Номер провадження: 11-кп/785/200/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Пуксоозеро Плесецького р-ну Архангельської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимий:

- Теофіпольським районним судом Хмельницької області від 19 листопада 2008 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки і 6 місяців;

- Соломенським районним судом м. Києва від 12 січня 2010 року за ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України, із застосуванням ст.ст.70,71 цього ж Кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців, звільненого по завершенню строку відбуття покарання 10 вересня 2014 року,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживавшого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 04.07.2015 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.; майнової шкоди у розмірі 10000 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в період часу з 19 години до 19 години 10 хвилин 1 липня 2015 року біля дверей ліфту в парадній №3 будинку АДРЕСА_3 , з метою відкритого заволодіння ювелірними прикрасами раніше незнайомої йому ОСОБА_10 , наніс останній особі два удари кулаком руки в ліву частину обличчя, від яких потерпіла втратила рівновагу та впала на підлогу. Продовжуючи свій умисел, ОСОБА_7 намагався зірвати із шиї потерпілої золоті ланцюжок із ОСОБА_11 , проте остання стала чинити активний опір, з метою подолання якого обвинувачений наніс численні удари ногами в область тулуба ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_7 зірвав із шиї потерпілої золотий ланцюжок із червоного золота, прямокутного плетіння, вагою 7,59 г, вартістю 7590 грн., золотий Хрестик із Розп`яттям, вагою 2,41 г, вартістю 2410 грн., чим відкрито заволодів ювелірними прикрасами загальною вартістю 10000 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд.

Вчиненим насильством ОСОБА_7 також заподіяв ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у виді синців лобно-скроневої області зліва, лівої завушної області, області кута нижньої щелепи зліва, поперекової області зліва, правої сідниці, садна правого передпліччя, поперекової області справа, правої кисті, першого пальця правої кисті, третього пальця лівої руки.

В апеляційній скарзі адвоката просить вирок суду скасувати та обвинуваченого ОСОБА_12 виправдати. Так судом безпідставно не прийняти до уваги докази які були отримані в ході досудового слідства та судового розгляду, які підтверджують непричетність до вказаного злочину ОСОБА_7 . А саме записи з камер спостереження відділення банку на вул. Академіка Філатова 41-Б в місті Одесі. на даних відеозаписах зафіксовано як ОСОБА_7 з 18-24 години до 18-29 годин заходив до відділення банку та здійснював банківську операцію, та був одягнутий в футболку темного кольору, шорти жовтого кольору, кросівки. Також суд безпідставно не прийняв до уваги інформацію оператора мобільного зв`язку яка була отримана під час судового розгляду та надана стороною захисту. Які надє інформацію про місце розташування мобільного телефону ОСОБА_13 . Згідно даної інформації ОСОБА_13 01.07.2015 року взагалі на вулиці Балківський не був., а місце розташування мобільного телефону, згідно наданої інформації, повністю співпадає с поясненнями ОСОБА_13 , які він надавав одразу після свого затримання.

Суд безпідставно прийняв до уваги та поклав в основу обвинувачення такий доказ як слідчий експеримент, який був проведений під час досудового слідства. Згідно якого, слідчим, експериментальним шляхом було подолано шлях від відділення банку на вулиці Філатова до будинку по вулиці Балківській , де було скоєно напад на потерпілу. Однак заперечення захисту про те , що шлях який обрав слідчий при проведенні експерименту було обрано їм на свій розсуд ніхто не прийняв його. Ніхто не показував що саме таким шляхом ОСОБА_12 міг на таксі дістатися до будинку на АДРЕСА_1 . Та підчас поїздки в таксі він ще повинен був переодягнутися, тому як людина яка скоїла напад на потерпілу та ОСОБА_13 були одягнуті в інший одяг.

Відхиливши заперечення захисту суд таким чином поклав в основу вироку припущення!

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.2 ч.І ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В апеляційні скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, справу розглянути повторно в суді першої інстанції. Вважає вирок незаконним та необгрунтованим, не надав жодної оцінки фактичним обставинам справи, не дослоідив всі матеріали по справі. Суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 , які в повному обсязі підтверджують його не віновність, що в день скоєння злочину на ньому був інший одяг, розпечатки операторів мобільного звязку, які повність підтверджують його показання, про його рух по місту. Не з*ясовано час скоєння злочину, хочь потерпіла і вказує, що вона розмовляла по телефону.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційні скарги обвинуваченого та адвоката залишити без задоволення, обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину не визнав та пояснив, що протягом липня 2015 року він, разом із знайомою дівчиною ОСОБА_15 та товаришем із прізвище ОСОБА_16 , відпочивав в м. Одесі, де перебував в різних частинах міста, перемішуючись на таксі:

На вул. Балківській він взагалі ніколи не перебував, будь-яку причетність до пограбування потерпілої заперечив. Незадовго до 19 години обвинувачений заходив до одного із розташованих по вул. Філатова банківських відділень, де здійснив переказ грошей, після чого поїхав до скверу неподалік від 5-ї станції Великого Фонтану.

Обвинувачений також показав про застосування до нього під час досудового розслідування співробітниками Старопортофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області фізичного насилля, чому передувало затримання 3 липня 2015 року, без оформлення відповідного протоколу, та заволодіння цими ж співробітниками міліції належними ОСОБА_7 двома мобільними телефонами, а також срібними ланцюжком та перснем.

ОСОБА_7 вважає, що ОСОБА_9 та малолітній свідок ОСОБА_17 з невідомих причин оговорюють його у вчиненні грабежу щодо потерпілої.

Незважаючи на отримані показання обвинуваченого винуватість ОСОБА_7 у вчиненому діянні підтверджується сукупністю наступних доказів:

- потерпіла ОСОБА_9 будучи допитаною слідчим суддею в порядку ст.225 КПК України, в присутності сторони захисту показала, що була мешканкою окупованої частини Донецької області, у зв`язку із чим тимчасово проживала в АДРЕСА_4 , у раніше знайомої ОСОБА_18 .

Близько 19 години 1 липня 2015 року повертаючись до місця проживання потерпіла помітила, що за нею слідує незнайомий молодий чоловік, який першим підійшов до зачиненої двері парадної №3 будинку та забарився. Потерпіла, розмовляючи по телефону та не будучи обізнаною з усіма мешканцями парадної, вирішила, що цей чоловік також тут проживає, а тому відкрила кодовий замок двері парадної, яку після себе не зачиняла, завдяки чому той зайшов слідом за нею. В парадній ОСОБА_9 підійшла до ліфту, зупинилася та викликала кабіну, припинивши телефонну розмову. Раніше невідомий їй чоловік також зупинився біля ліфту, став з лівого боку від неї, а коли кабіна спустилася на перший поверх і стало зрозуміло, що ліфт вільний, останній несподівано завдав їй декілька сильних ударів кулаком руки в область голови, через що потерпіла впала спиною на бетонне покриття.

Як вбачається з подальших показань потерпілої цей чоловік спробував зірвати з її шиї золотий ланцюжок, із золотим ОСОБА_11 . Вона стала кликати про допомогу, утримувати руками ланцюжок, а чоловік силою тягнув його на себе, через що на пальцях обох рук і долонях ОСОБА_9 утворилися порізи. Оскільки зірвати ланцюжок з ОСОБА_11 цей чоловік не зумів, то він став намагатися зірвати золоту сережку з її лівого вуха, але потерпіла стала чинити опір і відбиватись від останнього долонями обох рук, внаслідок чого на її правій руці, в області від долоні до ліктьового згину, утворилося не менше чотирьох подряпин.

Чоловіку не вдалося зірвати сережку, а тому, намагаючись припинити її спроби чинити опір, він став наносити їй хаотичні удари обома ногами по всій поверхні тіла. Захищаючись, вона прийняла положення лежачи на правому боці, від чого більшість ударів, не менше 4-5, припали на область спини та попереку і там утворилися синці. Тоді чоловік знову зробив спробу зірвати одягнений на шиї потерпілої золотий ланцюжок, що йому вдалося. Заволодівши ланцюжком і ОСОБА_11 останній попрямував до виходу з парадної, а потерпіла піднялася і побігла за ним. Цей чоловік вийшов з парадної і став тримати двері із зовнішнього боку, таким чином позбавляючи її можливості покинути під`їзд. Потім він покинув двері та утік у невідомому напрямку, а потерпіла зупинилася біля парадної.

Далі потерпіла піднялася в квартиру, вмилася і побачила, як стали проявлятися синці та опухлости в лівій частині її обличчя, а так само відчула, як від удару відкололась частина зубу №6 з лівого боку її верхньої щелепи. Після зазначеного вона вийшла на вулицю і біля парадної зустріла свідка ОСОБА_18 , яка поверталася з роботи. Про подію вона відразу розповіла їй, а остання допомагала зупинити потерпілій кровотечу, обробити порізи та за могою льоду зняти опухлість лівої частини обличчя. Після зазначеного ОСОБА_9 викликала співробітників міліції.

