Справа № 495/6440/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001286 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безим`янка, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є пенсіонером, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 16.05.2016 року приблизно о 16.00 годині, точний час встановити не представилось можливим, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних стосунків, діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс останній удар палицею із дерева акації по правій руці, завдавши відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 149 від 15.06.2016 року потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 15.06.2016 року № 149 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_5 є тілесні ушкодження садно в області правого ліктьового суглоба, як результат травмуючої дії тупого твердого предмету з обмеженою ударяючою поверхнею, на що вказує характер тілесного ушкодження та його розміри. Другі індивідуальні особливості травмуючого предмету в тілесному ушкодженні не позначилися. Садно зазвичай викликає незначні скороминущі наслідки, впродовж не більше як 6 днів і відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Морфологічні особливості садна у потерпілої ОСОБА_5 (покрите тоненькою червоною скоринкою, там же вбачається незначна припухлість шкіри і ледь помітний синюшний синець, що оточує садно) відповідає добовій давності заподіяння, тобто могли бути в термін вказаний у постанові, а саме, 16 травня 2016 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілої ОСОБА_5 , допитом законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілої ОСОБА_5 , допитом законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне, що 16.05.2016 року о 16.00 годині він знаходився за місцем свого мешкання ( АДРЕСА_1 ), де грались діти, у тому числі потерпіла ОСОБА_5 та його онука, які обливали його водою з калюжі. Він взяв палицю та наніс удар по правій руці потерпілої. Він шкодує про те, що трапилось та попросив вибачення у матері потерпілої., згоден понести покарання.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що у травні 2016 року вона з іншими дітьми грались на подвір`ї. Обвинувачений попросив у неї води, на що вона принесла йому пляшку води. Він не втримав її та розлив воду на брюки. Через що розлютився та вдарив її палицею по правій руці.

У судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 пояснила, що вона є матір`ю потерпілої. Вона не була свідком нанесення тілесних ушкоджень її дочці. Дочка поскаржилась, що її вдарив обвинувачений через те, що він не втримав пляшку з водою та вилив собі на брюки. На руці у дочки вона бачила відбиток удару від палиці. Претензій до обвинуваченого не має. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є пенсіонером, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, потерпіла та її законний представник цивільний позов не заявляли, а також враховується думка законного представника потерпілої ОСОБА_6 щодо призначення покарання на розсуд суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