тримав у правій руці, в область живота, однак потерпілий сидячи на дивані, продовжував чинити фізичний опір ОСОБА_6 та підставив ліву ногу на рівень живота, внаслідок чого ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар стамескою в ліве стегно, внаслідок якого стрижень стамески увійшов у м`які тканини стегна та залишився у тілі потерпілого.
В той же час потерпіла ОСОБА_4 , яка також знаходилась у кімнаті даної квартири, з метою виклику допомоги вибігла з кімнати на кухню. З метою перешкодити їй та спричинити тілесні ушкодження, за нею прослідував ОСОБА_6 , який в приміщенні кухні наздогнав ОСОБА_4 , взяв у праву руку ніж для нарізання хліба, який лежав на столі в кухні, та умисно наніс їй численні удари в область лівої частини грудної клітини та передпліччя.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани з синцем навколо на грудній клітині зліва в ділянці верхньої частини грудної /молочної/ залози, рани з синцем навколо в поперековій ділянці зліва, рани на передній поверхні лівого передпліччя у середньо-нижній частині, рани на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній частині, рани на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній частині, які згідно висновку експерта №710 від 18.11.2014 року, віднесено до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_5 , з метою допомогти ОСОБА_4 уникнути фізичного нападу ОСОБА_6 , вийшов у коридор в напрямку кухні. ОСОБА_6 , побачивши в коридорі ОСОБА_5 , підійшов до нього, та тримаючи у правій руці кухонний ніж для нарізання хліба, намагався нанести ОСОБА_5 удар в область живота, однак потерпілий уникаючи удару підставив праву руку, внаслідок чого ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар ножем в долонну поверхню основної фаланги першого пальця правої кисті, після чого наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар в ліву частину живота, спричинивши тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочинів через вхідні двері вищезазначеної квартири.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поранення живота зліва, що проникає в черевну порожнину, з ушкодженням черевної стінки, стінки тонкої кишки та брижі тонкої кишки, що супроводжувалося перитонітом, евентрацією кишок, які згідно висновку експерта № 711 від 06.11.2014 року, віднесено до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді рани на зовнішній поверхні лівого стегна у середній частині, рани на грудній клітині зліва нижче соска на рівні 7 ребра з синцем навколо неї, рани на передньо-боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні реберної дуги, рани в тім`яній ділянці зліва, за висновками експерта визнано легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я.
Тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді рани на долонній поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кисті, двох ран на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 9-10 ребер, також визнано легкими тілесними ушкодженнями.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.
Діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Діями, які виразились у заподіянні ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину в незаконному проникненні до житла потерпілої ОСОБА_4 заперечував, вину у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим визнав частково, посилаючись на стан необхідної оборони. Пояснив, що він тривалий час перебував з ОСОБА_4 у близьких стосунках. У травні 2014 року стосунки погіршились та періодично між ними виникали конфліктні ситуації, після яких сторони досягали короткочасного примирення і відновлювали спілкування. 23.10.2014 року вдень ОСОБА_4 телефоном запросила його прийти увечері до неї за місцем проживання для спілкування з приводу їхніх стосунків. Того ж дня близько 19 год. 30 хв. він прийшов до неї. У квартирі перебувала ОСОБА_4 та її малолітня дитина. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 пішли на кухню, де готувалась їжа для дитини. У цей час дитина перебувала в кімнаті. Вони спокійно спілкувались до моменту приходу ОСОБА_5 , після якого ОСОБА_4 вийшла з кухні в кімнату та декілька хвилин розмовляла зі ОСОБА_5 . Після цього вони вдвох повернулись на кухню де почали висловлювати образи на адресу ОСОБА_6 . Під час сварки ОСОБА_5 взяв у ліву руку кухонний ніж для різання м`яса, яким став погрожувати ОСОБА_6 та намагався завдати поранення. ОСОБА_6 схопив правою рукою лезо ножа та вирвав ніж з руки ОСОБА_5 , після чого завдав останньому удар лезом ножа у живіт. Від поранення ОСОБА_5 впав на стіл. Внаслідок захоплення відкритою рукою леза ножа ОСОБА_6 зазнав порізу правої кисті. ОСОБА_6 намагався залишити квартиру, але ОСОБА_5 його переслідував. При цьому ОСОБА_5 взяв у ліву руку стамеску, що складалась з дерев`яної ручки та металевого стрижня, яка зберігалась у шухляді. Перебуваючи у коридорі квартири ОСОБА_5 , стоячи прямо навпроти ОСОБА_6 , намагався завдати удар лезом стамески у тулуб ОСОБА_6 . Під час боротьби ОСОБА_6 вихопив лівою рукою металевий стрижень стамески, при цьому дерев`яна ручка стамески залишилась у руці ОСОБА_5 . Зазначеним металевим стрижнем ОСОБА_6 завдав 2 або 3 удари у грудну клітину ОСОБА_5 , після чого боротьба припинилась і ОСОБА_6 з місця події втік. Обставини завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 він не пам`ятає. Протиправне проникнення до квартири через вікно балкона заперечував. Цивільний позов прокурора про відшкодування на користь держави витрат медичного закладу на лікування потерпілих визнав повністю. Проти задоволення позовних вимог потерпілих заперечував.
Захисник у судовому засіданні посилався на недоведеність обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки досудовим слідством не виявлено належних доказів проникнення ОСОБА_6 у квартиру потерпілих через балкон. Крім того, посилався на наявність обставин необхідної оборони, оскільки ОСОБА_6 захищався від нападу ОСОБА_5 , який був озброєний ножем. Таким чином, на його думку, завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 є перевищенням меж необхідної оборони.
Не зважаючи на те, що обвинувачений своєї вини не визнав, його вина підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила суду, що проживає у квартирі АДРЕСА_4 . Квартира однокімнатна, розташована на другому поверсі, належить на праві власності її матері ОСОБА_8 . В минулому ОСОБА_4 мала близькі стосунки та проживала разом з обвинуваченим ОСОБА_6 . Стосунки припинились у травні 2014 року через негативну поведінку останнього. З тих пір ОСОБА_6 у зазначеній квартирі не проживав, а переїхав жити до своєї матері. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не бажав припинення близьких стосунків, він почав її переслідувати, висловлювати погрози та вимагати відновлення стосунків. У травні та вересні 2014 року (точні дати та час потерпіла не пам`ятає) ОСОБА_6 намагався проникнути до її помешкання шляхом пошкодження вхідних дверей, а також через балкон. У зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_6 , вона неодноразово зверталась до міліції. Працівниками міліції ОСОБА_6 виносилось офіційне застереження про недопустимість вчинення протиправної поведінки. З метою недопущення проникнення ОСОБА_6 у квартиру замінила вхідні двері та у жовтні 2014 року замовила встановити на балконі металеві грати. Також, побоюючись за своє та сина життя і здоров`я попросила свого діда ОСОБА_5 деякий час ночувати разом із ними в квартирі.
Про обставини подій 23.10.2014 року ОСОБА_4 повідомила, що приблизно о 20 год. вона перебувала у квартирі АДРЕСА_4 , де крім неї знаходився її дід ОСОБА_5 та її неповнолітній син 2012 року народження. Дід у кімнаті на дивані грався з дитиною. ОСОБА_4 пішла на балкон, щоб винести консервацію. Коли відчинила двері, у кімнату з балкону заскочив ОСОБА_6 , та тримаючи в руці металевий інструмент, який виявився стамескою, почав висловлювати обурення тим, що всупереч його заборонам вона зверталась до міліції щодо його поведінки. Злякавшись, ОСОБА_4 схопила сина на руки. В цей момент ОСОБА_5 , підвівшись з дивану, почав вимагати, щоб ОСОБА_6 залишив квартиру. Однак, ОСОБА_6 почав бити діда стамескою по голові та грудях. ОСОБА_4 з дитиною на руках побігла в кухню, де знаходився мобільний телефон. Їх переслідував ОСОБА_6 , який в приміщенні кухні наздогнав ОСОБА_4 , схопив зі столу кухонний ніж для різання хліба, що має лезо із зубцями та почав наносити удари в область лівої руки та спини. Від болю вона почала кричати. Потім ОСОБА_6 вибіг із кухні. Почула крик діда, що він помирає. Забігши в кімнату, побачила, що ОСОБА_6 в квартирі вже немає. З квартири він вибіг через вхідні двері. Важкопоранений в область черевної порожнини ОСОБА_5 сидів на підлозі в кімнаті, опершись об стіну. Кухонний ніж із закривавленим лезом, яким ОСОБА_6 наносив їй удари на кухні, лежав на підлозі біля вхідних дверей у квартиру. Закрила вхідні двері в квартиру. Коли закривала балконні двері побачила розрізану протимоскітну сітку. Зрозуміла, що ОСОБА_6 на балкон проник за допомогою стамески через металопластикове вікно, яке було частково відкрите у режимі «провітрювання», розрізавши протимоскітну сітку. Після цього зателефонувала матері, попросивши викликати швидку допомогу та міліцію. Через деякий час приїхали лікарі, надали першу медичну допомогу та відвезли разом із дідом у лікарню.
Потерпіла ОСОБА_4 наполягала на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_6 . Подала цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2162,43 грн., що складається з витрат на придбання медичних засобів, а також відшкодування 5000 грн. моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болі від тілесних ушкоджень, хвилюванні та вимушених змінах у житті у зв`язку з вчиненням злочину відносно неї.
Потерпілий ОСОБА_5 , дав покази про те, що його онука ОСОБА_4 дійсно мала близькі стосунки та нетривалий час проживала разом із ОСОБА_6 . Стосунки припинились у травні 2014 року. Після цього ОСОБА_6 її переслідував та висловлював погрози. На прохання онуки, для надання їй захисту від можливих протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з вересня 2014 року проживав разом із ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_4 . 23.10.2014 року близько 20 год. ОСОБА_5 перебував у зазначеній квартирі, де крім нього знаходилась ОСОБА_4 та її дитина. У цей час ОСОБА_6 проник до квартири через відчинене на балконі вікно та вчинив сварку. ОСОБА_5 вимагав від ОСОБА_6 щоб той залишив квартиру. Під час сварки ОСОБА_6 накинувся на ОСОБА_5 та наніс йому декілька ударів руками та металевою стамескою. ОСОБА_9 під час нападу сидів на дивані. Один удар ОСОБА_6 наніс потерпілому в ліву частину тім`яної ділянки голови. Після цього ОСОБА_6 намагався нанести ОСОБА_5 удар стамескою в область грудної клітини, однак потерпілий почав чинити фізичний опір ОСОБА_6 , та останній, будучи фізично сильнішим, тримаючи у правій руці стамеску, наніс потерпілому ОСОБА_5 чотири удари в область грудної клітини зліва. Далі ОСОБА_6 , не припиняючи нападу на потерпілого ОСОБА_5 , намагався нанести йому удар стамескою, яку тримав у правій руці, в область живота, однак потерпілий, сидячи на дивані, продовжував чинити фізичний опір ОСОБА_6 та підставив ліву ногу на рівень живота, внаслідок чого останній наніс потерпілому один удар стамескою в ліве стегно. При цьому металева частина стамески залишилась у м`яких тканинах стегна та була вилучена пізніше у лікарні в ході медичної операції. Під час нападу ОСОБА_4 схопила дитину та з криком побігла на кухню, при цьому крикнула, що викличе працівників міліції. ОСОБА_6 , почувши її слова побіг за нею. У приміщенні кухні відбувалась боротьба, яку ОСОБА_5 не бачив, але згодом дізнався, що наслідком її стали тілесні ушкодження ОСОБА_4 завдані ОСОБА_10 . Під час боротьби обвинуваченого з потерпілою, ОСОБА_5 намагався дійти до кухні для надання допомоги ОСОБА_4 . Припинивши напад на ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вибіг з кухні до коридору, де вчинив новий напад на ОСОБА_5 , тримаючи у правій руці кухонний ніж для різання хліба з зазубреним лезом, який взяв на кухні. ОСОБА_6 відразу намагався нанести удар ножем знизу вверх у живіт. Два удари потерпілий заблокував руками та відскочив назад, лише злегка порізав праву руку між великим та вказівним пальцем. Третім ударом ОСОБА_6 поцілив у черевну порожнину, в ліву частину. Коли ОСОБА_6 наносив цей удар його рука зіскочила з ручки ножа та продовжила рух по лезу, від чого з його правої руки пішла кров. Після цього ОСОБА_6 відразу через вхідні двері вибіг з квартири. ОСОБА_5 відчув, що в місті поранення живота відкривається черевна порожнина. Після цього ОСОБА_5 втратив сили та сів на підлогу в кімнаті. ОСОБА_4 викликала працівників міліції та швидку допомогу, по приїзду якої потерпілих було доставлено до Новоград-Волинського ТМО та прооперовано.
Потерпілий ОСОБА_5 наполягав на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_6 , подав цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 5575,08 грн. що складається з витрат на придбання медичних засобів, а також відшкодування 30000 грн. моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болі від тілесних ушкоджень, хвилюванні та вимушених змінах у житті у зв`язку з вчиненням злочину відносно нього.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 пояснили, що працюють на станції швидкої допомоги. В жовтні 2014 року після повідомлення диспетчера прибули на АДРЕСА_2 . Зайшовши у квартиру на другому поверсі побачили на підлозі чоловіка похилого віку, який сидів притулившись до стіни. У нього з ноги стирчав металевий предмет, схожий на стержень, та була різана травма черевної порожнини. Крім чоловіка у квартирі знаходилась молода жінка, у якої також були колото-різані рани. Потерпіла повідомила, що колишній співмешканець проник через балконне вікно у квартиру та наніс їм тілесні ушкодження. На підлозі в квартирі біля вхідних дверей бачили кухонний ніж для різки хліба із закривавленим лезом. Також у квартирі знаходилась малолітня дитина, яка була дуже схвильована. Надавши першу невідкладну допомогу, потерпілих на автомобілях швидкої допомоги доставили в лікарню.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству (на одному поверсі) з ОСОБА_4 . У травні 2014 року бачила, як ОСОБА_6 намагався зламати двері та проникнути у квартиру ОСОБА_4 . Обставини подій 23.10.2014 року свідку не відомі.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що є тіткою ОСОБА_6 та їй відомо, що племінник деякий час проживав спільно з ОСОБА_4 . Приблизно в жовтні 2014 року ОСОБА_4 телефонувала та казала, що ОСОБА_16 їй погрожує. Повідомляла про намір встановити грати на вікна на балконі, щоб унеможливити його проникнення у квартиру. Просила вплинути на племінника, щоб залишив у спокої.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що є матір`ю обвинуваченого. Син деякий час спільно проживав із ОСОБА_4 . Після того, як вони припинили спільно проживати, ОСОБА_4 телефонувала та казала, що ОСОБА_16 її переслідує. Син приховував від неї свої фактичні стосунки з ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що він дядько ОСОБА_6 , а також кум ОСОБА_4 . У жовтні 2014 року на прохання ОСОБА_6 підвозив його разом з ОСОБА_4 власним автомобілем до відділення «Нової Пошти» та до аптеки.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні повідомив, що з дитинства знає ОСОБА_6 , у жовтні 2014 року бачив ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 у відділенні «Нова Пошта» в м. Новоград-Волинський, де працював на той час. Вони отримували посилку, яка містила мобільний телефон.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала обставини, повідомлені свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