Потерпіла ОСОБА_9 добре розгледіла і запам`ятала ознаки зовнішності чоловіка, який її пограбував. Так, останній мав слов`янську зовнішність, світлу шкіру, зріст приблизно 175-180 см., худорляву статуру, приблизний вік 27-30 років, коротко підстрижене волосся. Серед одягу та взуття грабіжника потерпіла впевнено запам`ятала кросівки сірого коляру, футболку з коротким рукавом та джинсові штани сірого кольору, а також кепку, що була одягнена на голові. У зазначеній особі вона впевнено впізнає обвинуваченого ОСОБА_7 та безсумнівно стверджує, що саме він вчинив щодо неї цей злочин.

- свідок ОСОБА_18 пояснила, вона позволила потерпілій тимчасово проживати в кв. АДРЕСА_5 . Близько 19 години 01 липня 2015 року свідок поверталась з роботи, до місця сумісного з потерпілою проживання, коли їй назустріч від парадної пройшов раніше незнайомий молодий чоловік. Серед прикмет останнього свідок зазначила, що той мав вище середнього зріст, слов`янську зовнішність, худорляву статуру, світлу шкіру. Коли ж свідок підійшла до парадної, то побачила ОСОБА_9 , яка сиділа на лавці в сльозах, з її лівого вуха текла кров. Також в крові були руки потерпілої, вона постійно трималася за ліву частину обличчя і говорила, що саме туди припав удар. Потерпіла швидко пояснила свідку, що щойно вона перебувала на першому поверсі під`їзду, де раніше невідомий їй молодий чоловік, зірвав з її шиї золотий ланцюжок із золотим Хрестом, та втік. Після почутого свідок відразу ж піднялася до квартири, взяла вологі серветки і лід, спустилася вниз та допомогла потерпілій прикласти до лівої частини обличчя лід, витерти кров. Трохи оговтавшись, ОСОБА_9 викликала міліцію;

- свідок в присутності законного представника, до яких судом було застосовано заходи безпеки, в судовому засіданні показав, що у вечірній час одного літнього дня гуляв із своїми товаришами на дитячому майданчику навпроти будинку, де відбувалась розглядувана судом подія. Свідок почув крики жінки та побачив, як із парадної будинку вибіг високий, худорлявий, трохи лисуватий чоловік, обличчя якого він добре запам`ятав. Вказаний чоловік пробіг вздовж будинку в напрямку школи. Слідом за чоловіком вибігла жінка, яка плакала, кликала про допомогу та казала, що той чоловік її побив. В подальшому свідка викликали в міліцію, де він дав такі ж показання, а крім того, впізнає в ньому саме присутнього в суді обвинуваченого;

- як вбачається з повідомлення, що надійшло по телефону № НОМЕР_1 до оперативного чергового органу внутрішніх справ Грибоноса о 19 годині 45 хвилин 1 липня 2015 року по АДРЕСА_3 у жінки було зірвано ланцюжок;

- о 20 годині цієї ж доби слідчим СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_19 відповідним протоколом було прийнято заяву від ОСОБА_9 , про те, що невідома особа в період часу з 19 години до 19 години 10 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом нанесення ударів в ліву сторону обличчя, ривком заволоділа золотими ланцюжком, вагою 8 г, та Хрестиком, вагою З г.;

- уточнена вага та вартість викраденого майна підтверджена наданими потерпілою копіями передпродажних артикулів - бирок ФОП ОСОБА_20 , з яких вбачається, що викрадені ювелірні прикраси були виготовлені із золота 585 проби, а також, що ланцюжок мав вагу 7,59 г., вартість 7590 грн., а Хрестик - вагу 2,41 г., вартість 2410 грн.;

