Справа № 445/2424/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2016 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
потерпілої : ОСОБА_5
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загір"я Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, безробітного, одруженого, зареєстрованого проживаючим сс. Загір"я Зборівського району Тернопільської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, має на утриманні двох малолітніх дітей,
у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 02 вересня 2015 року приблизно о 22 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «MERSEDES -BENZ 190» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Львів-Тернопіль у напрямку до м. Львів, при проїзді її ділянки в районі 78 км, поблизу с. Плугів Золочівського району Львівської області, порушив вимоги Р 1 п. п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху», «видимість у напрямку руху»); Р 2 п. 2.3 б), д), Р 12 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при роз`їзді із зустрічними транспортними засобами, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді появи у полі його зору пішохода ОСОБА_7 , який знаходився на його смузі руху, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості, аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу і, як наслідок, здійснив наїзд на нього. Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_4 пішохід ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 57/2015 при судово-медичній експертизі від 03.10.2015 трупа гр-на ОСОБА_7 були виявленні такі тілесні ушкодження: тупа черепно-мозкова травма з переломами кісток основи та склепіння черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та шлуночки головного мозку, з крововиливами в м`які тканини голови (в правій скроневій та правій лобно-тім`яній ділянках); закрита травма грудей з переломами лівих 1,2 ребер; закрита травма живота з пошкодженням (тріщинами) печінки з крововиливом в черевну порожнину; перелом хребта на рівні 7 шийного 1 грудного хребців; відкритий перелом правої стегнової кістки; закриті переломи кісток правої гомілки. Садна та синці в ділянці голови; садна в ділянці лівого плеча і передпліччя; садна та рана на правому передпліччі; синці на правій кисті, на гомілках на лівому стегні; садна на животі; рана на правому стегні. Ці тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, стосовно живих осіб, відносяться до тяжких. Смерть гр- на ОСОБА_7 настала внаслідок травми тіла, що супроводжувалась переломами кісток скелету (черепа, хребта, ребер, правого стегна, правої гомілки), з ушкодженням внутрішніх органів (головного мозку, печінки) та масивною крововтратою, до 1 доби до експертизи його трупа, що стверджується ступенем розвитку трупних явищ. Таким чином між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в кількості - 2,13%. Вказана кількість етилового спирту в крові відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння в живої людини.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що дійсно 02.09.2015 року близько 22 год. 00 хв. він керував автомобілем «MERSEDES -BENZ 190» реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля с. Плигів Золочівського району Львівської області йому на дорогу вийшов пішохід ОСОБА_7 , він почав гальмувати однак уникнути наїзду на пішохода не зміг. Дана дорожньо- транспортна пригода сталася в темну пору доби, він їхав з невеликою швидкістю руху, пішохід появився на його смузі руху несподівано , в місці де не було пішохідного переходу та перебував у стані алкогольного сп"яніння. Також зазначив, що він ніколи не уникав і не уникає на даний час від відшкодування заподіяної шкоди, однак в меншій сумі ніж заявила потерпіла, згідний частково відшкодувати заподіяну моральну шкоду, а відносно заявленої потерпілою майнової шкоди у формі щомісячних платежів у розмірі 1471, 07 грн. на утримання дітей потерпілого до їх повноліття то із таким визначеним розміром платежів він погоджується частково та вважає його значно завишеним. Просить суд не позбавляти його волі, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей, зараз вони з дружиною очікують народження третьої дитини, на даний час він є офіційно безробітний, перебуває у скрутному матеріальному становищі, інших доходів окрім соціальної виплат немає, допомагає батькам у веденні домашнього господарства, щоб відшкодувати шкоду потерпілій, йому потрібно працювати. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей в судовому засіданні пояснила, що в наслідок неправомірних дій обвинуваченого які проявилися у порушенні ним правил дорожнього руху України, загинув її чоловік , а її двоє малолітніх дітей залишились без батька. Вона просить не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_4 волі, та не позбавляти його права керування транспортними засобами. На даний час має до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру. Пред"явила цивільний позов до обвинуваченого в якому присить про стягнення щомісячного утримання на двох малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зв*язку із втратою годувальника у відповідності до ст. 1200 ЦК України, у вигляді щомісячних платежів в розмірі 1471,07 гривень починаючи з 03.09.2015 р. і закінчуючи 07.04.2027 року до досягнення ОСОБА_9 вісімнадцяти років, крім цього їй та її малолітнім дітям завдана значна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона та її діти зазнали великих душевних страждань внаслідок смерті близької людини, розмір моральної шкоди вона оцінює в сумі 350000,00 гривень, та просить її стягнути з обвинуваченого..
