Справа №577/581/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/529/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 16 березня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

обвинувачений за ст. 121 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1150 грн. в рахунок матеріальної шкоди та 80000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 196,56 грн.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні такого кримінального правопорушення.

21 грудня 2014 року, у першій половині дня, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 , 1943 року народження, розпивав спиртні напої.

Сп`янівши, ОСОБА_10 ліг спати на топчан в зальній кімнаті будинку та, перевертаючись, впав на підлогу, а через те, що був у стані алкогольного сп`яніння не міг самостійно підвестись.

ОСОБА_8 став піднімати ОСОБА_10 з підлоги, проте це йому не вдавалось і він кілька разів випустив ОСОБА_10 з рук від чого той падав обличчям вниз та вдарявся об підлогу передньою поверхнею грудної клітини.

Коли ОСОБА_10 самостійно підвівся, то почав сварку з ОСОБА_8 , в результаті якої ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_10 не менше 7 ударів кулаками в різні ділянки тулубу, верхніх кінцівок та голови, від яких ОСОБА_10 впав на підлогу.

Після цього, припинивши побиття, ОСОБА_8 залишив ОСОБА_10 лежати на підлозі в залі будинку, а сам пішов відпочивати до іншої кімнати.

Через незначний період часу, внаслідок умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень в ділянку голови, небезпечних в момент заподіяння, ОСОБА_10 помер.

Наносячи удари у життєво важливі органи людини, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер свої дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та бажав їх настання.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні, в якій він, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненому та кваліфікації його дій, просить вирок суду, відносно ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ст. 121 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги прокурор вказує, що суд призначив покарання ОСОБА_8 , що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_8 і є явно несправедливим внаслідок його м`якості. При цьому прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 у скоєному не розкаявся, вчинив тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку, страждає на хронічний алкоголізм, за місцем проживання характеризується негативно, є особою, яка ніде не працює протягом тривалого часу.

На вирок суду також надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , в якій захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України в зв`язку з наявністю суперечливих доказів в матеріалах провадження, які мають істотне значення для висновків суду.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що суд, ухвалюючи відносно ОСОБА_8 обвинувальний вирок, не усунув протиріччя в доказах. Так, на думку захисника, суд не прийняв до уваги, що вказаний ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, по відтворенню обставин та події злочину, механізм нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , частково співпадає з механізмом виникнення тілесних ушкоджень, що були встановлені експертом у ОСОБА_10 під час проведення судово медичної експертизи.

Захисник вказує, що судом не було спростовано пояснення ОСОБА_8 про те, що виявлена у нього на одежі кров від ОСОБА_10 могла потрапити на одежу внаслідок того, що ОСОБА_8 піднімав ОСОБА_10 .

Захисник зауважує, що судом не було звернуто увагу на те, що ОСОБА_8 в ході судового розгляду не підтримав свої пояснення дані ним в ході проведення з його участю слідчого експерименту.

Також, на думку захисника, судом не встановлений мотив вчинення ОСОБА_8 злочину. а також не було прийнято до уваги те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були товариські взаємовідносини, що в свою чергу, спростовує висновок суду про те, що ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_10 через образи останнього.

Адвокат також вказує, що суд безпідставно, пославшись на показання свідків щодо агресивного характеру ОСОБА_8 після вживання алкогольних напоїв, вважав, що саме у зв`язку з нетверезим станом обвинуваченого та потерпілого виник конфлікт між ними.

Адвокат також вказує, що судом не враховані показання свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що іноді до обвинуваченого приходили незнайомі їй чоловіки, що підтверджує версію побиття ОСОБА_10 сторонніми особами.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги поданої прокурором у кримінальному провадженні та заперечення проти апеляційної скарги захисника, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги поданої захисником та заперечення проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши досліджені докази по матеріалам провадження в їх сукупності, встановив фактичні обставини події кримінального правопорушення та на законних підставах дійшов до висновків про винуватість ОСОБА_8 в заподіянні потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою настання смерті ОСОБА_10 та про необхідність кваліфкації дій ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України.

