Справа № 3081887/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/278/16 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №000004 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2016 року.
Цією ухвалою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

Підставами для повернення обвинувального акта послугувало те, що він не відповідає вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України, а саме у ньому взагалі не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, в обвинувальному акті невірно зазначені анкетні дані обвинуваченої ОСОБА_6 , яка як було встановлено судом 29.06.2013 року уклала шлюб, і їй було присвоєне прізвище ОСОБА_8 , тобто обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 17.03.2016 року скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Уважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилання суду на не визначення розміру матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкриміновано вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. Злочин не було доведено до кінця із причин, що не залежали від їх волі, так як вони були затримані охоронцями торгового центру «Велмарт». Шкода підприємству завдана не була, оскільки викрадене майно було повернуто підприємству. Цивільний позов у ході досудового розслідування не заявлявся. У злочинах із матеріальними складами в закінченому замаху на злочин відсутня лише одна ознака об`єктивної сторони суспільне небезпечний наслідок, хоча суб`єктом уже повністю здійснено діяння, достатнє для спричинення наслідку. За таких обставин, без дослідження матеріалів кримінального провадження, що здійснюється в ході судового розгляду, суд не вправі надавати оцінку правильності кваліфікації діянь особи, у тому числі розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Безпідставним є також твердження суду щодо невірного зазначення анкетних відомостей обвинуваченої ОСОБА_6 , яка як було встановлено судом 29.06.2013 року уклала шлюб та їй було присвоєно прізвище ОСОБА_8 . Так, під час досудового розслідування обвинуваченою самостійно було надано копію паспорту ВР НОМЕР_1 , у
-2-
якому зазначено прізвище обвинуваченої ОСОБА_6 .. Окрім того, відповідно до ч.8 ст.42 КПК України, підозрюваному вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення. У повідомленні про підозру 16.02.2016 року наявний підпис ОСОБА_6 про роз`яснення прав та обов`язків, а також отримання відповідної пам`ятки. Таким чином, ОСОБА_6 не заперечувала та не вказувала слідчому про те, що необхідно змінити її прізвище.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора який не підтримав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000004, такий не містить усі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України та відомості за матеріалами кримінального провадження..
Апеляційний суд уважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам ст.291 КПК України, не містить розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням та точні відомості щодо анкетних даних обвинуваченої ОСОБА_6 ..
Так, з обвинувального акту вбачається, що підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні торгового центру «Велмарт» по вул.. Капушанській, 168 в м. Ужгороді, таємно намагалися викрасти продукти, вартість яких, органом досудового розслідування не визначена.
За змістом ст.185 КК України вбачається, що з об`єктивної сторони крадіжка належить до злочинів з матеріальним складом. Тому крім діяння (таємного викрадення), обов`язковими її ознаками є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням.
Отже, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що органами досудового розслідування повно та всебічно дотримано вимог ч.2 ст. 291 КПК України, як не погоджується й із тим, що дослідження оцінки викраденого майна, як і розміру завданої злочином матеріальної шкоди є прерогативою лише суду під час судового розгляду кримінального провадження.

-3-
З метою усунення вищевказаних недоліків органам досудового розслідування необхідно врахувати вищенаведене, належним чином визначити та відобразити в обвинувальному акті вартість майна на яке посягали підозрювані, а саме, дійсну вартість продуктів, які останні намагалися викрасти з торгового центру «Велмарт», відобразивши в обвинувальному акті всі необхідні об`єктивні та суб`єктивні сторони вчиненого злочину.
Крім того, неправильність зазначення анкетних відомостей підозрюваної ОСОБА_6 , тобто її прізвища в обвинувальному акті, свідчить про неправильне встановлення таких даних органами досудового розслідування.
Як убачається з паспорта громадянки України, обвинувачена ОСОБА_6 29.06.2013 року зареєструвала шлюб із громадянином Фулей, після якого виявила бажання змінити прізвище на ОСОБА_8 .
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів при розгляді апеляційної скарги не виявила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування судового рішення й призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Отже, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною й такою, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури - залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: