Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
30.05.2016 394/53/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
представника потерпілого юридичної особи
Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком»: ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке Краснодонського району Луганської, українця, громадянина України, середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
06.04.2016 року у період часу з 15 по 18 годину, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений перебував поблизу центрального ставу, в селищі Новоархангельськ Кіровоградської області.
Виявивши у вказаному місці пошкоджену лінію телефонного зв`язку, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, обвинувачений діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, використавши господарську сокиру, таємно викрав телефонний кабель довжиною 105 метрів, вартістю 8,61 грн. за один метр, на загальну суму 904,05 грн., що на праві приватної власності належало КФ ПАТ «Укртелеком».
Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, мав намір покинути місце скоєння злочину, однак не зміг цього зробити, так як був викритий на місці його вчинення оперуповноваженим карного розшуку Новоархангельського відділення поліції ОСОБА_6 .
Таким чином обвинувачений з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Вищезазначені дії органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
28 квітня 2016 року між обвинуваченим та представником потерпілого юридичної особи було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до даної угоди обвинувачений та представник потерпілого юридичної особи дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді громадських робіт на строк сто годин.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Положенням ч. 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди, її форма та зміст відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати по провадженню - відсутні.
Цивільний позов по провадженню не заявлений.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 28 квітня 2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 і представником потерпілого юридичної особи ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 100 /сто/ годин.
Попередити ОСОБА_4 , що ухилення від відбування громадських робіт потягнене за собою кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.
Речові докази по провадженню:металевий телефонний кабель в пластмасовій оболонці довжиною 105 метрів повернути Кіровоградській філії ПАТ «Укртелеком»; сокиру з дерев`яним руків`ям та металевим лезом - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та представнику потерпілого юридичної особи.
Головуючий: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя Новоархангельського
районного суду ОСОБА_1