При цьому, суд обгрунтовано розцінив невизнання ОСОБА_8 вини у вчиненому як обраний ним спосіб захисту від його обвинувачення, оскільки такий спосіб захисту спростовано судом при аналізі досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, з протоколів огляду місця події ( т. 1 а. п. 10 18; 23 25; 26 ) судом було встановлено, що оглядом місця події є кімната будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 , де на підлозі було виявлено труп ОСОБА_10 на якому маються тілесні ушкодження в області голови, а також було встановлено наявність на підлозі, дверях, паперовій вирізці з календаря, одежі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 речовини бурого кольору.

З протоколу огляду трупа ( т. 1 а. п. 19 21 ) судом було встановлено, що оглядом трупа ОСОБА_10 було встановлено наявність на трупі тілесних ушкоджень в області голови.

З висновків судово медичного експерта ( т. 1 а. п. 94 104; 109 120 ) судом було встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої черепно мозкової травми яка є наслідком дії тупих предметів з обмеженою поверхнею якими можуть бути кулаки рук, носаки взутих ніг.

Також судом було встановлено, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження в області голови виникли в результаті нанесення ОСОБА_10 не менше 7 и ударів та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 та, по небезпечності для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

З протоколу проведення слідчого експерименту ( т. 1 а. п. 83 85 ) судом було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту по відтворенню обстановки та обставин події показував та поясняв, що 21 грудня 2014 року він, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 , розпивав спиртні напої.

Сп`янівши, ОСОБА_10 ліг спати на топчан в зальній кімнаті будинку та, перевертаючись, впав на підлогу, а через те, що був у стані алкогольного сп`яніння, не міг самостійно підвестись.

ОСОБА_8 став піднімати ОСОБА_10 з підлоги, однак це йому не вдавалось і він кілька разів випустив ОСОБА_10 з рук від чого той падав обличчям вниз та вдарявся об підлогу передньою поверхнею грудної клітини.

Коли ОСОБА_10 самостійно підвівся, то почав сварку з ОСОБА_8 , в результаті якої ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 удари в голову, від яких ОСОБА_10 впав на підлогу.

В послідуючому він виявив, що ОСОБА_10 помер.

З висновку судово медичного експерта ( т. 1 а. п. 123 125 ) судом було встановлено, що продемонстрований ОСОБА_8 механізм заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень частково співпадає з механізмом виникнення у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що були виявлені у останнього.

З висновку судово медичного експерта ( т. 1 а. п. 106 ) судом було встановлено, що у ОСОБА_8 було виявлено на тильній поверхні правої кисті рану, виникнення якої характерне для її отримання при ударі об тупий предмет.

З висновків судово імунологічної експертизи та судово цитологічної експертизи ( т. 1 а. п. 137 141; 155 157; 158 163; 167 169; 178 181 ) судом було встановлено, що виявлена на одежі, яка належить ОСОБА_8 , кров, за походженням можлива від ОСОБА_10 , а з під нігтьового вмісту пластин, вилучених у ОСОБА_8 , не можна виключити домішку крові ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що за встановлених судом вказаних доказів, які суд на законних підставах прийняв належними та допустимими в обгрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненому, суд мав достатні підстави для висновку про заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 від яких настала смерть ОСОБА_10 .

Колегія суддів не погоджується з мотивами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що судом було допущено невідповідність висновків фактичним обставинам справи та не усунуто суперечності в доказах за якими судом були встановлені фактичні обставини події.

Так, при дослідженні судом протоколу проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_8 ( т. 1 а. п. 83 85 ) судом було встановлено, що після того як ОСОБА_10 впав з топчана, ОСОБА_8 , намагаючись підняти ОСОБА_10 впускав його на підлогу, внаслідок чого той падав.

