Справа №646/4776/16-к
Провадження №1-кс/646/2232/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.16 року місто Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про примусове відібрання зразків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000877 від 16.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000877 від 16.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 15.04.2016 року на 16.04.2016 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом проти волі його власника, за допомогою спеціально пристосованого обладнання, відчинили автомобіль «Toyota Land Cruiser», д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та праві користування ОСОБА_7 та був поставлений ОСОБА_7 на сигналізацію, після чого, ОСОБА_5 сів у салон автомобіля, та намагався шляхом деформації приборної панелі автомобіля, запустити двигун автомобіля, в той час як ОСОБА_4 знаходився на подвір`ї будинку з метою запобігання викриття їх у вчиненні даного злочину сторонніми особами. Але довести свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, до кінця не змогли, так як їх дії були припинені працівниками поліції.

Як вказує слідчий, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прибули до місця вчинення злочину на автомобілі «ToyotaLandCruiserPrado», д/н НОМЕР_2 та припаркували його на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 . Також встановлено, що номер кузова вищевказаного автомобіля НОМЕР_3 , має автомобіль «ToyotaLandCruiserPrado» з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , а не з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 . В ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 101 ст.слідчим СВ Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 був проведений огляд автомобіля «ToyotaLandCruiserPrado», з номером кузова НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було вилучено три відрізки липкої стрічки із слідами пальців рук, які поміщені до сейф-пакету НДЕКЦ № 1539964. Також в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Університетська, 37/39 слідчим було виявлено та вилучено рюкзак з речами підозрюваних.

16.04.2016 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

16.04.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України.

18.04.2016 року підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від проведення відібрання у нього відбитків та відтисків пальців та долонь його рук.

Слідчий вказує, що для з`ясування питання про причетність ОСОБА_4 до вчинення цього кримінального правопорушення потрібно провести порівняльне дослідження слідів пальців рук, вилучених в ході огляду місця події із відбитками та відтисками пальців рук та долонь ОСОБА_4 а також зафіксований у протоколі від 18 квітня 2016 року факт відмови підозрюваного ОСОБА_4 надати відбитки та відтиски пальців рук та долонь.
В судове засідання слідчий, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 не з`явилися, про день та час розгляду клопотання повідомлялися вчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 статті 8 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності з статтею 245 КПК у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160 - 166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160 - 166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Статтею 18 КПК встановлено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

У деяких випадках, у процесі досудового розслідування, надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків суперечить практиці ЄСПЛ. Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному провадженні за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, і відібрані примусово у останнього відбитки та відтиски пальців рук та долонь, будуть слугувати, як доказ обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини останнього, що є недопустимим з огляду на положення ст. 87 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, що позбавило слідчого суддю можливості відібрати пояснення у останнього стосовно зазначеного клопотання.

Враховуючи, що явка підозрюваного ОСОБА_4 органом внутрішніх справ забезпечена не була, а також з метою забезпечення останнього права на захист та враховуючи вищевикладене вважаю, що на даній стадії досудового розслідування у задоволенні клопотання слід відмовити.

Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про примусове відібрання зразків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000877 від 16.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1