Сторона захисту посилалась на повідомлені свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обставини, як доказ продовження близьких стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 станом на жовтень 2014 року, що, на думку захисника, може свідчити про добровільне запрошення потерпілою обвинуваченого до своєї квартири.
Разом з тим, суд зазначає, що покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , не є такими, що підтверджують обставини, які мали місце 23.10.2014 року. Їх покази також не виключають дії обвинуваченого, що підтверджується іншими доказами.
Крім показів потерпілих, вина ОСОБА_20 у вчинених злочинах та обставини їх скоєння підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами.
По епізоду незаконного проникнення до житла потерпілої ОСОБА_4 ( ч. 1 ст. 162 КК України):
Згідно копії паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого Новоград-Волинським МРВ УМВС в Житомирській області, місцем проживання ОСОБА_4 є квартира АДРЕСА_4 (т. 1, а.с. 59);
Згідно копії договору купівлі-продажу від 05.05.1999 року ОСОБА_8 , мати потерпілої ОСОБА_4 , купила квартиру АДРЕСА_4 у громадянина ОСОБА_21 (т.1, а.с. 63);
Покази потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо способу незаконного проникнення ОСОБА_6 у квартиру (через балкон) є логічними, послідовними та узгоджуються із дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 23.10.2014 р., згідно якого під час огляду в квартирі АДРЕСА_5 на балконі виявлено протимоскітну сітку, яка посередині має розріз неправильної форми довжиною 74 см. Згідно фото-таблиці до протоколу огляду місця події під балконом квартири АДРЕСА_3 із зовнішньої сторони будинку прокладена газова труба, вікно на балконі відчинено у вертикальній площині (т. 1, а.с. 50-58).
Суд не вбачає підстав для сумніву в правдивості показів потерпілих.
Натомість покази обвинуваченого є суперечливими та не узгоджуються з обстановкою на місті події, що зафіксована протоколом огляду та фототаблицею до нього.
Разом з тим, суд не бере до уваги посилання сторони обвинувачення на зміст акту судово-психіатричної експертизи №497-2014 від 02.12.2014 року в частині пояснень ОСОБА_6 членам експертної комісії про обставини подій 23 жовтня 2014 року, а саме, що він повідомив про факт свого проникнення через балкон квартири в середину. Оскільки акт судово-психіатричної експертизи є процесуальним способом визначення лише психічного стану обвинуваченого, він не може бути використаний судом як джерело доказової інформації про певні події.
Таким чином, на думку суду, вищезазначеної сукупності доказів достатньо для висновку про вчинення ОСОБА_6 незаконного проникнення до житла потерпілої ОСОБА_4 .
По епізоду заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 (ч.2ст.125 КК України) вина ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця події від 23.10.2014 року, підтверджується, що під час огляду в квартирі АДРЕСА_5 на вхідних дверях у квартиру, на підлозі в коридорі, у кімнаті, в кухні виявлені численні плями речовини бурого кольору, змиви, з яких вилучені; на порозі вхідних дверей виявлений та вилучений ніж зі слідами речовини бурого кольору(т. 1, а.с. 50-58);
- згідно протоколу огляду місця події від 24.10.2014 року в реанімаційному відділенні Новоград-Волинського міськрайонного ТМО вилучено одяг потерпілої ОСОБА_4 із слідами бурого кольору, в якому її доставили до лікарні (т. 1, а.с. 60-62);
- згідно висновку експерта № 1407 від 03.11.2014 року встановлено, що на футболці, бюстгальтері та жіночих штанах, які були вилучені в ході огляду місця події 24.10.2014 року виявлено кров людини, походження якої можливо від ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 70-72);
- згідно висновків експерта № 1411, 1412, 1410 від 03.11.2014 року, вбачається, що на експертизу надано дев`ять марлевих тампонів з речовиною бурого кольору, які вилучені в ході огляду місця події 23.10.2014 р., вказана речовина є кров`ю, яка належить ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 74-76, 78-80, 86-88);
- згідно висновку експерта № 227/ц від 04.11.2014 р., було проведено судово-медичну експертизу ножа, який було вилучено під час огляду місця події 23.10.2014 року, та встановлено, що на ножі виявлено кров, яка утворилась від особи жіночої статі, з антигеном Н, який відповідає генетичним ознакам ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 90 -92).
- згідно висновку експерта № 710 від 05.11.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді рани з синцем на грудній клітині зліва в ділянці верхньої частини молочної залози, рани з синцем навколо в поперековій ділянці зліва, рани на передній поверхні лівого передпліччя у середньо-нижній частині, рани на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній частині, рани на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній частині утворились від дії предмета(-ів), що коле та ріже за механізмом розрізу та проколу, давністю можливо 23.10.2014 р., належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Не виключена можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень за обставин 23.10.2014 року, вказаних при допиті 24.10.2014 року ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 119-120);
