Справа № 502/435/16-к
14 березня 2016 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
Потерпілий ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_5 та представник її інтересів в суді ОСОБА_6 заявили клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Обвинувачений ОСОБА_9 за його захисник ОСОБА_4 заперечували протии клопотання прокурора та клопотань потерпілих,та представника потерпілої, і ввали їх не обгрунтованними ,та такими що задоволенню не підлягають. Захисник ОСОБА_4 проохав суд обрати більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , або особисте забов`язання або особиста порука,оскільки обвинувачений працює, йому треба заробляти гроші на проживання, час роботи й нього не нормований, живе він з матір`ю,яка не працює, а тому особисту поруку з обвинуваченим може оформити ОСОБА_12 директор підприємства «Кунашир».
Вивчивши клопотання прокурора із долученими до нього додатками та заслухавши учасників судового розгляду з клопотаннями та обґрунтуваннями до них, суд вважає що клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню. Що стосується клопотання потерпілих, представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Приймаючи до уваги вищевикладене, в цьому конкретному випадку, суд приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 достатнім буде обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи доведені прокурором докази щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність вважати що існує підстава переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 , має постійне місце мешкання, має родину, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, штраф присуджений за вироком Кілійського районного суду Одеської області, від 06.03.2015 року, за ст.125 ч.1 КК України в сумі 510 грн. сплачено,згідно з довідкою від 14.03.2016 року № 2217/16, підтверджуючи докази щодо неналежної поведінки з боку обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілими, представником потерпілої ОСОБА_5 , суду не надано, як і не надано відповідних письмових доказів з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_9 щодо необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Керуючись ст. ст. 176,177,178, 181, 193,194 196, 197,315, 369- 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за даною адресою, терміном на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 14 березня 2016 року по 12 травня 2016 рік ,включно, з забороною з 20.00 години до 08.00 години залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду, крім часу перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я,з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.
.
Контроль за виконанням даної Ухвали суду покласти на Кілійське ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) діб по 12 травня 2016 року, включно.
Копію ухвали суду вручити прокурору, обвинуваченому,захиснику, та направити до Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала оскарженню окремо від вироку не підлягає.
Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1