Справа № 581/126/16-к
Провадження № 1-кс/581/93/16
У Х В А Л А

в с т а н о в и в :
23 березня 2016 року заступник начальника слідчого відділення Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, погодженим із прокурором, яке обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділення перебуває кримінальне провадження від 1 лютого 2016 року по факту крадіжки моторного мастила, електродвигунів та інших матеріальних цінностей із приміщення сараю фермерського господарства Гиренко в с. Калінінське Липоводолинського району.
Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Вказує на те, що 21 березня 2016 року в ході проведення огляду господарства, проведеного з дозволу власника ОСОБА_5 , за місцем проживання ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено велику кількість речей (близько 95 найменувань). Власник господарства повідомила, що ці речі належать ОСОБА_4 та здобуті шляхом вчинення крадіжок. Допитаний підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив факт викрадення речей.
Слідчий просить накласти арешт на вказане майно підозрюваного ОСОБА_4 .
Дослідивши подане клопотання слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В клопотанні ставиться питання про арешт вилученого в ОСОБА_4 майна, що як відноситься до цього кримінального провадження, так і не відноситься до нього.
Відомостей про можливе об`єднання кримінальних проваджень за фактами інших крадіжок слідчим не надано.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
На переконання слідчого судді зазначені вимоги слідчим не дотримано, до клопотання взагалі не додано документів та інших матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Такими документами можуть бути протоколи допиту потерпілого, бухгалтерські документи магазину про оприбуткування певних товарів, тощо. Ці документи мають підтверджувати належність певних вилучених в ході огляду речей володільцю, в якого вони були викрадені.
Крім того, на переконання слідчого судді, сторона обвинувачення має розглянути можливість об`єднання кримінальних проваджень за фактами крадіжок (за наявності підстав) і звернення з клопотанням про арешт майна, яке має відношення до об`єднаного кримінального провадження, а в разі необ`єднання необхідно вносити окремі клопотання про арешт певного конкретного майна, яке має відношення до певного кримінального провадження.
Також, з метою об`єктивного та оперативного розгляду клопотання про арешт майна в тексті цього клопотання необхідно пронумерувати найменування майна, оскільки питання про арешт має вирішуватись щодо кожного найменування майна.
Частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Наголошую на тому, що в цьому випадку тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170-172 КПК України, слідчий суддя:
у х в а л и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1