- висновком судово-медичної експертизи №1524 від 28 липня 2015 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді синців лобно-скроневої області зліва, лівої завушної області, області кута нижньої щелепи зліва, поперекової області зліва, правої сідниці, садна правого передпліччя, поперекової області справа, правої кисті, першого пальця правої кисті, третього пальця лівої кисті, які за морфологічними особливостями могли бути спричинені 1 липня 2015 року. Виходячи із кількості ушкоджень мало місце не менше 10 травматичних дій на тіло потерпілої. Ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразилися, та якими могли бути руки (зжата в кулак кисть), ноги (у взутті) та інші предмети. Зазначені пошкодження, як по сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, мали незначні швидкоминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів та за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після повідомлення ОСОБА_7 про підозру потерпіла ОСОБА_9 4 липня 2015 року в період часу з 21 години 30 хвилин до 21 години 48 хвилин, в присутності понятих та захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_21 , впізнала ОСОБА_7 як особу, яка близько 19 години 2015 року її пограбувала в парадній будинку АДРЕСА_3 , за зовнішнім виглядом, ростом, формою обличчя, та взуттям, яке було на чоловікові в момент вчинення злочину, що підтверджується змістом відповідного протоколу. При цьому суд не вбачає порушенням світлий колір шортів підозрюваного на відміну від темних кольорів шортів, одягнутих на статистах, а також більш темне волосся на голові останніх, оскільки такі відмінності не є різкими, як наприклад, якби ОСОБА_7 взагалі був без волосся чи на ньому були одягнені штани.

22 липня 2015 року за участю ОСОБА_9 було проведено слідчий експеримент, під час якого потерпіла повністю підтвердила надані слідчому судді показання та продемонструвала, яким саме чином ОСОБА_7 заходив разом із нею до 3-ї парадної будинку, наносив їй удари, що спричинили завдання тілесних ушкоджень. Отримані під час даного слідчого експерименту дані також повністю узгоджуються із висновком експерта. При цьому, потерпілою вказано її розташування по відношенню до розташування обвинуваченого, яке повністю дозволяло їй побачити та запам`ятати зовнішність ОСОБА_7 .

Виявлені під час перегляду відеозапису цієї слідчої дії окремі недоліки у виді прісутності слів слідчого про особу-оператора та пристрій, на який здійснюється відеозапис, і також затемнена видимість окремих демонстраційних дій ОСОБА_9 , на думку суду, не спричинює визнання такого доказу недопустимим, оскільки: відомості про фактично застосовану цифрову відеокамеру марки «JVC Everio Memory camcorder» було внесено -слідчим до змісту письмового протоколу; затемненість була пов`язана з умовами недостатності зовнішнього освітлення в приміщенні парадної, можливої недостатності навиків оператора користуватися камерою, яка, на відміну від реальної спроможності присутніх понятих в достатній мірі побачити події, внаслідок невдало вибраного режиму запису, чітко не зафіксувала окремі дії потерпілої; поняті не мали жодних зауважень до проведеної слідчої дії; відеозапис є необов`язковою умовою для проведення слідчого експерименту та долучається до протоколу лише в якості додатку (ч.2 ст.240 КПК України); і також відсутність даних про оператора відеозйомки не визнано процесуальним законом в якості категоричної порушувальної обставини.

При перевірці алібі обвинуваченого органом досудового розслідування було отримано запис із камери зовнішнього відео-спостереження, з якого вбачається, що о 18 годині 24 хвилини 1 липня 2015 року він вийшов разом з невстановленою особою чоловічої статі із легкового автомобіля, світло-сірого кольору, зайшов до розташованого за адресою: м. Одеса, зул. Академіка Філатова, 41-6, відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», та залишив банківське приміщення о 18 годині 29 хвилин. При цьому ОСОБА_7 був одягненим у футболку синього кольору, шорти світлого кольору, а також був взутим у кросівки сірого кольору.

На аналогічний колір кросівок чоловіка, який її пограбував, також прямо вказувала і потерпіла ОСОБА_9 .

Надані стороною захисту файли із фотографічними зображеннями ОСОБА_7 стосовно одягу, в який він був одягнений 1 липня 2015 року, не виключають можливості здійснити переодягнення з метою вчинення інкримінованого йому діяння.

Витребувані від оператора мобільного зв`язку роздруківки телефонних з`єднань мобільного терміналу з сім-картою № НОМЕР_2 , якою 1 липня 2015 року користувався ОСОБА_7 , не містять жодних даних про місце перебування обвинуваченого в період з 16 години 56 хвилин до 19 години 52 хвилини.

Крім того, відповідно до проведеного в період з 18 години 29 хвилин до 18 години 48 хвилин 9 вересня 2015 року слідчого експерименту, за участі понятих, дослідницьким шляхом було встановлено, що шлях від розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 41-6, відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» до будинку по АДРЕСА_3 , довжиною 6,98 км, можливо подолати на легковому автомобілі, який рухався із загальною середньою швидкістю 31 км/г, за 19 хвилин.

Довід сторони захисту, що довільність вибору слідчим маршруту, за яким було проведено слідчий експеримент, спричинює визнання такого доказу неналежним та недопустимим, на думку суду не є непереконливим, оскільки ОСОБА_7 показав, що користувався послугами водія - місцевого мешканця, а тому є звичайним, що остання особа надасть такі послуги в строк, що істотно не перевищить дані, отримані експериментальним шляхом.

Таким чином, у ОСОБА_7 , який в якості пасажира користувався послугами неофіційного таксі, було достатньо часу для подолання шляху від відділення банку до будинку, у якому було вчинено пограбування потерпілої ОСОБА_9 , та переодягнення в інший одяг.

На думку колегія суддів суд першої інстанції критично віднісся до отриманих в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_15 про нібито постійне перебування протягом 1 липня 2015 року разом з ним обвинуваченого та непричетність того, до пограбування потерпілої, оскільки у свідка склались специфічні стосунки із обвинуваченим, з яким вона фактично проживала разом в готелі у м. Одесі.

Під час встановлення її анкетних даних вона намагалась одразу ж пояснити, що з`явилась у судове засідання підтвердити, що ОСОБА_12 перебував разом із нею саме о 19 години 1 липня 2015 року, що викриває свідка у обізнаності про час вчинення злочину при одночасно наданих показаннях, що після затримання ОСОБА_7 вона із ним більше не спілкувалась.

Суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок що показання свідка є неправдивими та надані з метою уникнення останнім а кримінальної відповідальності за вчинене і спростовуються всіма іншими доказами які встановлені і перевірені під час досудового і судового слідства.

Аналізуючи сукупність досліджених доказів суд при визнанні винним обвинуваченого зазначив, що потерпіла ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_7 , як на особу, яка її пограбувала, та впізнала того не лише по рисами зовнішності, а й за взуттям. Малолітній свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні також показав на ОСОБА_7 , як на особу, яка втікала з місця вчинення злочину.

Ці докази є прямими, неоспорюваними та визначальними для здійснення загального висновку, з яким узгоджуються й інші вищезазначені обвинувальні докази.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані як повторне пограбування поєднане з насильством, яке не було небезпечним для здоров`я потерпілої, що передбачено ч.2 ст. 186 КК України.
За письмовою заявою потерпілої про неможливість прибуття з поважних причин і судові засідання судом розглянуто цивільний позов, заявлений ОСОБА_9 де обвинуваченого про стягнення спричиненої матеріальної шкоди на суму 10000 грн. та моральної шкоди на суму 10000 грн., який ОСОБА_7 не визнав.

В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпіла зазначила про вартість викрадених ювелірних прикрас, а моральної шкоди - про застосоване до неї під час вчинень.? злочину насильство, що призвело до душевних страждань, болісних відчуттів, необхідностт отримання стоматологічного лікування. До сьогоднішнього дня вона перебуває в пригніченому стані, побоюючись можливого повторення раніше застосованого до не! насильства, осуду знайомих та сусідів, через що навіть вимушена була виїхати з м. Одесі- Обставини звернення 16 липня 2015 року за стоматологічною допомогою із встановленню фотополімерної пломби підтверджено ОСОБА_9 чеком, виданим лікарем ОСОБА_22 .

При встановлених в суді обставинах отримання потерпілою від дій обвинуваченого численних ударів руками та ногами, особливо в області голови та обличчя, що підтверджено судово-медичним дослідженням, слід дійти висновку, що це безумовно потягло для ОСОБА_9 позбавлення певних елементів благополуччя, спричинення фізичних та психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, не визнання провини, раніше судимий, скоїв тяжкий злочин відносно жінки, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе тільки в ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи обвинуваченого та захисника і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі, так як він скоїв тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, не визнання провини свідчить про те, що він всіма шляхами приймає міри щоб уникнути від кримінальної відповідальності.

Довід сторони захисту про не здійснення необхідного вилучення у затриманого ОСОБА_7 одягу та взуття для подальшого експертного дослідження на наявність слідів злочину, не є переконливим, оскільки тактика необхідних для досудового розслідування процесуальних дій вирішується самостійно слідчим, прокурором, з урахуванням конкретних встановлених обставин злочину, які в даному випадку характеризувалися майже триденним спливом часу від дня пограбування та не містили достатніх даних про те, що на одязі чи взутті підозрюваного обов`язково мали бути плями крові чи інші речовини.

Не погодилась колегія суддів і з іншими доводами захисту про непричасність до скоєного пограбування і рахує їх, як засіб уникнення від відповідальності за скоєне і пов`язує з належною підготовкою для створення собі захисної позицію в разі затримання.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2015 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України залишити без зміни.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2