УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/2350/16-к

Провадження № 1-кс/638/464/16

23.02.16 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

За участю: прокурора ОСОБА_3

Представників заявника: ОСОБА_4

ОСОБА_5 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу в.о. генерального директора Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» на бездіяльність слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся зі скаргою в.о. генерального директора Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» на бездіяльність слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, в якій просить визнати факт бездіяльності слідчого військової прокуратури щодо неповернення вилученого майна, а також зобов`язати слідчого невідкладно повернути ДП «ХМЗ «ФЕД» як законному володільцю наступне майно: ємності із соляною кислотою у кількості 80 штук, ємності із сірчаною кислотою у кількості 28 штук, металеві бочки ємністю 200 л у кількості 6 штук.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що під час проведення додаткового огляду місця події було вилучено майно, яке належить ДП «ХМЗ «ФЕД», але вимоги ч.5 ст. 171 КПК України ним не виконано, тому відповідно до ст.. 169 КПК України повинно було бути повернуте особі, у якої воно було вилучене. Крім цього, вважає, що з оглядом на Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.15 року № 222 та відповідних роз`яснень, викладених у листі Державної регуляторної служби України від 01.10.15 року № 7453, термін наявної у підприємства ліцензії на придбання, зберігання, перевезення, використання прекурсорів, яка видавалась на період з 23.12.2010 року по 23.12.2015 року, не закінчився, а є таким, що продовжує свою дію. Також вважає, що взагалі відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбачені ст.. 320 КК України.

В судовому засіданні представники заявника доводи скарги підтримали, просили її задовольнити та надали пояснення відповідно до викладених у скарзі.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вважаючи її доводи необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Вважав, що вилучені під час додаткового огляду прекурсори підпадають під ознаки предметів, вилучених законом з обігу, а тому не вважаються тимчасово вилученим майном в розумінні положень КПК України. Також вважав, що на вилучені під час огляду прекурсори не розповсюджується дія п. 22 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а також відповідно і прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та представлені докази, приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч.5 ст. 237 КПК України, під час проведення огляду дозволяється вилучення тільки тих речей і документів, які мають значення для кримінального провадження (тобто на підставі яких можливе встановлення обставин, передбачених ст.. 91 КПК) або вилучених з обігу.

Згідно з ч.7 ст. 237 КПК, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Відтак доля таких речей та документів має бути вирішена в порядку ст.ст. 167-169 КПК України.

Судом встановлено, що під час додаткового огляду місця події від 04.02.16 року на ДП «ХМЗ «ФЕД» були вилучені ємності із соляною та сірчаною кислотою, які є прекурсорами.

Разом з цим, згідно з наданими представниками заявника документами, підприємство має ліцензію Серії АГ № 507585, видану Державним Комітетом України з питань контролю за наркотиками на придбання, зберігання, перевезення, використання прекурсорів (списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», строк дії якої з 23.12.2010 року по 23.12.2015 року.

Відповідно до ст.. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року зі змінами, ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вилучені прекурсори, в розумінні Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», з оглядом на наявність у ДП «ХМЗ «ФЕД» відповідної ліцензії, у даному конкретному випадку для підприємства не можуть вважатися предметами, вилученими законом з обігу, тому доля вилучених прекурсорів повинна була бути вирішена в порядку ст.ст.. 167-169 КПК України.

Відповідно до п. 15 ч.1 ст. 7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до ч.1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Прокурором не доведено, що слідчим виконані вимоги ст.ст.. 167-169 КПК України, а тому суд задовольняє скаргу.

Керуючись ст..307 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу в.о. генерального директора Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України

Зобов`язати слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 невідкладно повернути Державному підприємству «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» вилучені під час додаткового огляду місця події ємності із соляною та сірчаною кислотою, а також металеві бочки, відповідно до протоколу додаткового огляду від 04.12.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: