АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/3303/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/773/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2016р. м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 01.07.2016. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001409 відносно:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу

Дніпропетровської області, мешкаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.07.2016р. Тернівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.1 ст.185 КК України до

покарання у виді громадських робіт строком 80 год.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області., на вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 вересня 2016р.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 вересня 2016р., ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1р.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного попереднім вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.07.2016р., більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1р.

На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання, з випробуванням строком на 2р.

На підставі ст.76 КК України, покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання, щодо речових доказів вирішено.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_6 , повторно, 20.06.2016р. в період часу з 11.00 год. до 17.00 год., знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 та власником будинку вітчимом ОСОБА_9 , побачив, що ворота гаражу не зачинені на замок, у зв`язку з чим в останнього виник умисел на таємне викрадення майна вітчима та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю потерпілого та інших свідків, шляхом вільного доступу, зайшовши до вказаного гаражу, з розташованої там полиці, взявши руками та утримуючи при собі, таємно викрав болгарку марки «Інтерскол УШМ-125/900», сірого кольору, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1651 від 20.07.2016р. становить 957,95 грн., та лічильник води марки «Гідротек» крильчастий Е-Т 1,5-U, с/н 102299714, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1651 від 20.07.2016 становить 205,28 грн.

Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1163,23 грн.

Прокурор, в апеляційній скарзі, просить скасувати вирок суду, в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 1р., на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2р., з покладанням обов`язків, встановлених у ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.07.2016р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 год., виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Прокурор, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, у зв`язку з чим, просить скасувати вирок суду, ухваливши свій вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 1р., на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2р., з покладанням обов`язків, встановлених у ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.07.2016р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 год., виконувати самостійно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Прокурор зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання за ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, суд першої інстанції в порушення вимог закону і роз`яснень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», застосувавши принцип поглинення призначених покарань і, звільнивши обвинуваченого від відбування реального покарання у виді 80 год. громадських робіт, призначеного попереднім вироком, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, оскільки у такому випадку, кожний вирок повинен виконуватись самостійно.

Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, підтримала апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області, просила скасувати вирок суду, в частині призначеного ОСОБА_6 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити свій вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 1р., на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2р., з покладанням обов`язків, встановлених у ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.07.2016р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 год., виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду першої інстанції відносно нього, залишити без змін, а скаргу, без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судових засідань в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони обвинувачення повинна бути задоволена, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Колегія суддів, перевіривши доводи прокурора, в апеляційній скарзі, та зіставивши їх з доказами дослідженими і наведеними у вироку суду, вважає їх обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.
Підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Колегія суддів, вивчивши матеріали кримінального провадження, встановила, що 28 липня 2016р. Тернівський районний суд м.Кривого Рогу, за вчинення 15.05.2016р. крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 , засудив ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України і призначив йому покарання у виді громадських робіт, строком на 80 год. (ар.пр.83).
Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 засуджено за повторне вчинення 20.06.2016р. крадіжки майна належного потерпілому ОСОБА_9 .
Злочин, який вчинив обвинувачений, щодо потерпілого ОСОБА_9 , який кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений вчинив, до ухвалення, 28 липня 2016р., попереднього вироку, таким чином, у даному випадку має місце сукупність злочинів, і покарання за їх сукупністю, призначається відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України.
З вироку суду першої інстанції видно, що при призначенні ОСОБА_6 покарання у виді 1р. позбавлення волі, суд врахував тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і прийняв рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. №7, звернуто увагу на те, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.
За таких умов, кожний вирок виконується самостійно.
Беручи до уваги, те, що попереднім вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 липня 2016р., ОСОБА_6 було призначено покарання у виді громадських робіт, яке належить відбувати реально, а за оскаржуваним вироком, суд першої інстанції прийняв рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції не мав права застосовувати принцип поглинення призначених цими вироками покарань за ч.4 ст.70 КК України, а повинен був прийняти рішення про самостійне виконання зазначених вироків.
Оскільки, суд першої інстанції, ухвалив вирок з порушеннями вимог ст.ст. 50, 65, ч.4 ст.70 КК України, п.6 ч.1 ст.368, ст.374 КПК України, то відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409, п.3 ч.1 ст.413, ч.1 ст.414, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, рішення суду, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню та ухваленню свого вироку у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.
Керуючись ст.ст.50,65 КК України, колегія суддів, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання (ар.пр.88), раніше судимий (ар.пр.82,83), не перебуває під профілактичним наглядом у лікарів нарколога та психіатра (ар.пр.85, 87), те, що він не працює.
Колегія суддів, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, визнає щире каяття обвинуваченого, обставин, які б обтяжували покарання не встановлено, тому призначаючи покарання, вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, з випробуванням.
Покарання у виді громадських робіт, призначене ОСОБА_6 вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2016р., необхідно виконувати самостійно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405,407,409, ст.413, ст.414, п.2 ч.1 ст.420, 374 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області - задовольнити повністю.
Скасувати, в частині призначеного покарання вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 вересня 2016р., яким ОСОБА_6 визнано виннним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1р.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2р.
На підставі п.п.1, 2, ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2016р., яким обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт строком на 80 год., який не виконано - виконувати самостійно.
В решті вирок суду залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
У відповідності до вимог ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити засудженому ОСОБА_6 та прокурору.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4