Справа № 739/403/16-к
Провадження № 1-кп/739/20/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" березня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000479 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області від 13 листопада 2002 року за частиною другою статті 15, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- вироком Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області від 22 жовтня 2008 року за частиною першою статті 310 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- вироком Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області від 12 травня 2009 року за частиною третьою статті 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2014 року за частиною третьою статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 20 грудня 2015 року, у вечірній час, приблизно о 20 год. 00 хв., в період невідбутого покарання за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину проти власності, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел зайшов до двору вказаного господарства та за допомогою сірників, з метою знищення трактора МТЗ-80, віртістю 72 999 грн. 00 коп., який знаходився біля будинку, де перебували потерпілий ОСОБА_6 , його дружина ОСОБА_7 , двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме: підпалив принесене з собою сіно біля переднього колеса трактора.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 вогнем було знищено дане колесо трактора, зокрема пневматична шина, вартістю 1 688 грн. 40 коп. та камера до шини вартістю 160 грн. 80 коп.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме знищення за допомогою вогню належного потерпілому трактора МТЗ-80, він покинув двір господарства потерпілого, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав показання, про те, що 20 грудня 2015 року приблизно о 18 год. він зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 вживав спиртне після чого вони лягли спати. Приблизно о 20 год. він прокинувся, вийшов на подвір`я, взяв сіно та пішов до двору потерпілого, який є його сусідом. Там він поклав сіно під колесо належного потерпілому трактора і підпалив його, далі він повернувся додому. Незважаючи на це трактор не згорів, оскільки полум`я згасло. Вказані дії він вчинив через відмову потерпілого обробити його город, яку потерпілий мотивув зайнятістю. До того він кілька років допомагав потерпілому по господарству і отримував від нього платню. Очевидців того як здійснив підпал не було. У вчиненому щиро кається, завдану злочином шкоду має намір відкшодувати, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, зокрема брав участь у проведенні слідчого експерименту та розповів подробиці вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурори та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів щодо здійснених судових витрат, даних щодо речових доказів та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 194 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 суд, відповідно до статей 65, 68 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру, а саме, що замах на вчинення злочину є закінченим, причини з яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину повторно, оскільки обвинувачений 13 листопада 2002 року був засуджений за частиною другою статті 15, частиною другою статті 194 КК України і дана судимість не знята та не погашена, а також рецидив злочинів, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 194 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини другої статті 194 КК України, оскільки таке покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення 27 березня 2014 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області вироку, яким його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком на 3 роки, яке ним не відбуте, вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне до покарання за новим вироком, на підставі статті 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком.
Початок строку відбування ОСОБА_4 призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі обраховувати з моменту його затримання.

Процесуальні витрати у розмірі 2 828 грн. 40 коп. на проведення судових експертизи матеріалів, речовин і виробів №117(х) від 26 лютого 2016 року та №187(х) від 16 січня 2015 року, а також автотоварознавчих експертиз №94-96/16-24 від 18 січня 2016 року та №493/16-24 від 18 лютого 2016 року на підставі статті 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України, після набрання вироком законної сили речові докази: пожежне сміття - знищити; камеру до шини 7.50-20 та пневматичну шину 220-508/7.50-20 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 , компакт диски CD-R з відеозаписом слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2014 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування ОСОБА_4 призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертизи матеріалів, речовин і виробів, а також автотоварознавчих експертиз у розмірі 2 828 (дві тисячі вісімсот двадцять вісім) гривень 40 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- пожежне сміття знищити;

- камеру до шини 7.50-20 та пневматичну шину 220-508/7.50-20 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 ;

- компакт диски CD-R з відеозаписом слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1