н/п 1-кп/766/1106/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсона, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 1) 19.03.1990 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 ст.140, ст.46-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки. 2) 31.08.1992 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.2 ст. 206, ст.121, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Херсонської області вирок змінено із відміною ст.121 КК України, в решті залишено без змін. Звільнився 04.02.1994 року із заміною невідбутого терміну покарання 01 рік 03 місяці 27 днів на виправні роботи з відрахуванням 20% в доход держави. 3) 26.07.2006 Білозерським районним судом за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин суспільних робіт. 4) 09.11.2006 Дніпровським районним судом м. Херсона за ч.1 ст. 309, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік. 5) 09.06.2008 року Білозерським районним судом за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. 6) 20.08.2008 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч.3 ст.185 КК України, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, звільнився на підставі ст.81 КК України за постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 13.02.2013, невідбута частина - 1 рік 7 місяців 29 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення діючого законодавства, а саме:

-статті 42 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку»,

-статті 49 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємці зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави» та інших нормативно-правових актів України,

діючи умисно, за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, будучи під розпис попереджений про відповідальність, визначену п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV, а саме : «Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом», достовірно знаючи, що реєструється фізичною особою-підприємцем без мети здійснення ним підприємницької діяльності, 10.04.2015, перебуваючи у приміщенні реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, яка на той час відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 02.04.2015 року № 124/3 «Про покладання обов`язків державного реєстратора» знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 , вніс недостовірні відомості до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця (форми 10) про місцезнаходження платника податків за адресою: АДРЕСА_1 , а також зазначив вид економічної діяльності, якими він як фізична особа-підприємець буде займатися під час здійснення власної господарської діяльності, а саме : №46.73 «оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», що не відповідає дійсності.

У подальшому 10.04.2015, ОСОБА_4 , засвідчив своїм підписом реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця (форми 10) та достовірно знаючи проте, що вона містить вищевказані недостовірні відомості, подав її для здійснення державної реєстрації фізичної особи-підприємця до Білозерського районного управління юстиції Херсонської області за адресою : м. Херсон, вул. Суворова 29.

При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що зареєструвався фізичною особою-підприємцем без мети здійснення ним підприємницької діяльності, залишив печатку та реєстраційні документи особам, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.205-1 КК України внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

01.11.2016 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання ОСОБА_4 винуватості.

Згідно угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , останній беззастережно визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та зобов`язується сприяти у викритті осіб, які організували та підбурили його у подальшому до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Сторони узгодили покарання за вчинений злочин у вигляді обмеження волі строком на 4 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 01.11.2016 року. Прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

В даному випадку, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості та призначення останньому узгоджених сторонами мір покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 01.11.2016 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000101 від 27.10.2016 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання - обмеження волі строком на 4 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: реєстраційну справу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору

Суддя: ОСОБА_1