Кримінальне провадження № 1-кс/243/251/2013
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2013 року слідчий суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області - Кузнецов Р.В., при секретарі Денисенко О.Ю., розглянувши клопотання слідчого СВ Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області лейтенанта міліції ОСОБА_1, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2013 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України подано клопотання про арешт майна.

Із вказаного клопотання вбачається, що 31 березня 2013 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_2 знаходився в районі буд. № 7 по вул. Совхозній м. Словянська, де вступив у попередню змову з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, направлену на відкрите заволодіння чужим майно. При цьому ОСОБА_3 вказав, що він знає, що за адресою: м. Словянськ, вул. Челябінська, буд. 54, - самотньо мешкає ОСОБА_5, в якого можуть бути коштовності.

З метою реалізації свого злочинного наміру у вказаний вище час ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на автомобілі НОМЕР_1, під керування ОСОБА_6, який був присутній при змові вказаних вище осіб, направились за вказаною ОСОБА_7 адресою. Приїхавши за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 залишився чекати в автомобілі, а ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через паркан таємно проникли до подвіря буд. № 54 по вул. Челябінській м. Словянська, де їх дії були помічені власником домоволодіння ОСОБА_5 Однак, ігноруючи законні вимоги власника, розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 навмисно у співучасті з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відкрито, застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, проникли до будинку.

Знаходячись в домоволодінні будинку № 54 по вул. Челябінській м. Словянська, ОСОБА_2 з метою заволодіння грошима ОСОБА_5, продовжуючи свої протиправні дії спільно з ОСОБА_4, відкрито, виходячи за межі домовленості з ОСОБА_3, з застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, маючи корисний намір, почав наносити удари руками і ногами в обличчя і по тілу ОСОБА_5, а також сокирою, якою став наносити різані рани, бажаючи заподіяння смерті останнього.

Навмисними протиправними діями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_5 різані рани шиї, з пошкодженням сосудів шиї, тупу травму грудної клітини з чисельними переломами ребер з обох сторін грудної клітини, які своїй сукупності призвели до смерті ОСОБА_5

Причиною смерті ОСОБА_5 стала гостра крововтрата в результаті колото-різаного пошкодження життєво важливих органів шиї, а також множинні переломи ребер грудної клітини справа й зліва.

В цей час ОСОБА_3 з території вищевказаного домоволодіння та будинку відкрито заволодів алюмінієвим бідоном обємом 20 л. вартістю 150 грн., алюмінієвими каструлями обємами 3, 5, 7 та 10 л. на загальну суму 200 грн., які помістив до багажнику автомобіля Chevrolet AVEO SF69Y ЗНГ.

Переконавшись у смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 з приміщення будинку заволодів телевізором «Старт», а ОСОБА_4 з ОСОБА_3, з території домоволодіння викрали розкладну драбину із алюмінію вартістю 1000 грн.

Після чого з місця злочину зникли, а викраденим розпорядились за своїм розсудом, спричинивши майнову шкоду потерпілому на загальну суму 1550 грн.

01 квітня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002293, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, 31 березня 2013 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_2 знаходився в районі буд. № 7 по вул. Совхозній м. Словянська, де вступив у попередню змову з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, направлену на відкрите заволодіння чужим майно. При цьому ОСОБА_3 вказав, що він знає, що за адресою: м. Словянськ, вул. Челябінська, буд. 54, - самотньо мешкає ОСОБА_5, в якого можуть бути коштовності.

З метою реалізації свого злочинного наміру у вказаний вище час ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на автомобілі НОМЕР_1, під керування ОСОБА_6, який був присутній при змові вказаних вище осіб, направились за вказаною ОСОБА_7 адресою. Приїхавши за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 залишився чекати в автомобілі, а ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через паркан таємно проникли до подвіря буд. № 54 по вул. Челябінській м. Словянська, де їх дії були помічені власником домоволодіння ОСОБА_5 Однак, ігноруючи законні вимоги власника, розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 навмисно у співучасті з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відкрито, застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, проникли до будинку.

Знаходячись в домоволодінні будинку № 54 по вул. Челябінській м. Словянська, ОСОБА_2 з метою заволодіння грошима ОСОБА_5, продовжуючи свої протиправні дії спільно з ОСОБА_4, відкрито, виходячи за межі домовленості з ОСОБА_3, з застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, маючи корисний намір, почав наносити удари руками і ногами в обличчя і по тілу ОСОБА_5, а також сокирою, якою став наносити різані рани, бажаючи заподіяння смерті останнього.

Навмисними протиправними діями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_5 різані рани шиї, з пошкодженням сосудів шиї, тупу травму грудної клітини з чисельними переломами ребер з обох сторін грудної клітини, які своїй сукупності призвели до смерті ОСОБА_5

Причиною смерті ОСОБА_5 стала гостра крововтрата в результаті колото-різаного пошкодження життєво важливих органів шиї, а також множинні переломи ребер грудної клітини справа й зліва.

В цей час ОСОБА_3 з території вищевказаного домоволодіння та будинку відкрито заволодів алюмінієвим бідоном обємом 20 л. вартістю 150 грн., алюмінієвими каструлями обємами 3, 5, 7 та 10 л. на загальну суму 200 грн., які помістив до багажнику автомобіля Chevrolet AVEO SF69Y ЗНГ.

Переконавшись у смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 з приміщення будинку заволодів телевізором «Старт», а ОСОБА_4 з ОСОБА_3, з території домоволодіння викрали розкладну драбину із алюмінію вартістю 1000 грн.