- згідно висновку експерта № 359 від 02.12.2014 року пошкодження на бюстгальтері, футболці, спортивних штанах ОСОБА_4 утворені в результаті контакту з гострим предметом ріжучої дії, типу ніж, в тому числі можливо і від контакту з представленим на експертизу ножем, вилучено в ході огляду події 23.10.2014 р. в квартирі АДРЕСА_4 . (т. 1 а.с. 189-195).
Будь-яких показів на спростування своєї вини за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 обвинувачений у судовому засіданні не дав. Пояснити обставини їх заподіяння не зміг, посилаючись на те, що цих обставин не пам`ятає.
Разом з тим, викладаючи свою версію обставин завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , обвинувачений дає суперечливі, але детальні покази.
Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 497-2014 від 02.12.2014 року ОСОБА_6 не страждає психічною хворобою, під час вчинення інкримінованого діяння не страждав тимчасовим розладом психічної діяльності, не перебував в стані фізіологічного афекту. (т. 1, а.с. 197-199)
Таким чином, на думку суду, вищезазначеної сукупності доказів достатньо для висновку про заподіяння ОСОБА_6 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .
По епізоду умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , небезпечного для життя в момент заподіяння (ч.1ст.121 КК України) вина ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця події від 23.10.2014 року, підтверджується, що під час огляду в квартирі АДРЕСА_5 на вхідних дверях у квартиру, на підлозі в коридорі, у кімнаті, в кухні виявлені численні плями речовини бурого кольору, змиви, з яких вилучені; на порозі вхідних дверей виявлений та вилучений ніж зі слідами речовини бурого кольору (т. 1, а.с. 50-58);
- відповідно до протоколу огляду місця події та доданої фототаблиці від 24.10.2014 р., встановлено, що місцем події є палата № 3 реанімаційного відділення Новоград-Волинського ТМО, в якій виявлено поліетиловий пакет з речами ОСОБА_5 , а саме шорти темно-коричневого кольору з плямами бурового кольору, футболка чорного кольору також з плямами бурого кольору (т. 1, а.с. 60-62);
- згідно висновку експерта № 1408 від 03.11.2014 року встановлено, що на чоловічих шортах та футболці, які були вилучені в ході огляду місця події 24.10.2014 року виявлено кров людини, походження якої можливо від ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 66-68)
- згідно висновку експерта № 228/ц від 04.11.2014 р., під час експертизи металевого предмета, схожого на стамеску, який був вилучена під час огляду місця події 23.10.2014 р., на металевому предметі виявлено кров, походження якої можливо від потерпілого ОСОБА_5 (т. 1, а.с.94-96);
- згідно довідки № 1951 від 04.11.2014 р., яка видана Новоград-Волинським ТМО, ОСОБА_5 23.10.2014 р. поступив у реанімаційне відділення з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника та брижі тонкої кишки, розлитий серозний перитоніт, евентирація кишківника; забійна рана тім`яної ділянки; колота рана грудної клітки; колота рана лівого стегна (т. 1, а.с. 104);
- відповідно до висновку експерта №771 від 05.11.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді поранення живота зліва, що проникає в черевну порожнину, з ушкодженням черевної стінки, стінки тонкої кишки та брижі тонкої кишки / рана на шкірі живота була розташована на животі зліва на відстані 6 см від середньої лінії живота та вище пупка/, утворились від дії гострого предмета, що коле, ріже, за механізмом проколу та розрізу, давністю можливо 23.10.2014 р., супроводжувалось перитонітом, евентрацією кишок, належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді рани на долонній поверхні основної фаланги 1-ого пальця правої кисті утворилось від дії гострого предмета, що ріже, за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 р., належить до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді рани на зовнішній поверхні лівого стегна у середній частині, рани на грудній клітині зліва нижче соска на рівні 7 ребра з синцем навколо неї, рани на передньо-боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні реберної дуги утворились від дії гострого предмета (-ів), що коле/ріже, за механізмом проколу та розрізу, давністю можливо 23.10.2014 р., - належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді двох ран на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 9-10 ребер утворились від дії гострого предмета (-ів), що ріже (коле та ріже), за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 р., належать до легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці зліва утворилось від дії тупого предмета за механізмом удару, давністю можливо 23.10.2014 р., належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Не виключена можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень за обставин 23.10.2014 р., описаних ним при допиті 05.11.2014 р. (т. 1, а.с. 122-123);

- згідно висновку експерта № 730 від 17.11.2014 р. тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді рани на внутрішній поверхні основної фаланги 1-ого пальця правої кисті з переходом на долонну та тильну його поверхні утворились від дії предмета, що ріже /коле та ріже/ за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 р., що належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді великої та глибокої рани на правій кисті в проміжку між 1 та 2 пальцями, що проходить від тильної поверхні до долонної поверхні кисті нарівні підвищення 1-ого пальця, утворилось від дії предмета, що ріже /коле та ріже/ за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 р., встановити ступінь тяжкості немає можливості. (т. 1, а.с. 138-139);

- згідно висновку експерта № 1475 від 20.11.2014 року, на експертизу надано зразки крові ОСОБА_6 , та встановлено, що кров виявлена на речових доказах, які описані у висновку експерта № 1411 від 03.11.2014 р., походить від ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 143-144);

- згідно висновку експерта № 1476 від 20.11.2014 року, на експертизу надано зразки крові ОСОБА_6 , докази описані у висновку № 1412 від 17.11.2014 року, зразки крові ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в результаті встановлено, що кров, яка міститься на трьох марлевих тампонах належить ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 146-147);

- згідно висновку експерта № 1478 від 20.11.2014 року, на експертизу надано зразок крові ОСОБА_6 та речові докази, які описані у висновку № 1410 від 11.11.2014 року, в результаті дослідження встановлено, що зразки крові, які були дослідженні та описані у висновку № 1410 від 11.11.2014 року, походять від ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 152-153)

