Справа № 738/1922/16-к
№ провадження 1-в/738/824/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена спiльне подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_5 ,
В С Т А H О В И В:
Адмiнiстрацiя Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області №91 та спостережна комісія Менської райдержадмiнiстрацiї подали до суду спільне подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі, засудженому ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання непогашених стягнень не має, має вісім заохочень.

Представники адміністрації Менської виправної колонії № 91 та спостережної комісії Менської райдержадміністрації в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні подання посилаючись на те, що відбуваючи покарання в МВК №91 він має постійну роботу, отримує заробітну плату, вважає, що якщо він буде відбувати покарання в Домницькому виправному центрі №135 його становище погіршиться. Просить розглянути справу без його участі.

Захисник засудженого в судовому засіданні підтримала заяву засудженого та заперечувала проти задоволення подання.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо недоцільності застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі.

Заслухавши пояснення захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спiльного подання Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської райдержадмiнiстрацiї, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Калинінського районного суду м. Горлівки від 09.07.2007 та остаточно призначено покарання строком 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. По ухвалі Менського районного суду Чернігівської області від 22.02.2016 зараховано в строк у виді позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 16.08.2007 по 02.07.2008 з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 16 серпня 2007 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 дійсно відбув 2/3 частини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії, наявність заохочень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що доводи засудженого ОСОБА_5 про погіршення його становища є слушними, оскільки на даний час він є працевлаштованим, а в разі заміни невідбутої частини покарання на обмеження волі він матиме самостійно шукати та оплачувати житло, самостійно працевлаштовуватись.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської райдержадмiнiстрацiї про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_5 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні спiльного подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1