Після чого з місця злочину зникли, а викраденим розпорядились за своїм розсудом, спричинивши майнову шкоду потерпілому на загальну суму 1550 грн.

02 квітня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області, вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002315, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Окрім того, 01 квітня 2013 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_2 з метою незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_8, вступив в попередню змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_4

З метою досягнення злочинного наміру, розподіливши між собою ролі, діючи у групі, у вказаний час, ОСОБА_2 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_4, прийшли до автомобіля НОМЕР_1, який знаходився по вул. Донбасенерго, між буд. 47 та берегом р. ОСОБА_10, та скориставшись тим, що двері автомобіля не замкнені, навмисно проникли в салон, де ОСОБА_2 сів за кермо, а ОСОБА_9 з ОСОБА_4 на пасажирські сидіння. Однак, запустити двигун ОСОБА_2 не зміг, після чого ОСОБА_4 діючи навмисно, разом з ОСОБА_9 почали штовхати транспортний засіб з метою незаконного заволодіння ним. Проштовхавши автомобіль приблизно 5-10 метрів, після того, як двигун не запустився, ОСОБА_2 із вказаними особами з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

04 квітня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002395, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та розпочате досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

02 квітня 2013 року під час огляду місця події, а саме місцевості біля огорожі території ОП «Центральної ЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», виявлено автомобіль НОМЕР_2, а також таксометр й радіостанція, які знаходились біля автомобіля.

03 квітня 2013 року під час огляду місця події, а саме автомобіля НОМЕР_2, виявлено та вилучено наступні предмети: чотири резинові чохли, чохол з переднього водійського сидіння, чохол з переднього пасажирського сидіння, чохол з заднього сидіння, розпізнавальний знак «Avalon».

Вказано, що у звязку з тим, що накладення арешту на вищевказане майно в установлений строк не представилось можливим, то воно повернуто під розписку ОСОБА_11

15 квітня 2013 року, під час огляду предметів та речей, які добровільно надала ОСОБА_11, вилучено: автомобіль НОМЕР_2, таксометр, радіостанція, чотири резинові чохли, чохол з переднього водійського сидіння, чохол з переднього пасажирського сидіння, чохол з заднього сидіння, розпізнавальний знак «Avalon».

Слідчий СВ Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 звернувся з клопотанням, погодженим із прокурором Словянської міжрайонної прокуратури, про арешт майна, яке є предметом кримінального правопорушення, може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні та при дослідженні експертами при проведенні судових експертиз.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою зазначеної статті Кримінально-процесуального Кодексу України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Так, слідчим СВ Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 не обґрунтовано необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

У судовому засіданні слідчий СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 заявлені ним вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у клопотанні.

ОСОБА_11 у судовому засіданні заявлені у клопотанні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, пояснивши, що вказане у клопотанні майно належить їй на праві власності й нею передане ОСОБА_6 за усною домовленістю, жодного відношення до вчиненого злочину вона не має. Вважає, що накладення арешту на належне їй майно перешкодить їй у реалізації нею своїх законних прав та інтересів, як власниці наведеного майна. Зазначила, що не заперечує проти проведення будь-яких слідчих дій та інших заходів із залучення належного їй майна, зобовязалась не відчужувати його до вирішення питання у даному кримінальному провадженні.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд вважає за належне відмовити слідчому СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 у задоволенні заявленого ним клопотання, зважаючи на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою зазначеної статті Кримінально-процесуального Кодексу України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

З клопотання вбачається, що вказане у ньому майно, а саме: автомобіль НОМЕР_2, таксометр, радіостанція, чотири резинові чохли, чохол з переднього водійського сидіння, чохол з переднього пасажирського сидіння, чохол з заднього сидіння, розпізнавальний знак «Avalon», - може свідчити про скоєне кримінальне правопорушення, що дає можливість використання їх у якості доказів та при дослідженні експертами при проведенні судових експертиз.

Однак, слідчим, в порушення вищенаведених норм процесуального закону, у клопотанні не наведено жодних підстав для арешту майна, зокрема не вказано: які важливі для кримінального провадження обставини можливо встановити за їх допомогою, а також з якою метою виникла необхідність накладення арешту на дані речі.

Крім того, згідно матеріалів долучених до клопотання вказане майно належить на праві власності ОСОБА_11, яка у судовому засіданні заперечила проти задоволення даного клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, слід зауважити, що накладення арешту на майно ОСОБА_11, вилучене в неї 15 квітня 2013 року, є невиправданим, оскільки суттєво зашкодить правам та інтересам власниці зазначеного у клопотанні майна, та крім того, ОСОБА_11 як у судовому засіданні так і під час проведення досудового розслідування, зобовязалась не відчужувати належне та вилучене у неї майно, про що нею написані відповідні гарантійні розписки.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту

За таких обставин, приходжу до висновку щодо відсутності правових підстав для арешту майна, а саме: автомобіля НОМЕР_2, таксометра, радіостанції, чотирьох резинових чохлів, чохлу з переднього водійського сидіння, чохлу з переднього пасажирського сидіння, чохлу з заднього сидіння, розпізнавального знаку «Avalon», у звязку з необґрунтованістю заявленого слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області клопотання та недоведеності необхідності накладення арешту на вказане у клопотанні майно, й вважаю за належне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області лейтенанта міліції ОСОБА_1, про арешт майна відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_12