- згідно висновку експерта № 358 від 01.12.2014 року пошкодження на майці ОСОБА_5 могли бути утворені в результаті контакту з гострим предметом ріжучої дії, типу ніж, в тому числі і від контакту з представленим на експертизу ножем, вилученим в ході огляду місця події 23.10.2014 р. в квартирі АДРЕСА_4 . (т. 1, а.с. 170-176);

- згідно акту судово-психіатричної експертизи № 497-2014 від 02.12.2014 року ОСОБА_6 не страждає психічною хворобою, під час вчинення інкримінованого діяння не страждав тимчасовим розладом психічної діяльності, не перебував в стані фізіологічного афекту. (т. 1, а.с. 197-199).

Суд критично оцінює покази обвинуваченого про обставини подій злочинів, оскільки вони є суперечливими та не узгоджуються з зібраними у провадженні доказами.

Враховуючі стосунки, які існували між обвинуваченим та потерпілими до подій, що відбулись 23.10.2014 року, похилий вік та фізичний стан потерпілого ОСОБА_5 , присутність малолітньої дитини у приміщенні квартири, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких можливих ознак ситуації нападу потерпілого на обвинуваченого, що загрожував би життю або здоров`ю ОСОБА_10 та міг сприйматись ним як ситуація самозахисту і необхідної оборони, на що посилається обвинувачений

Крім того, явно не відповідає дійсності послідовність дій, описана ОСОБА_6 , а саме - спочатку завдання потерпілому ОСОБА_5 ножового поранення у живіт із значним пошкодженням внутрішніх органів, після якого потерпілий нібито чинив напад на ОСОБА_6 із використанням стамески, при цьому вільно пересуваючись та переслідуючи його.
Під час дослідження речових доказів обвинувачений посилався на те, що наданий для огляду ніж, що був вилучений на місті подій, відрізняється від того, яким було заподіяно тілесні ушкодження за розміром та формою леза.
Разом з тим, потерпілі визнали, що саме наданий для огляду ніж був використаний обвинуваченим.

Характерні ознаки наданого ножа були описані свідками медичними працівниками, які прибули на місце події за викликом та надавали першу допомогу потерпілим.

Крім того, досліджений судом ніж відповідає фотозображенню з місця злочину, що додано до протоколу огляду місця події (т. 1, а.с. 56).

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_6 , судом не виявлено. Розкаяння, висловлене ним у судовому засіданні не було щирим, оскільки часткове визнання вини супроводжувалось образливими висловлюваннями на адресу потерпілих та демонстрацією зневаги до них.

При призначенні покарання суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який на обліку в психіатричній лікарні, в наркологічному диспансері або у протитуберкульозному диспансері не перебуває, що підтверджується відповідними довідками (т. 1, а.с. 2010, 211).

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо (т. 1, а.с. 208)

Враховуючи, що ОСОБА_6 маючі непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, вчинив нові умисні злочини, пов`язані із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілих, характер його протиправних дій свідчить про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_6 остаточне покарання слід призначити шляхом часткового складання покарань.

З метою уникнення ризиків ухилення засудженного від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України необхідно рахувати починаючи з дня затримання та взяття під варту згідно ухвали слідчого судді з 15.11.2014 року (т. 1, ас. 136)

Розглянувши цивільні позови потерпілих про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до висновку, що вимоги потерпілих підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставою цивільної відповідальності є зокрема завдання матеріальної та моральної шкоди особі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками , зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 понесла витрати в сумі 2162,43 грн. на придбання медичних засобів для лікування наслідків тілесних ушкоджень, завданих злочином, що підтверджується чеками (т. 2, а.с.17).

