УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 467/824/16-к
Провадження № 1-кп/486/46/2016
31 березня 2016 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами кримінального провадження №0000556 №467/824/16-к (№1кп-486/46/2016 відноснро ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за п. 6,12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

В С Т А Н О В И В:
28 березня 2016 року протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів авторозподілом документообігу суду кримінальне провадження №467/824/16-к (№1кп-486/46/2016 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за п. 6,12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України розподілено для розгляду у колегії суддів під головуванням головуюючої-судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Кримінальне провадження №0000556 №467/824/16-к (№1кп-486/46/2016 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за п. 6,12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2016 року направлено на розгляд до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.
Головуюча-суддя, приймаючи рішення про призначення даного кримінального провадження до підготовчого провадження звернула увагу на копію (факсу) довідки щодо штатного розпису суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.03.2016 р за підписом судді ОСОБА_5 . Довідку було адресовано на суддю апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_6 , який як головуючим приймав безпосередню участь в даній справі при вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.
Наявна інформація в матеріалах кримінального провадження на а.с. 32 - довідка переконує головуючу-суддю, що даний факт, а саме узгодженості головуючого-судді апеляційної інстанції з суддею місцевого суду ОСОБА_5 , який підписав довідку про штат суддів, якщо даний факт залишити без регагування це може призвести до порушення п.1 ст. 6 Конвенціїї про захист прав людинини і основоположних свобод. З огляду на практику ЄСПЛ та рішень суду постановлених проти України: Бочан проти України 03.08.2007 року, «Бочан проти України №2» 05.02.2015року, Олександр Волков проти України 09.01.2013 року, Совтрансавто-Холдинг проти України від 25.02.2002 року, Агрокомплекс проти України від 06.10.2011 року, щодо порушення державою п.1 ст. 6 Конвенціїї незалежності та неупередженності суддів та наслідки.
Україна, починаючи від 2001 року, виплатила майже 147 мільйонів гривень компенсацій за порушення прав людини на виконання рішень Страсбурзького суду. Вражаюча та невтішна є статистика рішень Європейського суду з прав людини:
- у 2012 році 70 справ проти України у 59 рішеннях європейського суду, в яких було констатовано порушення Україною положень Конвенції. Після розгляду справ з урахуванням позиціїй Уряду Європейського суду було зобов`язано Україну сплатити 7.129.660.5 грн.
- у 2013 році 151 справу проти України у 69 рішеннях європейського суду, в яких було констатовано порушення Україною положень Конвенції. Після розгляду справ з урахуванням позиціїй Уряду Європейського суду було зобов`язано Україну сплатити 46. 551.198.67 євро.
- у 2014 році 92 справи проти України у 40 рішеннях європейського суду, в яких було констатовано порушення Україною положень Конвенції. Після розгляду справ з урахуваннм позиціїЙ Уряду Європейського суду було зобов`язано Україну сплатити 46.738.812,53 євро.
Порушено п. 1 ст. 6 Конвенції у рішеннях суду Совтрансавто-Холдинг проти України від 25.02.2002 року, Європейський суд з прав людини зазначає у даній справі п. 80 Врешті-решт, Суд не може не звернути увагу на численні випадки втручання в провадження українських органів державної влади на найвищому рівні. Якими б не були мотиви, представлені Урядом на виправдання такого втручання, Суд вважає, що воно, з огляду на його зміст та спосіб здійснення (§ 18, 20, 22, 24 вище), є таким, що суперечить поняттю безсторонній і незалежний суд в сенсі статті 6 § 1 Конвенції.
Не спекулюючи щодо того, який вплив це втручання мало на хід судового розгляду, Суд констатує в контексті справи, що заявник міг об`єктивно мати побоювання стосовно незалежності та безсторонності судів. Ці випадки втручання з боку органів державної виконавчої влади відображають, крім того, брак поваги до самого функціонування судової гілки влади.
Європейський суд з прав людини у рішенні Агрокомплекс проти України від 06.10.2011 року п. 136. У цьому зв`язку Суд підкреслює, що обсяг зобов`язань Держави щодо забезпечення розгляду „незалежним та неупередженим судом у розумінні п. 1 Статті 6 Конвенції не обмежується судовою гілкою влади. Цей обсяг зобов`язань також покладає обов`язки на виконавчі, законодавчі та будь-які інші органи Держави, незалежно від їх рівня, поважати та виконувати рішення та постанови судів, навіть якщо ці органи не погоджуються з ними. Таким чином, повага із боку Держави до повноважень судів є невід`ємною передумовою впевненості суспільства у судах і, у більш широкому сенсі, верховенства закону. Для того, щоб це відбулося, конституційних гарантій незалежності та неупередженості судової гілки 21 влади є недосить. Ці гарантії мають бути ефективно впроваджені у повсякденну поведінку та поводження органів влади.
п. 137. Далі Суд відмічає, що незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним від неналежного впливу, причому не тільки зовнішнього, але й із боку самої судової системи. Внутрішня незалежність судової гілки влади означає, що суддям не повинні наказувати та на них не повинні здійснювати тиск інші судді або ті особи, що мають адміністративні повноваження у суді, такі, як, наприклад, голова суду. Відсутність достатніх запобіжних заходів, якими забезпечувалася б незалежність суддів всередині самої судової системи і, зокрема, від їх судового керівництва, може дати Суду підстави зробити висновок, що сумніви Зявника щодо незалежності та неупередженості суду можуть вважатися об`єктивно виправданими (див. рішення у справі Парлов-Ткалчіч проти Хорватії (Parlov-Tkalcic v. Croatia), no. 24810/06, § 86, 22 грудня 2009 р., з подальшими зауваженнями).
Суддя звертає увагу на рішення Совтрансавто-Холдинг проти України від 25.02.2002 року, з огляду на рік його ухвалення, та на проблему, яку було констатовано судом у рішенні Агрокомплекс проти України від 06.10.2011 року, яка виявилася тривалою та існує і сьогодні.
Апеляційний суд вирішуючи питання направлення кримінального провадження №0000556, №467/824/16-к (№1кп-486/46/2016) на розгляд до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області фактично маючи інформацію про штатний розпис та попередньо сформовану позицію та вплив щодо розгляду провадження суддями та судді конкретного суду. В цьому головуючий суддя вбачає невідповідність встановленим п.1 ст.6 Конвенції гарантіям справедливого суду щодо незалежності та безсторонності суду. Даний факт є наскільки очевидним, що його можна кваліфікувати, як помилку, якої апеляційний суд міг би не припуститися. Помилка, як наслідок, в подальшому розгляді даного провадження суддями даного суду може призвести до несправдливого провадження (щодо безсторонності (незалежності і неупередженності) суддів, які в майбутньому розглянули б дане провадження.
Відповідно до ст. 2 Кримінально-процесуального кодексу України одним із засад кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим щоб кожний хто вчинив кримінальне провадження, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини та кількості ухвалених ним рішень проти України та суму коштів з державного буджету на їх виконання, присуджених у 2015 році, яка складає 639981892,09 тис.грн. на які в даному процесуальному рішені є посилання, суддя дійшла висновку з цілью уникення несправедливого провадження та вважає за доцільне повернути кримінальне провадження до апеляційного суду Миколаївської області для визначення та направлення його до іншого суду.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, ст. ст. 2,369,372 КПК України, суддя,
У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження №0000556 №467/824/16-к (№1кп-486/46/2016 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за п. 6,12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України - повернути Апеляційному суду Миколаївської області для визначення та направлення його до іншого суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1