Справа № 405/7096/15-к
1-кп/405/332/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0000002 у відношенні:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, номера обслуги 2-го відділення 4-го взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_7 , будучи призваним на військову службу під час мобілізації військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , - та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2-го відділення 4-го взводу охорони роти охорони зазначеної військової частини, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551-ХІV, ст.ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення на службу з відпустки з метою зовсім ухилитися від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 25 грудня 2014 року не з`явився на службу до військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , - з відпустки з метою зовсім ухилитися від військової служби та продовжував ухилятися від проходження військової служби до моменту затримання співробітниками Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області о 18-00 годині 23 вересня 2015 року.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у нез`явленні на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.
Під час судового розгляду суду надана угода про визнання винуватості, укладена 23 лютого 2016 року між заступником військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000002, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_7 , з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України дезертирства, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним винуватості, тобто кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди про можливість застосування ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 408 КК України за цей злочин у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню обвинуваченого ОСОБА_7 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив умисні дії, що виразилися у нез`явленні на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 1 ст. 408 КК України і відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме є підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утримані малолітню дитину.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини, а також беззастережне визнання ним винуватості.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили слід залишити без зміни тримання під вартою.
При цьому, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 у строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 23 вересня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2016 року між заступником військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000002, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_7 , з іншого боку.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (один) року позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання з 23 вересня 2015 року.
До строку відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 23 вересня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили слід залишити без зміни тримання під вартою.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1