Справа № 307/3087/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/190/16 за апеляційною скаргою заступника прокурора області на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 року в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Цією ухвалою кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , одружений, з базовою загальною середньою освітою, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України - закрито.
Ухвала суду мотивована тим, що потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду кримінального провадження вісім разів не з`явився в судові засідання, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ч.6 ст.340 КПК України, оскільки неявка потерпілого свідчить про небажання підтримувати обвинувачення висунуте ОСОБА_6 ..
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 30.08.2015 року близько 19 години, знаходячись у своєму дворогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , у ході сварки яка виникла на грунті тривалих неприязних відносин, за допомогою мотузки прив`язав останнього до фруктового дерева породи «слива» та почав спричиняти останньому удари металевою трубою та дерев`яною палицею в область рук та ніг, чим саме спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 759 від 07.09.2015 року відносяться до групи тілесних ушкоджень, середнього ступеня тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження, при звичайній їх течії викликають розлад здоров`я більше 21 - го дня. Ці дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області ОСОБА_9 просить ухвалу суду від 27.01.2016 року - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Уважає, що дана ухвала суду підлягає скасуванню з огляду на невідповідність
-2-
висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення судом вимог кримінального процесуального законодавства, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Указує, що в підготовчому судовому засіданні прокурором хоча, і було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ч.6 ст.340 КПК України у зв`язку з неявкою потерпілого у судове засідання, проте рішення суду, мотивоване тим, що потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений про день і місце розгляду кримінального провадження, 8 разів не з`явився у судові засідання, про причини неявки суд не повідомив, що згідно вимог п.6 ст.340 КПК України, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням є необгрунтованим. Пунктом 6 статті 340 КПК України визначено, що повторне неприбуття потерпілого в судове засідання прирівнюється до його відмови від обвинувачення після настання обставин, передбачених у частинах 2 і 3 цієї ж статті, тобто, у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення суді, роз`яснення головуючим потерпілому його права підтримувати обвинувачення та висловлення потерпілим згоди на його підтримання. На такі ж умови визнання неявки потерпілим відмовою ним від обвинувачення вказано й у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1446/0/4-12 від 05.10.2012 - після відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення та висловлення потерпілим згоди на підтримання обвинувачення в суді ( у такому випадку кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного).
Однак, як убачається з даного судового рішення, прокурор від підтримання державного обвинувачення в суді при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України не відмовлявся. Указані обставини свідчать про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та передчасно прийшов до висновку про необхідність закриття провадження.
Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, виклавши основні доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом ст.477 КПК України провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.6 ст.340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

-3-
Згідно ч.2 ст.340 КПК України у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 участі у підготовчих судових засіданнях 19.10.2015 року, 27.10., 18.11, 30.11., 21.12., 24.12.2015 року та 27.01.2016 року не брав, однак приймав участь у двох засіданнях 09.11.2015 року та 09.12.2015 року, однак такі відкладися через неявку обвинуваченого ОСОБА_6 .. Разом із тим, матеріали кримінального провадження частково містять дані про повідомлення потерпілого ОСОБА_8 про час та місце проведення підготовчого судового засідання, а також належне вручення йому поштових відправлень та повісток щодо явки до суду.
Відтак суд першої інстанції, не переконавшись, що потерпілий ОСОБА_8 був належним чином і своєчасно повідомлений про дату та час підготовчого судового засідання, при його проведенні дійшов передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження з підстав повторної неявки потерпілого в судове засідання.
Потерпілий ОСОБА_8 перебуваючи в підготовчих судових засіданнях 09.11. та 09.12.2015 року не відмовлявся від обвинувачення висунутого обвинуваченому ОСОБА_6 ..
Крім того, прокурор, заявивши в підготовчому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ч.6 ст.340 КПК України, не відмовився від підтримання державного обвинувачення в порядку, визначеному ч. 1 ст.340 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд уважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, належним чином повідомленого про судовий розгляд, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення прирівнюється до відмови потерпілого від обвинувачення й має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням, оскільки цьому не передувала відмова прокурора від обвинувачення.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно ст. 412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Таким чином, колегія суддів уважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, установлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення, чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства, чи іншим шляхом вплинули, чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

-4-
Апеляційний суд уважає, що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів потерпілого, які перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому ухвала підлягає до скасування.
Отже, апеляційним судом установлено порушення вимог ч. 1 ст.412 КПК України, що відповідно до вимог ст.415 цього Кодексу є безумовною підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: