Справа № 206/1932/16-к
1-кс/206/143/16
УХВАЛА
05 квітня 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання заступника начальника СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 ,про продовження строків тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рузаєвка, Мордовська, АССР, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:

05 квітня 2016 року заступник начальника СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотаннямпро продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115КК України .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, щоОСОБА_4 21.12.2015 року, приблизно о 00.20 год. знаходився поблизу будинку № 77 по вул. Молодогвардійська, в м. Дніпропетровську, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який проходив у вказаному місці, у вказаний час, виник словесний конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, а саме ОСОБА_8 , реалізуючи який, ОСОБА_4 дістав ніж, який був при ньому і який визнавши знаряддям злочину та утримуючи його в лівій руці наніс два удари в область грудної клітини ОСОБА_8 , чим згідно довідки КЗ «Дніпропетровської шостої міської клінічної лікарні» від 21.12.2015 року, спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини зліва та передньої брюшної стінки. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік у невідомому напрямку.

Таким чином ОСОБА_4 , намагався умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_8 , однак, не зміг довести свій злочинний намір до завершення за незалежних від нього причин, оскількиОСОБА_8 , одразу після отриманих тілесних ушкоджень був доставлений до КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня», де йому вчасно було надано медичну допомогу та потерпілий залишився живий.

21.12.2015 року за даним фактом у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за № 0002002 з визначенням правової кваліфікації за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України.

09.01.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рузаєвка, Мордовська АССР, українцю, громадянину України, освіта середня, не працевлаштований, не одружений, на утриманні якого неповнолітні діти не перебувають, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
-25.02.2000 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.3 ст. 83 КК України. Переданий під нагляд батьків.
-27.12.2006 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, за ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2, 70 КК України, вид покарання 4 роки позбавлення волі.
-27.04.2011 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України, вид покарання 2 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 23.05.2011 по відбуттю покарання;
повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколами огляду місця події, показами свідків, висновками судових експертиз, речовими доказами та всіма матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність дослідити походження плям на кофті потерпілого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим було призначено судово-імунологічну експертизу, а також необхідно допитати свідків вказаного злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Для закінчення кримінального провадження необхідно:

1.Долучити висновок судово-імунологічної експертизи по вилученій у потерпілого кофті;

2.Допитати в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

3.З урахуванням зібраних доказів по матеріалам кримінального провадження вирішити питання про кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

4.Надати доступ до матеріалів досудового розслідування усім сторонам кримінального провадження;

5.Виконати вимоги ст. 290 КПК України;

6.Скласти обвинувальний акт у чинному кримінальному провадженні та затвердити його;

7.Скласти реєстр матеріалів кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні виконано необхідні слідчі дії, спрямовані на здобуття та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим закінчити розслідування у двох місячний строк немає можливості, оскільки необхідно провести ряд процесуальних дій, без проведення яких не можливо закінчити досудове розслідування та які, згідно КПК України, є обов`язковими до виконання.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі та оскільки не маючи місця реєстрації на території України і знаючи про покарання за вчинений злочин може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду чим перешкодити виконанню процесуальних рішень.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність:

1.запобігти спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній не має місця реєстрації на території України та знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду;

2.запобігти спробам ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

3.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4.вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до трьох місяців, тобто до 08.05.2016 року включно.

Клопотання подано прокурором прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, а також знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що не має наміру приховуватися від органів слідства, прокуратури та суду. Запевнив, що буде з`являтися на кожен виклик слідчого, прокурора або суду.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків згідно КПК України, і навіть домашній арешт є занадто м`яким. При цьому підтримав клопотання і просив його задовольнити.Також зазначив, вжиття більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, з огляду на тяжкість злочину та суб`єктивну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні було встановлено, що 21.12.2015 року відомості про вчинення вказаного злочину внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002002.

09.01.2016 року ОСОБА_4 було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України.

09.02.2016 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 обрано запобіжній захід у вигляді взяття під вартою строком до 08.03.2016 року.

04.04.2016 року строк досудового розслідування у чинному кримінальному провадженні керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 продовжено до трьох місяців, тобто до 09.05.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Для закінчення досудового слідства в кримінальному провадженні необхідно долучити висновок судово-імунологічної експертизи по вилученій у потерпілого кофті, допитати в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з урахуванням зібраних доказів по матеріалам кримінального провадження вирішити питання про кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, надати доступ до матеріалів досудового розслідування усім сторонам кримінального провадження, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт у чинному кримінальному провадженні та затвердити його, скласти реєстр матеріалів кримінального провадження.

Врахувавши дійсні обставини справи, схиляюся та приймаю за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
У відповідності до п.2 ч.5 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.
При цьому вважаю за необхідне визначити розмір застави відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2016р. 1378,00 грн. Враховуючи характеризуючи данні підозрюваного, відсутності в нього джерел доходу, враховуючи суму заподіяної шкоди, вважаю, що сума у розмірі п`ятдесят мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 68900,00 грн. буде достатньою для внесення у якості застави. Зазначена сума підлягає внесенню на розрахунковий рахунок 6709, одержувач: ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, банк одержувача ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, код ОКПО 26239738, МФО 805012.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання заступника начальника СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трьох місяців, тобто до 08 травня 2016 року включно.

Визначити, що грошова сума у розмірі - 68900,00 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн. є достатньою для внесення її як застави.
У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Зазначені обов`язки діятимуть два місяці з дня звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на заступника начальника СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області

Слідчий суддя ОСОБА_1