Крім повного визнання вини обвинуваченим, вина його доведена:
-Протоколом огляду місця події від 03.09.2015 року та схемами до нього ( а.с. 4-21).
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.10.2015 р. та схемою до нього (а.с. 84-88).
-Висновком інженерно-транспортної експертизи № 1/1238 від 30.11.2015 р. (а.с. 97-101).
- Згідно висновку судово-медичної експертизи № 57/2015 смерть потерпілого ОСОБА_7 , настала внаслідок травми тіла, що супроводжувалась переломами кісток скелету(черепа, хребта, ребер, правого стегна, правоїгомілки) та масивною крововтратою. Між спричиненням потерпілому, внаслідок ДТП тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв"язок (а.с. 26-29)
- Згідно висновку експерта № 1127/2015-ім, висновку експерта № 2840/2015-т у крові потерпілого ОСОБА_7 ,. виявлено етиловий спирт в кількості 2,13 % .
- Згідно висновку медичного огляду від 2.09.2015 року в обвинуваченого ОСОБА_4 не виявлено ознак сп`яніння під час скоєння ДТП.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та об`єктивно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, за місцем реєстрації проживання характеризується позитивно, утримує матеріально двох малолітніх дітей, та очікує народження третьої дитини, на даний час є безробітним, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує і думку потерпілої, яка просить його суворо не карати та не позбавляти волі, а також не позбавляти прав керування.
Крім цього, суд також враховує, що потерпілий ОСОБА_7 в момент ДТП перебував в стані алкогольного сп"яніння.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обтяжуючих у справі обставин, а також позиції потерпілої, яка просить його суворо не карати, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставіст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст. 76 КК України.
Суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, судом достовірно встановлено, що саме обвинуваченим заподіяно шкоду потерпілій, а тому цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Частиною 5статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а ч. 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про грошове відшкодування в зв`язку із втратою годувальника дітей у відповідності до ст. 1200 ЦК України,суд вважає необхідно задоволити частково, при цьому суд враховує матеріальний стан обвинуваченого, те що він являється безробітним , інших доходів окрім соціальної виплати немає, утримує двох малолітніх дітей , та очікує народження третьої дитини, ступінь його вини у вчиненні злочину, наслідки вчинення злочину, крім цього суд бере до уваги той факт що потерпілий під час ДТП перебував у стані алкогольного сп"яніння, враховуючи наведене суд вважає, що буде справедливим зменшити розмір щомісячних платежів зазначених у сумі 1471,07 грн. до 500 грн.
Одночасно судом враховується, що згідно полісу № АІ/ 2590399 ( а.с. 23) обвинувачений застрахував свою цивільну відповідальність в ПрАТ "СК Провідна", а тому відповідно до ст.ст. 1200, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" потерпіла має право на отримання страхового відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.
Питання процесуальних витрат, слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З АС У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами .
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання
Цивільний позов задовільнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щомісячно грошове відшкодування,пов`язане із втратою годувальника у розмірі 500 грн. починаючи 03.09.2015 року і до 07.04.2027 року тобто до повноліття ОСОБА_9 .
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.
В решті позову відмовити.
Речовий доказ: автомобіль марки «MERSEDES -BENZ 190» реєстраційний номер НОМЕР_1 " який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 -повернути ОСОБА_4 .
Судові витрати, а саме вартість проведеної по справі судової інженерно-транспортної експертизи № 1/941 від 05.11.2015 р. в розмірі 552,42грн., вартість проведеної по справі судової інженерно-транспортної експертизи № 1/940 від 06.11.2015 р. в розмірі 491,04., вартість проведеної по справі судової інженерно-транспортної експертизи № 1/1238 від 30.11.2015 р. в розмірі 920,70., а всього 1964,16 гривень, стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку - 08 квітня 2016 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Суддя ОСОБА_1