Аналізуючи висновки судово медичних експертиз ( т. 1 а. п. 94 104; 109 120 ), суд дійшов до висновку, що від падіння ОСОБА_10 на підлогу ОСОБА_10 не отримав тяжкі тілесні ушкодження, що потягли настання його смерті.

У зв`язку з цим у захисника відсутні підстави вважати, що суд не усунув протиріччя в доказах стосовно причини виникнення у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що потягли за собою настання його смерті, оскільки з висновків вказаних експертиз судом було достовірно встановлено, що смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок закритої черепно мозкової травми яка є наслідком дії тупих предметів з обмеженою поверхнею якими можуть бути кулаки рук, носаки взутих ніг.

На думку колегії суддів, не є суперечностями в доказах, а саме в поясненнях ОСОБА_8 та висновках судово медичного експерта, різна кількість нанесених ударів ОСОБА_8 в голову ОСОБА_10 .

Так, в ході слідчого експерименту ( т. 1 а. п. 83 85 ) підозрюваний ОСОБА_8 вказав, що він наніс 2 а удари в голову ОСОБА_10 , в той час, як судово медичний експерт вказує на те, що ОСОБА_10 було нанесено в голову не менше 7 и ударів.

Колегія суддів вважає, що суд вірно прийняв до уваги висновок експерта щодо кількості нанесених ударів, оскільки експерт дійшов до такого висновку об`єктивно досліджуючи тілесні ушкодження, що були виявлені у ОСОБА_10 . В той же час, суд обгрунтовано не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_8 щодо кількості нанесених ним ударів ОСОБА_10 , виходячи з того, що ОСОБА_8 , даючи такі пояснення суб`єктивно вказав кількість нанесених ним ударів, оскільки судом не було встановлено, що ОСОБА_8 під час нанесення ударів рахував їх кількість.

Не погоджується колегія суддів і з мотивами апеляційної скарги захисника щодо того, що суд безпідставно поклав в основу вироку пояснення ОСОБА_8 , про нанесення ним ударів ОСОБА_10 , даних ним під час проведення слідчого експерименту, оскільки ОСОБА_8 під час судового розгляду не підтримав ці пояснення.

Колегія суддів вважає, що суд, виходячи з вимог ст. 23 КПК України, мав право прийняти до уваги пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , які він надав під час проведення слідчого експерименту стосовно обставин нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_8 не надавав їх, як допитувана особа, в порядку, передбаченому ст. 224 КПК України, а надавав їх як особа, з участю якої проводиться слідчий експеримент, в порядку, передбаченому ст. 240 КПК України, результати якого оформлюються відповідним протокол з викладенням умов проведення та результатів слідчого експерименту які і приймаються судом до уваги при дослідженні та аналізі доказів.

У зв`язку з цим у колегії суддів відсутні підстави для висновку про допущення судом порушення такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів по справі.

При цьому колегія суддів вважає необхідним зауважити, що заперечення ОСОБА_8 та його захисником результатів проведення слідчого експерименту по відтворенню ОСОБА_8 обстановки та обставин події, судом обгрунтовано розцінено як обраний ними спосіб спростування вказаного доказу, оскільки слідчий експеримент був проведений органом досудового розслідування з участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 з дотримання вимог кримінального процесуального закону.

Також колегія суддів вважає необхідним зауважити, що ні підозрюваний ОСОБА_8 ні захисник ОСОБА_7 , ні після проведення слідчого експерименту, ні при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження ( т. 1 а. п. 241; 242 ), не заперечували результати проведення слідчого експерименту, що також підтверджує наявність у сторони захисту, шляхом заперечення результатів проведення слідчого експерименту, спростувати ці результати як доказ обвинувачення ОСОБА_8 .