Отже зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 поніс витрати в сумі 5575,08 грн. на придбання медичних засобів для лікування наслідків тілесних ушкоджень, завданих злочином, що підтверджується чеками (т. 2, а.с.18).

Отже зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 .

Посилання захисника на те, що потерпілі отримали необхідну медичну допомогу у повному обсязі за рахунок держави, суд визнає необґрунтованими, оскільки з довідки Новоград-Волинського МТМО від 05.11.2014 року (т. 1, а. с. 30) вбачається що ОСОБА_4 перебувала на лікуванні у стаціонарі з 23.10.2014 року по 29.10.2014 року, після чого проходила амбулаторне лікування, що підтверджується випискою з медичної карти (т. 2, а.с. 15)

Так само потерпілий ОСОБА_5 перебував на лікуванні у стаціонарі з 23.10.2014 року по 03.11.2014 року, після чого проходив амбулаторне лікування, що підтверджується епікризом (т. 2, а.с. 12)

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Вона відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю, а п.7 згаданої Постанови зазначено, що заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичні чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд визнає, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого завдано фізичних та душевних страждань потерпілим.

За таких обставин, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., оскільки така сума, на думку суду, відповідає характеру та обсягу завданої шкоди, і одночасно не є надмірною для обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині вимог про відшкодування моральної шкоди суд задовольняє частково, оскільки позивачем не обґрунтовано суму 30000 грн. Враховуючи обставини справи, характер та обсяг завданої шкоди, вимоги розумності і справедливості, матеріальний стан обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. буде відповідати характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Прокурором у даному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_6 в інтересах держави про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 у сумі 6039,82 грн. та потерпілої ОСОБА_4 у сумі 2164,44 грн. Розмір витрат підтверджується довідками Новоград-Волинського МТМО від 05.11.2014 року (т. 1, а. с. 29, 30).

Цивільний позов прокурора під час судового розгляду визнано обвинуваченим у повному обсязі..

Згідно ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні склали 1400 грн. 88 коп., що підтверджується наступними доказами:

- Довідка про витрати на проведення трасологічної експертизи вартість 147, 42 грн. (т. 1, а.с. 103);

- Довідка про витрати на проведення трасологічної експертизи вартість 393,12 грн. (т. 1, а.с. 176);

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи на суму 368,94 грн., (т.1, а.с. 182);

- Довідка про витрати на проведення експертизи холодної зброї на суму 98,28 грн., (т. 1, а.с. 187);

- Довідка про витрати на проведення трасологічної експертизи на суму 393,12 грн., (т. 1, а.с. 195).

У зв`язку з викладеним, суд стягує з ОСОБА_6 в дохід держави 1400 грн. 88 коп. витрат на проведення експертиз.

Відповідно ст. 100 КПК України, речові докази: зразки крові на марлевих тампонах; кухонний ніж; стамеска; частини одягу ОСОБА_5 (шорти, футболка), частини одягу ОСОБА_4 (бюстгалтер, футболка, спортивні штани), одяг ОСОБА_6 (спортивні штани, куртка), - підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі строком на 60 діб до 17 жовтня 2016 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Строк відбування покарання рахувати з дня взяття під варту 15.11.2014 року.

Зарахувати строк перебування під вартою до набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_22 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2162 грн. 43 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. 00 коп., а всього 7162 (сім тисяч сто шістдесят дві) грн. 43 коп.

Цивільний позов Сташка задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5575 грн. 08 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. 00 коп., а всього 25575 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 08 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення відшкодування моральної шкоди - відмовити

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фінансового управління Новоград-Волинської міської ради кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 2164 грн. 44 коп. та потерпілого ОСОБА_5 в сумі 6039 грн. 82 коп., а всього 8204 (вісім тисяч двісті чотири) грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати у кримінальному провадженні на проведення експертиз у сумі 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 88 коп.

Речові докази: зразки крові на марлевих тампонах; кухонний ніж; стамеска; частини одягу ОСОБА_5 (шорти, футболка), частини одягу ОСОБА_4 (бюстгалтер, футболка, спортивні штани), одяг ОСОБА_6 (спортивні штани, куртка) знищити.

Даний вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_6 право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження одразу після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1