Справа № 201/6473/16-к
Провадження № - 1кп/201/252/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001299 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-професійною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_5

ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
23.03.2016 року приблизно в 15 години 20 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на четвертому поверсі ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет», який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 8, підійшов до кабінету № 470 в якому зберігається особисте майно викладачів навчального закладу, яке ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, шляхом підбору ключів, які знаходилися при ньому, відчинив внутрішній врізний замок, що закриває двері кабінету № 470 та таким чином незаконно, таємно, проник у середину вищевказаного кабінету. Потім, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, помітив ще одні двері розташовані в кабінеті № НОМЕР_1 , які ведуть в іншу окрему кімнату вказаного кабінету.
Далі ОСОБА_3 , переконавшись, що його злочинні дії залишаються таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, вільно проник до іншої кімнати, де помітив письмовий стіл, відкривши верхню праву шухляду столу, побачив грошові кошти в сумі 500 грн. (1 купюра), грошові кошти в сумі 2 долари США (2 купюри), що в еквіваленті за курсом НБУ України становить 52 грн., 20 коп., пластикову банківську карточку банку «Uni Credit Bank», які належать потерпілій ОСОБА_7 , вищевказані речі ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, дістав з верхньої правої шухляди столу грошові кошти в сумі 500 грн. (1 купюра), грошові кошти в сумі 2 долари США (2 купюри), що в еквіваленті за курсом НБУ України становить 52 грн., 20 коп., пластикову банківську карточку банку «Uni Credit Bank», які належать потерпілій ОСОБА_7 та помістив до чорної барсетки, яка знаходилася при ньому.
Далі, ОСОБА_3 разом з викраденим майном, повернувся до кабінету № 470, закривши за собою двері кімнати, з якої безпосередньо вчинив таємне викрадення майна.
Доводячи свій єдиний злочинний корисливий умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_3 разом з викраденим майном намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак був помічений працівниками ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет», які намагалися закрити двері кабінету №470, з метою перешкодити втечі ОСОБА_3 , однак останній штовхнувши двері кабінету №470 побіг сходами до центрального виходу з навчального закладу, вибігши на вулицю з приміщення ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет», був затриманий студентами вказаного навчального закладу, таким чином ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, закінчений замах на таємне викрадання чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, пояснивши, що ключі, якими він відчинив двері виявились у барсетці, яку він незадовго до цього знайшов.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадання чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченим та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується, має на утриманні малолітню дитину.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
Долю речових доказів су вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.
Також з обвинуваченого необхідно стягни витрати на експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази - навушники до телефону, зарядний пристрій до мобільного телефону, банківську карту «ПриватБанк № НОМЕР_2 , чорний шкіряний гаманець, сіру дорожню сумку , зв`язку ключів з двох ключів і магнітного домофону, викрутку, грошові кошти в розмірі 11800 гривень повернути ОСОБА_3 .

Речові докази грошові кошти в розмірі 500 гривень повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 2201 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1