Справа № 750/3335/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1093/2016
Категорія - ч. 3 ст. 204 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В.Листвен Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 серпня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст. 204 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 25500 грн.;

- за ч.3 ст.204 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 5 років з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 6 513, 60 грн. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить скасувати його у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 5 вересня 2013 року № 5-15к13, в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 та ч. 3 ст. 204 КК України, оскільки кримінальна відповідальність може наставати лише у тому випадку, коли предметом злочину є підакцизні товари, а саме, спиртні напої, які відповідають ДСТУ, а за виготовлення ним в домашніх умовах водно-спиртового розчину, кримінальної відповідальності чинним кримінальним законом не передбачено. Вважає, що фактично був введений в оману захисником, який запропонував йому визнати вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, яких він не скоював.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», який забороняє роздрібну торгівлю спиртом етиловим, в порушення Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», всупереч «Правилам роздрібної торгівлі алкогольними напоями», за відсутності відповідних документів, що підтверджують походження продукції, її якість, законність виробництва, займався незаконним зберіганням з метою збуту та збутом незаконно виготовлених алкогольних напоїв та незаконним виготовленням алкогольних напоїв з недоброякісної сировини, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Так, ОСОБА_7 , за відсутності відповідних документів, підтверджуючих походження продукції, її якість, незаконно впродовж листопада 2015 лютого 2016 у невстановлені слідством дні та часи знаходячись за місцем свого проживання, придбав у невстановлених у ході досудового слідства осіб етиловий спирт, використовуючи який, шляхом змішування спирту з водою незаконно виготовляв алкогольні напої, які зберігав з метою збуту.

17 листопада 2015 року, у невстановлений час ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , збув ОСОБА_8 скляну пляшку з написом «Спелая рябина» об`ємом 0,5 л., заповнену прозорою рідиною з характерним запахом спирту. Після чого вищезазначена пляшка ОСОБА_8 добровільно видана співробітникам ОУ ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи №3747/15-24 від 22 грудня 2015 року рідина, яка придбана ОСОБА_8 та в подальшому добровільно видана, є водним розчином етилового спирту з вмістом етилового спирту 37,6% об`ємних. Наданий на дослідження зразок рідини не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», виготовлений не промисловим способом, містить органічні речовини та при вживанні становить загрозу життю і здоров`ю споживачів.

В подальшому, 15 лютого 2016 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , збув ОСОБА_9 дві пластикові пляшки об`ємом 0,5 л кожна, заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту.

Під час проведення 15 лютого 2016 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 32 пляшки об`ємом по 0,5 л, 22 пляшки об`ємом 0,25 л, 2 частково заповнені пляшки об`ємом 1,5 л, частково заповнену пластикову каністру об`ємом 20 л, в яких знаходилась рідина з характерним запахом спирту, які ОСОБА_7 зберігав з метою збуту. Також під час обшуку виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 100 грн., які були отримані ОСОБА_7 за продаж ОСОБА_9 рідини з характерним запахом спирту.

Згідно з висновком комплексної судової експертизи речовин, матеріалів та виробів судово-медичної експертизи № 1082-1085/16-24 від 15 березня 2016 року, рідина, яка була виявлена під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 та яка придбана ОСОБА_9 в ході проведення оперативної закупки, є водним розчином етилового спирту з вмістом етилового спирту 36,6 - 37,0% об`ємних та спиртом етиловим. Надані на дослідження зразки рідини, які були вилучені під час обшуку та зразки, які були отримані за результатом проведення оперативної закупки, не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови». Зразки водного розчину етилового спирту виготовлені не промисловим способом, містять органічні речовини, які не характерні для промислових зразків горілок та при вживанні в якості алкогольних напоїв становить загрозу життю і здоров`ю споживачів при вживанні в якості алкогольних напоїв.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ст.409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. А згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційним судом встановлено, що судове провадження у суді першої інстанції проведено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Так, ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд повинен неухильно дотримуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; також в силу ст. 30 КПК України правосуддя здійснюється судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що витікає із змісту п.6 ст.22 КПК України. Відповідно до положень ст.ст. 20, 42 КПК України обвинувачений має низку прав, в тому числі він має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, давати пояснення з приводу обвинувачення, а суд зобов`язаний забезпечити можливість здійснення цих прав.

Відповідно до ст.348 КПК України після оголошення обвинувального акту головуючий, крім іншого, роз`яснює обвинуваченому суть обвинувачення і з`ясовує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Згідно з положеннями ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до яких, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 і ст. 381 цього Кодексу.

Однак, як видно з технічного запису судового засідання та з самого вироку, коли обвинувачений визнав свою вину у висунутому йому обвинуваченні, головуючий не провів його допит, а обмежився лише з`ясуванням думки останнього чи згоден він з обставинами наведеними прокурором у обвинувальному акті та було поставлено до обвинуваченого лише питання про походження спиртової суміші.

Крім того, з технічного запису судового засідання, в зв`язку з якістю останнього, неможливо з`ясувати позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Таким чином, судом було порушено вимоги не тільки ст.ст. 348, 349 КПК України, а й статей 20 і 22 цього Кодексу, відповідно до яких суд зобов`язаний забезпечити обвинуваченому право на захист та створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав.

Наведені порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому - безумовною підставою для скасування вироку.

У зв`язку цим, враховуючи те, що апеляційний суд не наділений повноваженнями на усунення вказаних порушень закону, та виходячи з того, що положення Кримінального процесуального кодексу України не регулюють питання повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги у разі виявлення зазначених істотних порушень кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що в даному випадку, на підставі частини шостої ст.9 цього Кодексу, слід застосувати положення ст. 415 КПК України, і, скасувавши вирок, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4