Ухвала іменем україни Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 розглянула в судовому засіданні у м. Києві 17 березня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Артемівського районного суду м. Луганська від 29 березня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 11 жовтня 2013 року щодо нього. Вироком Артемівського районного суду м. Луганська від 29 березня 2011 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має, визнано винним та засуджено за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 4000 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 431,40 грн в доход НДЕКЦ при УМВС в Луганській області за проведення експертиз. Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності із вимогами ст. 81 КПК України 1960 року. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 11 жовтня 2013 року, вирок Артемівського районного суду м. Луганська від 29 березня 2011 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни. Як визнав встановленим суд, 28 липня 2010 року о 19 год, ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, незаконно проник в житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, керуючись корисливим мотивом вчинив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 , а саме: застосовуючи насильство, наніс один удар кулаком в область голови і один удар коліном в область грудної клітки потерпілого, після чого зв`язав руки потерпілого, виявленою на місці злочину простинею, прив`язав потерпілого ОСОБА_6 до стільця, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 умисно, наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше 3-х ударів в область голови, спричинивши таким чином останньому легкі тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_5 взяв ніж, знайдений ним на місці злочину та погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, відкрито викрав грошові кошти у сумі 4000 грн, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вказану суму та легкі тілесні ушкодження. У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_5 , просить судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В доповненнях до касаційної скарги засуджений ОСОБА_5 вказує на відсутність в матеріалах справи 10 аркушів кримінальної справи, а саме: клопотання від 13 червня 2013 року, а також додані до нього ряд заяв, зауважень, клопотань і скарг, які були неодноразово заявлені ним в ході досудового та судового слідства; відсутня апеляційна скарга №6721 від 01 листопада 2013 року (а.с.641); відсутня заява №35/к-179 про ознайомлення подана до Артемівського районного суду м. Луганська від 25 жовтня 2011 року. Вважає, що дані, які містяться в протоколах судового засідання не відповідають фактичним обставинам справи. Також зазначає, що судом апеляційної інстанції його необґрунтовано обмежено в ознайомленні з матеріалами справи. На його думку ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст.377 КПК України 1960 року. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти касаційної скарги та просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційної скарги та доповнень до неї, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді даної кримінальної справи судова колегія виходить з того, що згідно ст.398 КПК України 1960 року, до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставин, зазначених у статтях 368 та 369 КПК України 1960 року щодо однобічності та неповноти досудового і судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, які оскаржуються у касаційній скарзі засудженого. Згідно статей 370-372 КПК України 1960 року предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України 1960 року зміст ухвали апеляційного суду повинен відповідати вимогам вказаним у даній нормі закону. Згідно з ч.2 ст.377 КПК України 1960 року при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою. Тобто, в своїй ухвалі апеляційний повинен був проаналізувати усі доводи, зазначені в апеляціях з доповненнями засудженого та його захисника, зіставити їх з наявними у справі доказами та дати на кожен із них вичерпну відповідь. На думку колегії суддів ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам вказаного Закону. Як вбачається із матеріалів справи, до апеляційного суду засуджений та його захисник подали апеляції, де вказували про незаконність вироку суду через однобічність, неповноту і неправильність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. При цьому зазначали, що в основу вироку були покладені суперечливі показання потерпілого, які на їхню думку не вірно викладені у вироку, а також суперечливі показання свідків, щодо одягу особи, яка вчинила напад. Апеляційний суд, зазначаючи суть апеляцій засудженого та його захисника, не дав повністю відповіді на доводи, які в ній зазначені, таким чином, залишивши їх поза розглядом. Так, обґрунтовуючи законність вироку щодо ОСОБА_5 та правильність висновків суду першої інстанції про доведеність його винуватості у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), поєднаному з проникненням у житло, суд апеляційної інстанції послався на ряд доказів, встановлених судом першої інстанції, однак не перевірив належним чином доводи апеляцій засудженого та захисника про наявність суперечностей в показаннях потерпілого і свідків, зокрема шляхом проведення повного або часткового судового слідства, не проаналізував доводи щодо неправильного викладення показань потерпілого у вироку, та не навів належного обґрунтування для спростування таких доводів. Поряд з наведеним, спростовуючи доводи засудженого про невідповідність даних, які містяться в протоколах судового засідання фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначив, що зауваження на протокол судового засідання були розглянуті і судом першої інстанції було прийнято відповідне процесуальне рішення, погодившись таким чином, що доводи засудженого в цій частині є безпідставними. Разом з тим, суд апеляційної інстанції не перевірив дійсність відображення даних в протоколі судового засідання і не дав належної оцінки тому, що в протоколі с/з відповіді на питання не відображають суть самого запитання (наприклад а.с.342-зворот, а.с. 343 допит експерта), на що неодноразово вказував як засуджений, так і його захисник. Крім того, засуджений в своїй апеляції вказував на те, що ході досудового слідства та в ході судового розгляду справи йому було необґрунтовано відмовлено у задоволенні численних клопотань. Аналізуючи такі доводи, суд апеляційної інстанції формально зазначив, що такі доводи є необґрунтованими, оскільки всі клопотання судом були відхилені з винесенням процесуальних рішень. При цьому, суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином, чи дійсно всі заяви і клопотання засудженого були розглянуті, зважаючи на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні 10 аркушів кримінальної справи, відповідно відсутня і нумерація аркушів, починаючи з 550 по 559 включно та зі слів засудженого матеріали справи не містять ряд зауважень, клопотань і скарг, які були неодноразово заявлені ним в ході досудового та судового слідства. Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.377 КПК України 1960 року, у зв`язку із чим ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в апеляції в тому числі за необхідності під час проведення судового слідства, і прийняти законне і обґрунтоване рішення. Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктами 11,15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів у х в а л и л а : Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково. Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 11 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд. Судді: _________________ ________________ _________________ ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3