Провадження № 1-кп/760/898/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31серпня 2016 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено в ЄРДР за №0007986 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, раніш судимого 28.03.2016 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніш судимий 28.03.2016 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

09.07.2016року близько 17.10 год. ,бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна по раптово виниклому злочинному умислу направленому на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в торгівельному залі магазину « Сельпо», що розташований у приміщенні ТРЦ» Аркадія» за адресою: м.Київ, вул. Борщагівська 154 а, знаходячись у м`ясному відділі вказаного магазину, побачив кошик для покупок, в якому знаходилась чоловіча барсетка, що належить потерпілому ОСОБА_5 , яку вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до кошика для покупок, біля якого знаходився потерпілий ОСОБА_5 , переконався, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а потерпілий відволікся, правою рукою непомітно узяв з кошику чоловічу сумку/ барсетку/ вартістю 200 грн, в якій знаходились наступні речі: гаманець чорного кольору вартістю 500 грн. з грошима в сумі 13 000 грн, банківська карта « Приватбанк», дві банківські картки « УкрсімБанк », які не становлять матеріальної цінності, паспорт громадянина України та посвідчення офіцера на ім.»я ОСОБА_5 , зарядний пристрій до мобільного телефону « Самсунг» вартістю 50 грн, ключі від автомобіля з брелоком, записний щоденник, який матеріальної цінності не становить.

Продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи барсетку в руці ОСОБА_4 направився до виходу із магазину, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений потерпілим ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ст.15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і пояснив, що знаходячись в магазині « Сільпо» побачив кошик в якому лежала барсетка і вирішив її викрасти, щоб купити ліки. В той час коли потерпілий відволікся, він узяв в руки барсетку і відійшов приблизно на три метри, але потерпілий зупинив його. Викрадене майно повернуто потерпілому. У скоєному щиро кається.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, являється інвалідом 2 групи, здійснює догляд за батьком інвалідом 1 групи, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, раніш був засуджений за аналогічний злочин до штрафу, який на момент розгляду даної справи сплачений, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання із застосуванням ст.75,76 КК України з випробовуванням в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 обрана у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України: гаманець чорного кольору з грошима в сумі 13 000 грн, банківська картка « Приватбанк», дві банківські картки « УкрсімБанк», паспорт громадянина України та посвідчення офіцера на ім.»я ОСОБА_5 , зарядний пристрій до мобільного телефону « Самсунг», ключі від автомобіля з брелоком, записний щоденник передані на зберігання потерпілому після набрання вироком законної сили необхідно залишити за належністю.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1/Один/ рік.
У відповідності ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на 1 (один/ рік, поклавши на нього обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити обраний до набрання вироком законної сили.
Речові докази: гаманець чорного кольору з грошима в сумі 13 000 грн, банківська картка « Приватбанк », дві банківські картки « УкрсімБанк », паспорт громадянина України та посвідчення офіцера на ім.»я ОСОБА_5 , зарядний пристрій до мобільного телефону « Самсунг», ключі від автомобіля з брелоком, записний щоденник, які передані на зберігання потерпілому після набрання вироком законної сили залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1