Номер провадження 1-кп/201/550/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 25 листопада 2016 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 13 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, із середньотехнічною освітою, не одруженої, яка має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої адміністратором сауни «Welkom» у ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку вересня 2016 року, приблизно у вечірню пору доби, більш точної дати та часу встановити не вдалося, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді адміністратора сауни «Welkom», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Фучика буд. 18, маючи умисел на звідництво для розпусти, шляхом посередництва у вигляді знайомства та організації зустрічей відвідувачів сауни з особами, які займаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним стосункам між ними, прийняла замовлення на користування сауною від раніше не знайомого ОСОБА_8 , під час якого погодилась на прохання останнього організувати йому зустріч з особами які займаються розпустою для надання сексуальних послуг.

Того ж дня, перебуваючи у приміщенні сауни «Welkom», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Фучика буд. 18, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, здійснила дзвінок на невстановлений телефонний номер, отриманий раніше від осіб, які займаються розпустою та повідомила невстановлену особу, про перебування в сауні «Welkom» відвідувача, який бажає отримати послуги сексуального характеру, на що невстановлена особа погодилась.

Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні сауни «Welkom», зустрівши раніше викликану по телефону до сауни невстановлену особу, яка займається розпустою, діючи умисно, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на звідництво для розпусти, сприяючи добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, познайомила ОСОБА_8 , який знаходився в приміщенні вищевказаної сауни із невстановленою особою, яка займається розпустою, а після отримання послуг сексуального характеру ОСОБА_8 передав останній в якості оплати грошові кошти в сумі 800 гривень.

Крім того, 06 жовтня 2016 року, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні сауни «Welkom», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на звідництво для розпусти, шляхом посередництва у вигляді знайомства та організації зустрічей відвідувачів сауни, з особами, які займаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним стосункам між ними, прийняла замовлення на користування сауною від раніше незнайомого ОСОБА_9 , під час якого погодилась на прохання останнього організувати йому зустріч з особами, які займаються розпустою, для надання сексуальних послуг.

06 жовтня 2016 року о 20 годині 41 хвилині, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщені сауни «Welkom», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Фучика, буд.18, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, по своєму особистому мобільному телефону НОМЕР_1 повідомила по мобільному телефону НОМЕР_2 ОСОБА_10 про перебування у сауні відвідувача, який бажає отримати послуги сексуального характеру.

Далі, 06 жовтня 2016 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за вищевказаною адресою, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на звідництво для розпусти, сприяючи добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, познайомила ОСОБА_10 , яка займається розпустою, із ОСОБА_9 , який виявив бажання вступити в інтимні стосунки з ОСОБА_10 . При цьому, за отримання добровільних послуг сексуального характеру від ОСОБА_10 , передав останній в якості оплати 900 гривень.

Умисні дії, ОСОБА_5 , які виразилися у звідництві для розпусти, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 надано угоду про визнання винуватості від 25 листопада 2016 року, яка укладена в приміщенні Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 між ним та обвинуваченою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2016 року за № 0000748.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Із змісту угоди вбачається, що старшим слідчим СВ ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 17 жовтня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у звідництві для розпусти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України.

Згідно даній угоді прокурор ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинувачена ОСОБА_5 з другої сторони, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

При цьому, сторонами цієї угоди узгоджено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_5 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згодна. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною їй зрозумілий, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим. Додала, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, вона в змозі реально, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, тобто у звідництві для розпусти, визнала повністю та підтвердила фактичні обставини інкримінованого їй правопорушення, викладені в угоді про визнання винуватості.

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості, відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 25 листопада 2016 року, укладена між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 13 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 за обвинуваченням останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстави для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України і обвинувачена винна у його вчиненні, так як вона своїми умисними діями вчинили звідництво для розпусти, а тому вона підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, передбачених ст. 65 КК України та розміру призначеного покарання, який встановлений санкцією ч. 1 ст. 302 КК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається із наданої суду угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 не одружена і має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює адміністратором сауни «Welkom» у ФОП ОСОБА_7 , раніше не судима.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують її покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 850 гривень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 листопада 2016 року, укладену в приміщенні Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 13 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 за обвинуваченням останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1