Справа № 185/5915/16-к
Провадження № 1-кп/185/361/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року м. Павлоград
Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості складені у кримінальному провадженню за № 0000172 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого в буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 263, КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 20 травня 2016 року приблизно о 18.34 год. знаходився на території автозаправної станції «Авіас», розташованої по вул. Островського, буд. № 2-Б, м. Павлограда, Дніпропетровської області, з метою збуту бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року.

Реалізуючи зазначений злочинний намір, ОСОБА_4 в той же час та в тому ж місці, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу реалізував громадянину ОСОБА_6 бойові припаси патрони калібру 9 мм у кількості 686 шт., за що отримав грошові кошти у сумі 6 000 (шість тисяч) грн.

Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

19 квітня 2016 року, під час досудового розслідування, між першим заступником військового прокурора військової прокуратури Київського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. (17 000 грн.).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
У відповідності до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, є раніше не судимим, таким, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро кається, співпрацював з досудовим розслідуванням, активно сприяв швидкому судовому розгляду справи та має позитивну характеристику.
Міра покарання за ч.1 ст.263 КК України, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості у відповідності до наявності у справі сукупності пом`якшуючих та виключних обставин та відповідає вимогам, передбаченим ст.69 КК України санкції ч.1 ст.263 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєні злочину, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 30 червня 2016 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314 ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2016 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17 000 грн..
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_8 .