Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1238/16-к
Номер провадження 1-в/540/313/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника ВК-9 ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву ОСОБА_7 та спільне подання Машівської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області № 9 та спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області відносно засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, раніше не судимого,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в :

у жовтні 2016 року до суду надійшло вказана заява засудженого та подання, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 вироком Суворовського районного суду Одеської області від 28.04.2015р., засуджений за ст. 135 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. За ухвалою Машівського районного суду від 17.02.2016р. на підставі ст. 72 ч.5 КК України йому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.04. по 08.06.2015р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на 18 березня 2016 року відбув ? строку покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення заяви та подання, посилаючись на те, що засуджений допустив 8 порушень за які до нього застосовувалися стягнення, крім цього мали місце не обліковані порушення в т.ч. за відмову від робіт по благоустрою, мала місце відмова від праці у листопаді-грудні 2015 року, заохочення застосоване перед самим відкриттям пільги, а до цього засуджений перебував на обліку як злісний порушник, шкоду за вироком суду він не відшкодував, а відтак вказані обставин не свідчать, що він довів своє виправлення.

Представник ВК, засуджений та захисник заяву та подання підтримують, вважають, що наявні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки він змінив свою поведінку, дотримується вказівок, а відтак довів своє виправлення.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви засудженого та подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 28 квітня 2015 року, кінцевий строк 18 березня 2017 року.

Так, засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав вісім стягнень, останнє вчинено 04.01.2016р., а тому погашено 04.07.2016р. і після цього один раз 24.08.2016р. був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також характеризується як особа, що довела своє виправлення, працевлаштований робітником молочнотоварної ферми, до роботи відноситься задовільно, виконує роботи по благоустрою установи, приймає участь у виховних заходах, вину визнає, вирок вважає справедливим, виконавчі листи не надходили.

В той час, як видно з матеріалів особової справи засуджений крім порушень за які до нього були застосовані стягнення також 31.07.2015р. відмовився від виконання робіт по благоустрою, але з ним було проведено лише бесіду виховного характеру (арк. 33 о.с.), 28.10.2015р. не виконав команду «Підйом», але з ним було проведено лише бесіду виховного характеру (арк. 48 о.с.), 05.01.2016р. був виявлений одягненим на своєму спальному місці (арк. 92 о.с. ), 03.04.2016р. палив в туалеті (арк. 110 о.с.). Стягнення ж на нього накладалися в т.ч. за відмову від роботи, не виконання команди «Підйом», паління в недозволеному місці, під час ранкової перевірки був відсутній, виявлений на спальному місці сплячим.

За характеристикою від 21.03.2016р. робіт по благоустрою не виконує, вважає їх принизливими, допускає незначні порушення санітарних норм, до роботи відноситься задовільно, але потребує додаткового контролю (арк. 102 о.с.).

В судовому засіданні представник ВК зазначив, що 21.03.2016р. засуджений відмовився від виконання робіт по благоустрою, оскільки не бажав працювати.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, сумлінна поведінка та ставлення до праці повинні мати місце протягом всього часу відбування покарання, а не протягом будь-якого короткого періоду, чи періоду після накладення останнього стягнення.

Згідно довідки планово-економічного відділу, засуджений не працював з 19 по 29 листопада 2015 року, повністю не працював у грудні 2015 року, а також не працював з 1 по 12 січня 2016 року.

За правилами п.1 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

В судовому засіданні засуджений також зазначив, що вину за вироком суду він повністю визнає, покарання вважає справедливим, але присуджені збитки потерпілим в розмірі 300000 грн не відшкодовував.

Таким чином, даючи оцінку зібраним у справі доказам суд вважає, що засуджений на шлях виправлення не став, оскільки протягом строку відбування покарання, що складає близько 1 року та 5 місяців до дня звернення до суду він допускав велику кількість порушень режиму відбування, в той час хоча вони і погашені, але з їх змісту вбачається, що мала місце відмова від роботи, а також відмова від виконання робіт по благоустрою, остання 21.03.2016р., які він вважав принизливими, крім цього, він продовжував вчиняти порушення режиму, останнє було вчинено 03.04.2016р., за цей період до нього лише один раз було застосоване заохочення у серпні 2016 року, до липня 2016 року він перебував на обліку як злісний порушник режиму, хоча і зазначив, що вину за вироком суду визнає і покарання вважає справедливим, але і частини збитків потерпілим не відшкодував, а відтак ставленням до праці, яке не можна назвати сумлінним як і своєю поведінкою, він не довів своє виправлення, у зв`язку з чим підстави для задоволення його заяви та подання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, ?

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_7 та спільного подання Машівської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області № 9 та спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області про умовно-дострокове звільнення ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :