Справа № 186/1246/16-к
Провадження № 1-кс/0186/166/16
У Х В А Л А
"16" вересня 2016 р. слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 08 вересня 2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Губаха, Пермської області, РФ, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку в лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого:

- 24 грудня 2009 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.263, ст.395, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 25 вересня 2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

Звільненого 14 жовтня 2013 року умовно-достроково на 6 місяців 20 днів;

- 15 червня 2016 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
16 вересня 2016 року слідчий Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 07 вересня 2016 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 йшов у напрямку до міста по алеї вздовж вул. Молодіжна, м.Першотравенськ, Дніпропетровської області, поблизу будівель Державного відкритого акціонерного товариства «Першотравенське шахтобудівельне управління №4», де побачив потерпілого ОСОБА_6 , який попереду нього також рухався по даній алеї в сторону міста Першотравенська і у якого на плечі висіла сумка чорного кольору. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, діючи відкрито, повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 07 вересня 2016 року, приблизно о 16 годині 11 хвилин, продовжуючи рухатися по алеї вздовж вул. Молодіжна, м.Першотравенськ, Дніпропетровської області у напрямку до міста, підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_6 і, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, штовхнув його в спину. Коли останній повернувся до нього обличчям, ОСОБА_5 , користуючись цим, продовжуючи застосовувати насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вдруге, з силою вдарив ОСОБА_6 у груди, від чого той впав на землю. Коли ОСОБА_6 лежав на землі, ОСОБА_5 , утримуючи його та не даючи підвестися, ривком зняв з нього сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 700 гривень та побіг в сторону буд. №2 по вул. Кобзаря, м. Першотравенськ, Дніпропетровської області. По дорозі ОСОБА_5 , не зупиняючись, розстебнув сумку, побачив гроші в сумі 700 гривень, які належали ОСОБА_6 , і привласнив їх собі, а сумку викинув біля вище вказаного будинку.

Таким чином, ОСОБА_5 закінчив злочин, обернув викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілому в розмірі 700 гривень.

13 вересня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого та ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками - відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Слідчий зазначив, що зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, що, в свою чергу, є підставою для застосування запобіжного заходу.
За санкцією ч.2 ст.186 КК України даний злочин за своїм ступенем тяжкості, згідно ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Підставою до винесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і на час проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність вказаних ризиків свідчать обставини, встановлені у ході слідства, а саме: ОСОБА_5 не одружений, малолітніх дітей та інших недієздатних, або обмежено дієздатних осіб на піклуванні не має, не має регулярного заробітку, у зв`язку з тим, що ніде не працює і не перебуває на соціальному забезпеченні, може вчинити злочин з корисливих мотивів повторно в цілях наживи; був раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, в період іспитового строку за попереднім вироком суду на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні злочину 08 вересня 2016 року.

Неможливість запобіганню вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обґрунтовується тим, що останній має стійку антисоціальну поведінку, про що свідчить поведінка підозрюваного у період іспитового строку за попереднім вироком суду, не зайнятий суспільно- корисною діяльністю, після повідомлення про підозру у вчиненні вказаного злочину, перебуваючи на свободі, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, а саме: особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту не надасть позитивних результатів та у разі покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, останній їх не виконає.

Тому, вважає, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, що повністю виключить можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, який підтримав своє клопотання, прокурора, який вважає за необхідне клопотання задовільнити, підозрюваного, який заперечує проти задоволення клопотання та просить обрати відносно нього домашній арешт, так як він працює неофіційно та проживає без реєстрації шлюбу з дружиною, яка знаходиться в стані вагітності і без нього помре, добровільно за першим викликом з`являвся в відділ поліції, не переховувався та буде з`являтися за першою вимогою до суду, свою причетність до вказаного злочину не заперечує, вчинив злочин, бо потрібні були гроші для хворої співмешканки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовільнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання слідчого оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.

Дане кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000413 від 08 вересня 2016 року.

Слідчим суддею було встановлено, що 13 вересня 2016 року ОСОБА_5 було пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яка отримана ОСОБА_5 13 вересня 2016 року о 16:00 годині.

Слідчий зазначив, а слідчий суддя вивчив докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 по ч.2 ст.186 КК України, а саме: витяг з кримінального провадження №0000413 від 08 вересня 2016 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 , який вказує, що саме ОСОБА_5 заволодів його сумкою в якій були гроші в сумі 700 гривень, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , який вказує, що бачив як ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_6 його сумку чорного кольору та побіг тікати, протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 .

Зібрані докази у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно вимогам п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність:
запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого (прокурора).
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи слідчого про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень, запобігати спробам знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі данні підозрюваного, те, що він, маючи непогашену та не зняту у встановленому порядку судимість за умисні тяжкі злочини проти власності, в період іспитового строку за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічного злочину, на даний час офіційно ніде не працює і не має самостійного джерела доходів, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, неодружений, малолітніх дітей та інших недієздатних, або обмежено дієздатних осіб на піклуванні не має, тобто в нього відсутні сталі соціальні зв`язки на території міста, має стійку антисоціальну поведінку і, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші злочини, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання, тобто з 11 години 00 хвилин 16 вересня 2016 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193,194, 196,197, 369-376 КПК України,- слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 08 вересня 2016 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 11:00 години 16 вересня 2016 року по 11:00 годину 14 листопада 2016 року включно.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «16» вересня 2016 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_5