Справа № 274/4735/16-к
Провадження №1-в/0274/1666/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника РВК №73. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бердичеві провадження за заявою про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 31.01.1995 року за ст.ст.229-6 ч.1, 46-1 КК України до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 2) 09.10.1997 року за ст.ст.229-6 ч.1, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 3) 05.04.1999 року за ст.ст.194 ч.1, 43 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 03.11.2000 року умовно-достроково на 10 місяців 18 днів; 4) 24.10.2003 року за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 5) 09.01.2004 року за ст.ст.309 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 07.10.2005 року по амністії; 6) 22.07.2010 року за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.2, 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

в с т а н о в и в :
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 із клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді арешту.

Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 21.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст.28 ч.3, 309 ч.2, 307 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2016 року час попереднього ув`язнення засудженого у період з 22.12.2010 року по 24.11.2011 рік зараховано до строку відбування покарання в порядку ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 22.12.2010 року, кінець строку - 20.03.2018 року.

В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 знаходиться з 09.07.2010 року. Під час тримання в СІЗО м. Чернігова характеризувався посередньо, встановлений порядок відбування покарання не порушував до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

Відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73) з 09.02.2012 року. За час відбування покарання характеризується як такий, що допустив вісім порушень вимог режиму тримання, за що сім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності та один раз проводилась бесіда виховного характеру: 30.09.2012 за порушення локалізації на виробництві колонії. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Працевлаштований в майстерні установи різноробочим, до роботи відноситься сумлінно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Має три заохочення. В колі засуджених не конфліктний. З оточуючими будує рівні доброзичливі взаємовідносини. Дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. У відношенні до адміністрації установи тактовний, ввічливий. Встановлених правил санітарії та гігієни дотримується. Спальне місце, при ліжкову тумбочку та форму одягу утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Виявив бажання займатися за програмою диференційованого виховного впливу «Професія», шляхом вдосконалення своїх професійних вмінь та навичок на виробництві установи. У вільний від роботи час займається самоосвітою. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом читання художньої літератури, періодичних видань газет та перегляду науково-популярних телепередач. Позову за виконавчими листами не має. За вироком суду вину у скоєному злочині визнав частково, на даний час визнає повністю, щиро розкаюється.

В той же час подана до суду адміністрацією виправної установи характеристика та довідка щодо наявності стягнень і заохочень у засудженого за період відбування покарання не у повній мірі відповідає дослідженим у судовому засіданні матеріалам особової справи засудженого. Зокрема, вказані документи не містять даних про накладення на ОСОБА_5 15.04.2015р. дисциплінарного стягнення у виді догани за вчинення грубого порушення режиму утримання у виді зберігання забороненого предмету (мобільного телефону), про що свідчить постанова від вказаного числа, яка міститься у матеріалах особової справи (а.с.237, т-1).

Також не містить характеристика засудженого будь-яких даних про неодноразове завдання засудженим установі виконання покарань матеріальних збитків у зв`язку із несанкціонованим використанням засудженим саморобних нагрівальних приладів, про що свідчать постанови начальника колонії про стягнення таких збитків від 02.03.2016р. (а.с.263, т-1), та від 15.03.2016р. (а.с.1, т-2).

Окрім цього, згідно наявної у матеріалах особової справи засудженого довідки головного бухгалтера виправної колонії, на виконанні установи знаходяться виконавчі документи на стягнення із засудженого ОСОБА_5 5223,86 грн. За час перебування даного засудженого у виправній установі, погашення ним зазначеного боргу не проводилось (а.с.14, т-2).

Згідно наявного в матеріалах особової справи засудженого витягу з протоколу №15 від 22.06.2016р., за результатами розгляду комісії при Бердичівській ВК №73 питання подання матеріалів в суд на заміну засудженому не відбутої частини покарання більш м`яким, прийнято рішення про відмову у поданні матеріалів до суду у зв`язку з тим, що останній стає на шлях виправлення, однак має недостатньо заохочень (особова справа с.25, т-2).

У судовому засіданні представник адміністрації виправної колонії заяву засудженого підтримав частково. Вважає, що не відбуту засудженим частину покарання можна замінити більш м`яким у виді обмеження волі. При цьому пояснити невідповідність поданих до суду характеризуючих матеріалів на засудженого матеріалам його особової справи не зміг. Зміну позиції щодо можливості застосування до засудженого положень ст.82 КК України пояснює проведеним йому зарахування строку попереднього ув`язнення та, відповідно, зменшенням строку не відбутого покарання.

На думку прокурора, досліджені у судовому засіданні матеріали не дають підстав для застосування до засудженого положень ст.82 КК України. При цьому просить зважити на кількість стягнень, які накладались на засудженого в період відбування покарання, невелику кількість заохочень, які отримані засудженим впродовж останнього часу, а також на наявність невідшкодованих збитків за виконавчими листами.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
Так, згідно положень ст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована судом, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України заміну не відбутої частини покарання більш м`яким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок заміни не відбутої частини покарання більш м`яким встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.
Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла. Підтримання заяви засудженого представником адміністрації виправної установи у судовому засіданні, за наявності у матеріалах особової справи засудженого протилежного рішення уповноваженого колегіального органу, достатньою підставою для застосування такого заходу заохочення вважатись не може. Твердження представника адміністрації виправної установи про зміну позиції адміністрації у зв`язку з зарахуванням засудженому до строку відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення також суперечать дослідженим у судовому засіданні матеріалам.
Окрім цього, при прийнятті рішення по суті справи, суд також враховує те, що ОСОБА_5 має шість непогашених судимостей за попередніми вироками та відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину. За час відбуття покарання засуджений неодноразово допускав грубі порушення режиму утримання, за що на нього накладались дисциплінарні стягнення, в тому числі у виді поміщення до ДІЗО. У порівнянні із кількістю накладених на засудженого дисциплінарних стягнень та допущених останнім порушень порядку та режиму відбування покарання, кількість отриманих ним заохочень є незначною. Незважаючи на те, що засуджений характеризується адміністрацією виправної установи на даний час добре, досліджені в судовому засіданні матеріали свідчать про те, що він продовжує порушувати порядок та умови відбування покарання, відшкодування за позовом не здійснює.

Викладене свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення, проте застосування до нього пільги у виді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким буде передчасним.

На підставі викладеного та керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього положень ст.82 КК України та заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту отримання копії.

Суддя: ОСОБА_1