Єдиний унікальний номер 185/3812/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участі прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000537 від 02 березня 2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця села В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області,
українця, громадянина України, із вищою освітою,
не одруженого, працюючого інженером ООО «Павлоградське ПНП», який зареєстрований за адресою :
АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 з 20 листопада 2006 року поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний.

15 січня 2015 року Верховною Радою України був затверджений Указ Президента України №15/2015 «Про часткову мобілізацію», згідно якого було оголошено призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України здійснити обсяг, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

05 лютого 2015 року військовозобов`язаний ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград вул. Кузнечна будинок .№72 для проходження медичного огляду.

За результатами військово - лікарняної комісії ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби в Збройних Силах України за військово - обліковою спеціальністю № 837037, та його було зараховано до команди № НОМЕР_1 , та визначено дату прибуття до пункту збору.

05 лютого 2015 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , військовозобов`язаному ОСОБА_3 працівником військового комісаріату ОСОБА_5 була вручена повістка на 07 годину ЗО хвилин 10 лютого 2015 року для відправлення по команді №3036 за військово - обліковою спеціальністю № 837037 для проходження служби за мобілізацією, де у відповідній графі військовозобов`язаний ОСОБА_3 поставив свій підпис. Працівником військового комісаріату ОСОБА_5 було доведено військовозобов`язаному ОСОБА_3 про те, що останньому потрібно прибути до пункту відправлення для призову за мобілізацією о 07 годині ЗО хвилин 10 лютого 2015 року за адресою: АДРЕСА_4 , а також про те, що ОСОБА_3 зараховано до команди № НОМЕР_1 за військово - обліковою спеціальністю № 837037, також роз`яснено матеріальне забезпечення для осіб, які призиваються за мобілізацією. Крім того, ОСОБА_3 було попереджено про кримінальну відповідальність в разі ухилення від призову за мобілізацією, та складено аркуш бесіди з військовозобов`язаним ОСОБА_3 , де останній поставив підпис у відповідній графі в аркуші бесіди.

10 лютого 2015 року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, до пункту відправлення за адресою: АДРЕСА_4 , не прибув.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , у супереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607/2014 від 22 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, 10.02.2015 року о 07 годині 30 хвилин не прибув до пункту відправлення за адресою: АДРЕСА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинувачені не визнав, та суду пояснив, що він є військовозобов`язаним, документ про те, що він мав інвалідність втратив чинність 15.04.2005 року, після чого групу інвалідності він не продовжував. 24 січня 2015 року військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 йому була вручена повістка для проходження медичної комісії. Він пройшов усіх лікарів, та невропатологу розповів про свою хворобу, а саме радікулопатію на фоні хребтової грижи, якою хворіє з 2003 року. Йому був видано направлення у першу міську лікарню м. Павлограда для встановлення діагнозу. 02 лютого 2015 року він з`явився до лікаря ОСОБА_6 , яка встановила йому первинний діагноз: остеохондроз поперек-крижового відділення хребта, та надала направлення у обласну лікарню ім. Мечнікова, де йому був встановлений діагноз: остеохондроз поперек-крижового відділення хребта, нестабільність дисків S5;S1, люмбалгія. 05 лютого 2015 року лікар ОСОБА_6 заповнила акт, з яким він прибув до військового комісаріату, де комісією був визнаний придатним до військової служби, та зарахований до групи з військовою професією водій. З даним висновком комісії він не згоден. Працівники військового комісаріату попередили його про кримінальну відповідальність за ухилення від мобілізації, про що був складений акт. До місця відправлення він не прибув, оскільки вважав себе непридатним до військової служби. У день відправки, тобто 10.02.2015 року у другій половині дня, йому дзвонили з військового комісаріату про причину неявки до пункту відправлення, на що він відповів, що він є хворою людиною. Документів, які можуть оспорювати висновок медичної комісії військового комісаріату, у нього немає. На даний час він не перебуває на обліку у лікаря невропатолога.

Даючи оцінку поясненням обвинуваченого ОСОБА_3 в тій частині, що він не ухилявся від призову за мобілізацією, не прибув для відправлення до військової частини з поважних причин, так як вважав себе за станом здоров`я непридатним до військової служби, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, та розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин. Зокрема, сам обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи встановлені в суді, а саме те, що він є військовозобов`язаний, що йому було відомо про Указ Президента України «Про часткову мобілізацію», та за результатами військово - лікарняної комісії він був визнаний придатним до військової служби в Збройних Силах України. Також в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що документ про те, що він мав інвалідність втратив чинність 15.04.2005 року, після цього групу інвалідності він не продовжував, документів, які можуть оспорювати висновок медичної комісії військового комісаріату, у нього немає, та на даний час він не перебуває на обліку у лікаря невропатолога. Крім того, вина обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення також підтверджується допитом свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 , та 05.02.2015 року ним була вручена ОСОБА_3 повістка для відправки до військової частини, на підставі висновку медичної комісії. Ним була проведена бесіда з ОСОБА_3 , роз`яснено куди треба прибути, та о котрій годині, та наслідки неприбуття до місця відправки. Після проведення бесіди військовозобов`язаний ОСОБА_3 розписався у повістці, але до місця відправки не з`явився.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що у 2004 році ОСОБА_3 був обстежений медико-соціальною експертною комісією, визнаний на один рік інвалідом третьої групи за загальним захворюванням. Після 2005 року ОСОБА_3 не продовжував інвалідність, а лікувався самостійно. Згідно даних амбулаторної картки ОСОБА_3 був оглянутий лікарем неврологом консультативно - діагностичного відділення, направлений на госпіталізацію у відділення, від чого відмовився. Згідно даних амбулаторної карти ОСОБА_3 з`явився до неї за направленням військового комісаріату для заповнення акту стосовно стану його здоров`я. На момент огляду у ОСОБА_3 рефлекси були симетричними, а це означає, що його грижа частково зменшилась і ця патологія не викликала у останнього страждання нервових корінців, і в наслідок чого діагноз радікулопатія не був виставлений. Вона направила його на консультацію у обласну лікарню ім. Мечнікова для уточнення діагнозу. У ОСОБА_3 були додаткові обстеження, такі як: рентгенографія поперечно-крижового відділення хребта у двох проекціях від 28.01.2015 року; аксіальна комп`ютерна томографія поперечно-крижового відділення хребта від 2003 року. У обласній лікарні ім. Мечнікова ОСОБА_3 отримав консультацію невропатолога, нейрохірурга та ортопеда. Згідно висновку консультанта у ОСОБА_3 виявлений остеохондроз поперечно-крижового відділення хребта. На основі цього висновку, на основі додаткових обстежень, а також на основі об`єктивного огляду останнього, був заповнений акт в якому нею ОСОБА_3 був встановлений діагноз: люмбалгія на фоні остеохондрозу поперечно-крижового відділення хребта; дискоз S3-S1 позвонків; легкий больовий та мязово - кінцевий синдром без порушення статико-динамічної функції. 15.04.2015 року ОСОБА_3 до неї прибув вже з іншим захворюванням, а саме з герпетичною невропатією у зоні інервації корешків S3, S4 зліва, больовий синдром. На фоні цього захворювання у ОСОБА_3 пішло загострення остеохондрозу. ОСОБА_3 за її направленням лікувався у лікарні ім. Мечнікова з 24.04.2015 року по 06.05.2015 року, після цього він звернувся до неї 27.05.2015 року з залишковими явищами невропатії. У діагнозі було зазначено, що у ОСОБА_3 стійкий, легкий, вольовий синдром без порушення статико-динамічної функції хребта,. Це свідчить про те, що больовий синдром погано піддається лікуванню, але він легкий, та ОСОБА_3 з таким діагнозом може вільно рухатися, та виконувати мінімальне фізичне навантаження. Отже діагноз такий самий, як і на 05.02.2015 року, з різницею у тім, що він став стійким. ОСОБА_3 на обліку не перебуває, тому що його діагноз «остеохондроз поперечно-крижового відділення хребта» є травмонологічним. Початково його повинні лікувати лікарі травматологи, згідно номенклатури МКХ10 (міжнародна класифікація хвороби).

Згідно аркушу бесіди з військовозобов`язаним ОСОБА_3 від 05.02.2015 року, ОСОБА_5 роз`яснено час, місце проходження служби, порядок оплати, забезпечення майном. ОСОБА_3 був ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову при мобілізації, з Указом Президента України «Про часткову мобілізацію», та про те, що зобов`язується прибути в час та місце вказане в мобілізаційному розпорядженні, або повістці. ОСОБА_3 повідомлено номер команди, адресу пункту збору, та час прибуття /т. 1 а. с. 12/.

Згідно картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного від 05.02.2015 року, ОСОБА_3 постановою військово-лікарняної комісії придатний до військової служби /т. 1 а. с. 13/.

Згідно розписки від 05.02.2015 року, ОСОБА_3 , який призначений до команди № НОМЕР_1 за військово-обліковою спеціальністю № 837037, роз`яснено про дату, час та місце відправки /т. 1 а. с. 14/.

Згідно облікової картки від 20.11.2006 року, ОСОБА_3 має військове звання солдат, за першою категорією обліку, за групою обліку НПО, склад рядовий, із військово-обліковою спеціальністю водій автомобілів, зарахований в запас 02.04.2004 року. Раніше не служив. 07.12.2006 року комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний придатним до військової служби /т. 1 а. с. 15/.

Згідно протоколу огляду документу від 25.03.2015 року, об`єктом огляду є оригінал аркушу бесіди з військовозобов`язаним ОСОБА_3 , де в лівій графі синьою постою зазначено: « 05.02.2015 року ст. л-т. ОСОБА_5 »; в правій графі синьою постою підпис ОСОБА_3 ; в низу з лівої сторони мається друкованими літерами надпис « Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_7 . Господ, та підпис останнього синім чорнилом»; картка дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного, що є на пів листка А4, в лівій частині якого мається надпис чорним чорнилом ОСОБА_3 солдат військове звання, ВОС 837037, рік народження 1979; дані дослідження на іншій стороні; висновки лікарів (хірург, терапевт, невропатолог, психіатр, окуліст, отоларинголог, стоматолог), лікарі інших спеціальностей (уролог, ендокринолог, та інші); діагноз постанови ВЛК - « придатний до в/с », чергова печатка ІНФОРМАЦІЯ_4 , підписи, та число 05.02.2015 рік.; оригінал розписки «команда № НОМЕР_1 , ВОС № НОМЕР_2 »; повістка на ім`я ОСОБА_3 про явку до на 7.30 годин за адресою: АДРЕСА_4 , та підпис ОСОБА_3 /т. 1 а. с. 23-24/.

Згідно оригіналу корінця повістки та розписки від 05.02.2015 року, ОСОБА_3 , 1979 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого у ТОВ «ПП-НП», який має звання солдат, призначений до команди № НОМЕР_1 за військово-обліковою спеціальністю № 837037, роз`яснено про дату, час та місце відправки. Роз`яснено, що за неявку в указаний строк він буде притягнутий до відповідальності за Законом /т. 1 а. с. 14/.

Згідно протоколу огляду документа від 25.03.2015 року, об`єктом огляду є оригінал повістки. Дана повістка має розмір 10 см. *8,5 см. з білого папірця, на якому маються надписи синьою пастою «команда № НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_3 , рік народження 1979, домашня адреса: АДРЕСА_2 , місце роботи ТОВ «ПП-НП»», " наказую Вам на 7.30 годину 10.02.2015 року з моменту вручення повістки з`явитися за адресою: АДРЕСА_4 . Мокра печатка та підпис синьою пастою, підпис - Р.С. Господ. Зі зворотної сторони маються друкованими літерами надписи «обов`язки військовозобов`язаного » /т. 1 а. с. 28-29/.

Згідно відповіді ДЗ «СМСЧ №7» МОЗ України від 24.03.2015 року за № 481, ОСОБА_3 за медичною допомогою в ДЗ «СМСЧ №7» МОЗ України не звертався /т. 1 а. с. 41/.

Згідно відповіді КЗ «Павлоградьскої ЦРЛ» ДОР від 24.03.2015 року за № 01-26/633, ОСОБА_3 за медичною допомогою до КЗ «Павлоградьскої ЦРЛ» ДОР не звертався та на лікуванні не перебував /т. 1 а. с. 42/.

Згідно відповіді ДЗ «СМСЧ № 15» МОЗ України від 25.03.2015 року за № 352, ОСОБА_3 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у закладі не перебував /т. 1 а. с. 43/.

Згідно відповіді КЗ «ПМС № 4» ДОР від 24.03.2015 року за № 692, ОСОБА_3 за медичною допомогою в лікувально-профілактичний заклад не звертався /т. 1 а. с. 44/.

Згідно відповіді КЗ «ДНП» ДОР від 25.03.2015 року за № 533/2, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебував /т. 1 а. с. 42/.

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що ОСОБА_3 винний в ухиленні від призову за мобілізацією.
Його дії кваліфікуються за ст. 336 КК України.
Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, винним себе не визнав, раніше не судимий, працює, характеристики за місцем проживання позитивно.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання, не виявлено.
Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, не виявлено.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначені покарання суд враховує те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення має підвищену суспільну небезпеку, оскільки в даному випадку мобілізація пов`язується з умовами особистого періоду в державі - з загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України. Вчинений ОСОБА_3 злочин, що передбачений розділом XIV КК України, має родовим об`єктом суспільні відносини, що забезпечують обороноздатність України, її незалежність, територіальну цілісність, та недоторканість. Важливість цього об`єкта обумовлена тим, що у відповідності до ст. 17 Конституції України " захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення економічної і інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього українського народу".
Відповідно до абзацу 1 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.
Згідно ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.
Враховуючи те, що обвинувачений вчинив злочин який відноситься до категорії середньої тяжкості, являється працездатним, характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , має діагноз захворювання: люмбалгія на фоні остеохондрозу поперечно-крижового відділення хребта; дискоз S3-S1 позвонків; легкий больовий та мязово - кінцевий синдром без порушення статико-динамічної функції; герпетична невропатія у зоні інервації корешків S3; S4 зліва, больовий синдром, то суд вважає за необхідне відповідно до ст. 69 КК України перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у ст. 336 КК України, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, яке полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов' язковим залученням до праці. На думку суду саме ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Дане покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 , з точки зору можливості досягнення таким покаранням тих цілей, що сформульовані в ч. 2 ст. 50 КК України, на думку суду, з урахуванням вище вказаних обставин, буде необхідним та цілком достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази слід розподілити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним за ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі, із застосуванням ст. 69 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , обраний у вигляді особистого зобов`язання, не продовжувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази по кримінальному провадженні: оригінал корінця повістки на ім`я ОСОБА_3 ; оригінали аркушу бесіди з ОСОБА_3 ; картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_3 ; розписку ОСОБА_3 залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1 .