Колегія суддів не може погодитись і з мотивами апеляційної скарги захисника про те, що суд безпідставно прийняв як доказ обвинувачення наявність у ОСОБА_8 на одежі та вмісті піднігтьових пластин крові від ОСОБА_10 , оскільки вказана кров залишилась там внаслідок торкання ОСОБА_8 ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що суд на законних підставах зробив висновок про те, що кров ОСОБА_10 потрапила на одежу та до вмісту піднігтьових пластин ОСОБА_8 саме внаслідок побиття ОСОБА_8 . ОСОБА_10 , а не внаслідок його торкання до останнього, оскільки судом з висновків судово медичних експертиз було встановлено, що після настання смерті ОСОБА_10 його труп не переміщався. Вказана обставина дає підстави для виключення обставин, що кров ОСОБА_10 потрапила на одежу ОСОБА_8 та до вмісту піднігтьових пластин внаслідок торкання ОСОБА_8 тіла померлого ОСОБА_10 .

Колегія суддів знаходить безпідставними мотиви апеляційної скарги захисника і про те, що до побиття ОСОБА_10 можуть бути причетні сторонні особи, що, на думку захисника, встановлено з пояснень свідка ОСОБА_11 .

Суд, перевіряючи обставини побиття ОСОБА_10 іншими особами, з пояснень свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 встановив, що до помешкання ОСОБА_8 інколи приходять сторонні особи, але будь будь яких сварок чи бійок між цими особами та ОСОБА_8 чи ОСОБА_10 вони не бачили.

Колегія суддів вважає, що за наведених пояснень свідків у суду не було підстав для висновку, що до побиття ОСОБА_10 причетні інші особи, а не ОСОБА_8 .

Не заслуговують на увагу і мотиви апеляційної скарги захисника і про те, що судом не було встановлено наявність у ОСОБА_8 мотиву побиття ОСОБА_10 , оскільки вони перебували у товариських взаємовідносинах.

З пояснень вказаних свідків судом було встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 спілкувались між собою з приводу спільного вживання ними спиртних напоїв, при цьому ОСОБА_10 міг тривалий час проживати у ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що за таких пояснень свідків у суду не було підстав для висновку, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 перебували у таких взаємовідносинах, що виключають агресивну поведінку ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_10 .

В той же час, з протоколу проведення слідчого експерименту судом було встановлено, підозрюваний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту по відтворенню обстановки та обставин події кримінального правопорушення, вказував, що удари ОСОБА_10 він наносив після того, як останній став висловлювати своє обурення на його адресу після того, як він упускав ОСОБА_10 на підлогу, намагаючись підняти останнього.

Колегія суддів вважає, що вказаний доказ давав суду підстави для висновку, що нанесення ОСОБА_8 ударів ОСОБА_10 було здійснено внаслідок обурення ОСОБА_8 на поведінку ОСОБА_10 .

Аналізуючи апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні щодо призначення судом покарання ОСОБА_8 , що є явно несправедливим внаслідок його м`якості, колегія суддів вважає їх необгрунтованими, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про призначення покарання відносно ОСОБА_8 , суд, у відповідності з ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_8 та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, що є тривалим за терміном до відбуття реально, колегія суддів знаходить його таким, що є достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин у колегії суддів відсутні підстави для висновку, що призначене відносно ОСОБА_8 покарання є таким, що за своєю м`якістю є несправедливим, виходячи з ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та особи ОСОБА_8 .

За наведених обставин, знаходячи ухвалений відносно ОСОБА_8 вирок законним, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового слідства, судового та апеляційного розгляду перебував під вартою, як особа відносно якої було обрано такий запобіжний захід, колегія суддів, виходячи з вимог ст. 72 ч. 5 КК України, вважає необхідним зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування ним покарання у виді позбавлення волі строк його перебування під вартою, як строк попереднього ув`язнення, з розрахунку 1 у дню попереднього ув`язнення відповідає 2 а дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 16 березня 2016 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, ОСОБА_8 зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 грудня 2014 року по 26 липня 2016 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з часу її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 з часу отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4