АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/545/16 Справа № 705/1973/16-к Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 537, 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2016 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_8 , дружини засудженого ОСОБА_7 , про перерахунок строку перебування в СІЗО згідно з Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за період з 16.02.2013 року по 14.05.2013 року (день набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 , дружина засудженого ОСОБА_7 , звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про перерахунок строку відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

Ухвалою суду від 12 березня 2016 року задоволено зазначене клопотання ОСОБА_8 , дружини засудженого ОСОБА_7 , та зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за період з 16.02.2013 року по 14.05.2013 року (день набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2016 року скасувати та постановити нову, якою йому зарахувати у строк покарання у кримінальному провадженні за вироком Джанкойського міськрайонного суду АР Крим від 05.12.2012 року строк попереднього ув`язнення від 25.09.2012 року (дата затримання) по 21.12.2012 року (дата вступу вироку суду у законну силу) та за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 22.04.2013 року строк попереднього ув`язнення від 16.02.2013 року (дата обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою) по 14.05.2013 року (дата набрання вироком законної сили).

Указує, що місцевим судом залишено поза увагою попереднє ув`язнення у справі за вироком Джанкойського міськрайонного суду АР Крим від 05.12.2012 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, в якій він був затриманий 25.09.2012 року. Цей вирок набрав законної сили 21.12.2012 року. У справі за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 22.04.2016 року, яким він був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, йому також було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою від 16.02.2013 року. Вирок набрав законної сили 14.05.2013 року.

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити.

Прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу частково, скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, оскільки під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не здійснювалася обов`язкова фіксація цього провадження за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України 2012 року, згідно з нормами якого розглядалося подання в суді першої інстанції, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що задовольняючи клопотання ОСОБА_8 , дружини засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції вищезазначених вимог не дотримався.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України 2012 року, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України 2012 року, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене пунктом 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Розглянувши кримінальне провадження, колегія суддів встановила, що в ньому відсутній носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.

В матеріалах провадження є заяви прокурора, засудженого та представника колонії, у яких вони відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 107 КПК України погоджуються на проведення судового засідання без його фіксування й визнають чинними всі процесуальні дії та їх результати. Заява заявника ОСОБА_8 , дружина засудженого ОСОБА_7 , в матеріалах справи відсутня.

Втім, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не вірно для себе тлумачить зміст цієї норми закону.

Положення п. 6 ст. 107 КПК України, на думку колегії суддів, слід розглядати як інструмент, який на більш пізніх етапах кримінального провадження надає у якості виключення з правила можливість визнати чинними результати певної процесуальної дії, яка була проведена без обов`язкового застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, за умови, що всі зацікавлені сторони, розуміючи фактичне порушення норми закону щодо обов`язкової технічної фіксації, все ж не заперечують проти визнання такої процесуальної дії та її результатів чинними.

Наприклад, певна слідча дія в ході досудового розслідування за наявності клопотання одного з учасників цієї слідчої дії щодо її фіксування за допомогою технічних засобів все ж з певних причин була проведена без такої фіксації. За загальним правилом така слідча дія та отриманий внаслідок її вчинення результат мають бути визнані недійсними. Однак, якщо пізніше в ході судового розгляду усі зацікавлені сторони не заперечуватимуть проти визнання такої слідчої дії та її результатів чинними, ці результати можуть бути визнані судом чинними в силу положень п. 6 ст. 107 КПК України, що дасть можливість, наприклад, визнати ці результати допустимими доказами.

Однак, можливість застосування цієї норми фактично залежить від подальшої позиції учасників тієї чи іншої процесуальної дії щодо їх бажання й надалі визнавати її результати чинними, усвідомлюючи, що порушення щодо фіксації мало місце.

Надання сторонами кримінального провадження в суді будь-якої заяви до судового засідання про визнання чинними наперед самої процесуальної дії щодо судового провадження в цілому, вчиненої без належного фіксування, та результатів цього провадження, фактично є відмовою учасника процесу від встановленої законом гарантії дотримання його прав в ході судового розгляду справи. В силу цього така заява є нікчемною по суті. Тому ситуація щодо відсутності фіксування технічними засобами кримінального провадження судом першої інстанції в будь-якому разі є порушенням норм КПК щодо обов`язкової фіксації.

Тому, якщо ж певна сторона провадження після судового засідання буде мати претензії до результатів його результатів, не визнає такі дії та/або їх результати чинними, на що вказує власне саме подання апеляційної скарги, то наявність подібних заяв жодним чином не може легітимізувати факт порушення судом першої інстанції чіткої вимоги закону щодо обов`язкового фіксування в суді судового провадження за допомогою технічних засобів.

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 висловлює свою незгоду з результатами судового розгляду справи судом першої інстанції, по суті апеляційних вимог, просить скасувати ухвалу суду, яка є результатом судового розгляду, тобто він заперечує проти визнання цього результату чинним.

Крім цього, навіть абстрагуючись від аспектів обов`язкової технічної фіксації кримінального провадження, слід вказати, що, не маючи копії аудіозапису ходу судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду фізично позбавлена можливості належно перевірити доводи будь-якої апеляційної скарги, оскільки не має належного джерела інформації про хід судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Жодним чином не виправляє цю ситуацію й наявність у матеріалах провадження журналу судового засідання, який жодної істотної інформації про хід судового розгляду не містить (а. с. 23).

Комплексний аналіз змісту статей 107, 108, п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України показує, що журнал судового засідання та технічний носій інформації є невід`ємними складовими процесу фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів в ході судового провадження. Журнал судового засідання і технічний носій інформації не можуть існувати окремо, якщо фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів є обов`язковим.

Відсутність хоча б однієї з цих двох частин одного цілого є безумовною підставою для скасування вироку чи ухвали, яка була постановлена у такому судовому провадженні, незалежно від наявності будь-яких зафіксованих погоджень сторін щодо їхньої згоди на це заздалегідь.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 7 ч. 2 ст. 412, п. 1.ч. 1 ст. 415 КПК України 2012 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2016 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_8 , дружини засудженого ОСОБА_7 , про перерахування строку відбуття покарання відповідно до Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :