Справа № 404/1869/16-к
Номер провадження 1-кс/404/420/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0003820, відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровограді, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, водія військової частині № НОМЕР_1 , учасника АТО, одруженого, батька трьох малолітніх дітей, хворів на гепатит, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

в 2001 році, Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст.121 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі;

в 2005 році, Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі, звільненого умовно достроково в липні 2012 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , якому пред`явлено повідомлення про підозру у тому, що він 23.03.2016 року, приблизно о 17 годині, в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_1 , умисно наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження в область голови, тулубу та кінцівок, тобто спричинив згідно лікарського свідоцтва про смерть № 273 від 23.03.2016 року, гостру крововтрату, закриту тупу травму органів черевної порожнини з розривами печінки, від яких потерпіла померла.

Слідчий і прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний і захисник вважають, що запропонований слідчим вид запобіжного заходу занадто суворий, оскільки ОСОБА_6 від слідства не переховується, має постійне місце проживання і роботи, особисто викликав поліцію та медиків, є батьком та утримує трьох малолітніх дітей, учасник АТО, тобто відсутні ризики невиконання ним процесуальних обов`язків, що дає змогу застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки матеріали клопотання, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, результати зафіксовані в протоколах: огляду трупу, огляду місця події, лікарського свідоцтва про смерть потерпілої від 23.03.2016 року, допиту свідків у сукупності містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України,

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Кримінальне ж правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 є: умисним, закінченим тяжким, що посягає на найвищі соціальні цінності, як-то: життя і здоровя від якого настали невідворотні наслідки - смерть потерпілої. Слідчий суддя взяв до уваги і обставини пред`явленої підозри, які характеризується агресивною поведінкою, нехтуванням правил мирного врегулювання спірних взаємовідносин, та недодержанням правил поведінки у побуті, перебування в стані алкогольного сп`яніння, рецидив вчинення умисних злочинів, не знята та не погашена судимість. Також врахована тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину - до 10 років позбавлення волі. Дії, в яких підозрюється ОСОБА_6 , були пов`язані із застосуванням насильства по відношенню до жінки. Сукупність обставин, в яких він підозрюється та особистість ОСОБА_6 істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»), навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя переконаний у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання ОСОБА_6 виду запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, застава, порука), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Підозрюваний вину не визнає, тому з метою відстоювання обраної правової позиції, здатен приховувати речові докази. Наявність малолітніх очевидців можливого злочину, які перебувають у родинних відносинах з підозрюваним (діти підозрюваного), створює реальну небезпеку впливу ОСОБА_6 на свідків, тобто вірогідність перекручування фактичних даних, що розцінюється як ризик у перешкоджанні кримінальному провадженню.

Обрана підозрюваним правова позиція, спрямована на його ухилення від дачі ним відповідей про можливі знаряддя злочину, механізм і послідовність утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, вказує, що останній приховує знаряддя вчинення злочину, в якому він підозрюється. Це переконливо свідчить що останній здатен і фактично перешкоджає досудовому розслідуванню, тобто у подальшому буде мати можливість впливати на свідків, переховувати докази, тощо.

Зловживання спиртними напоями стане причиною неявок в поліцію і суд.

Особа двічі притягується до відповідальності за ч. 2 ст.121 КК України. Фактичні обставини і його поведінка у побуті вказують про агресивність його дій, свідоме нехтування правилами мирного співжиття, це свідчить, що невирішений побутовий конфлікт є приводом для продовження кримінального правопорушення, або вчинення нового злочину. Тобто, тримання підозрюваного під вартою є співмірним, доцільним запобіжних заходом для попередження нових злочинів, перешкоджанні підозрюваному у спробах спотворення фактичних обставин, а відтак є достатнім заходом забезпечення для встановлення істини по кримінальному провадженню. За таких умов виключається застосування менш суворих запобіжних заходів по відношенню до підозрюваного.

ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у злочині, пов`язаному застосуванням насильства по відношенню до потерпілої, тому на виконання вимог положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не має підстав для визначення йому застави при обранні запропонованого слідчим виду запобіжного заходу.

На даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі оцінювати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, тому твердження сторони захисту про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, не є предметом дослідження, а відтак не повинні бути вирішальними при визначенні виду запобіжного заходу по відношенню до підозрюваного.

Наявність у ОСОБА_6 постійного місця роботи, дітей-які зараз мешкають у діда,баби, не зменшують ризиків його неналежної процесуальної поведінки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, найвищу суспільну важливість об`єкту посягання, зухвалий характер умисних протиправних дій, в яких він підозрюється.

Слушними є посилання сторони захисту на положення ст. 209 КПК України щодо необхідності обчислення часу затримання підозрюваного, починаючи з моменту (19 годин 30 хвилин 23.03.2016 року), коли ОСОБА_6 підкорюючись правомірному наказу уповноваженої службової особи, змушений був залишитись в приміщенні Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській обалсті для участі в слідчих діях проведених у зв`язку з розпочатим досудовим розслідуванням по означеному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на 60 днів.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 години 30 хвилин 23 березня 2016 року.

Строк дії застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, закінчується о 19 годині 30 хвилин 21 травня 2016 року.

Розмір застави не визначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1