Справа № 278/1559/16-к
В И Р О К
Іменем України
27 липня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 278/1559/16-к стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лука Житомирського району Житомирської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, мешканки АДРЕСА_1 , не судимої,
підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до угоди досудовим розслідуванням встановлено, що 2 травня 2016 року близько 14 години ОСОБА_4 перебувала в теплиці, що в дворі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 . В цей час та місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що її дії ніким не помічені, та за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрала чотири вазони, а саме: дві сульфінії по ціні 135 грн. та дві петунії по ціні 10 грн. Викраденим майном ОСОБА_6 на суму 290 грн. ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.
4 травня 2016 року близько 15 години ОСОБА_4 знаходилась в названій теплиці, де в неї виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що її дії ніким не помічені, та за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 повторно таємно викрала чотири вазони сульфінії по ціні 135 грн.. Викраденим майном ОСОБА_6 вартістю 540 грн. ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.
5 травня 2016 року близько 14 години ОСОБА_4 знаходилась в названій теплиці, де в неї виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що її дії ніким не помічені, та за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 повторно таємно викрала чотири вазони сульфінії по ціні 135 грн.. Викраденим майном ОСОБА_6 вартістю 540 грн. ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 1370 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
17 червня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні названих злочинів.
23 червня 2016 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі. За сукупністю злочинів сторони на підставі ст. 70 КК України узгодили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі. Крім того, сторони на підставі ст. 75 КК України узгодили звільнення підозрюваної від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
У даному кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена, оскільки злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, є злочинами середньої тяжкості, якими шкода заподіяна лише інтересам потерпілої.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 471 КПК України, угода містить передбачені ст. 473 КПК України наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання вимог угоди.
Укладення угоди між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні та заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди. Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі підозрюваної, яка щиро розкаялася та відшкодувала завдану шкоду. Очевидної неможливості виконання підозрюваною взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Потерпіла ОСОБА_6 , підозрювана ОСОБА_4 , її захисник та прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Потерпіла підтвердила, що завдану шкоду їй відшкодовано, претензій до ОСОБА_4 не має.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено. Відомості про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Речові докази підлягають залишенню в розпорядженні власниці.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000607 угоду про примирення від 23 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року двох місяців іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п. 23 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази: 12 вазонів, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити в її розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений:
підозрюваним, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після проголошення вручається підозрюваному та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1