У Х В А Л А
22 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина
України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
неповнолітнього ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, та направити клопотання щодо ОСОБА_5 про застосуванняпримусових заходів виховного характеру до суду першої інстанції на розгляд.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору, з тих підстав, що в ньому відсутні відомості про розмір витрат на залучення експерта.
В доводах апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд безпідставно повернув клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки в клопотанні відсутні відомості про розмір витрат на залучення експерта при проведенні експертизи, що, на його думку, не є істотним порушенням КПК України.
На думку апелянта, в клопотанні повністю викладені фактичні обставини вчинення суспільно-небезпечного винного діяння, визначена його правова кваліфікація, вказано формулювання обвинувачення. Прокурор зазначає, що в клопотанні дійсно не вказані відомості про розмір витрат на залучення експерта в ході проведення експертизи, проте, він звертає увагу, що відповідні документи в будь-якому випадку досліджуються судом безпосередньо під час судового розгляду з метою встановлення точного розміру витрат, а тому, на його думку, цей недолік не є підставою для повернення клопотання.
Відповідно до клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, 02 вересня 2015 року у невстановлений досудовим слідством час у невстановленому слідстві місці ОСОБА_5 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 19,39 г, який знаходився в двох поліетиленових пакетиках, після чого почав незаконно зберігати наркотичний засіб при собі для власного споживання, без мети збуту.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду, та направити його клопотання до суду першої інстанції на розгляд, захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, його думку підтримали неповноті ній ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо воно не відповідає вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, згідно п. 8 вказаної норми закону, яка є імперативною, повинно містити розмір витрат на залучення експерта ( у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).
Однак, дана вимога закону органом досудового розслідування в повному обсязі не виконана.
Повертаючи клопотання прокурору, суд першої інстанції зазначив, що з тексту клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що під час досудового розслідування проводилась судово-хімічна експертиза, проте, в той же час, у клопотанні відсутні відомості про розмір витрат на залучення експерта при проведенні ним вищевказаної експертизи, що, на думку суду, є істотним порушенням КПК України. З таким висновком суду також погоджується колегія суддів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має містити відомості про розмір витрат на залучення експерта для проведення експертизи.
Доводи прокурора про те, що відповідні документи, які підтверджують проведення експертизи та її розмір в будь-якому випадку досліджуються судом безпосередньо під час судового розгляду, не ґрунтуються на законі.
Виходячи з викладеного апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає залишенню без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення
Ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року про повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, прокурору, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3