Справа № 160/254/16-к
Провадження № 1-кп/160/31/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року смт. Локачі
Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холопичі Локачинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, пенсіонера, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
02 жовтня 2015 року о 11 год. 00 хв. в с. Холопичі Локачинського району ОСОБА_5 умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття дверей проник до приміщення гаража господарства, що належить ОСОБА_6 , звідки викрав наступне майно: велосипед марки "Україна", раму до велосипеда марки "Україна", дві ручні пили (ножівки), оприскувач "Ера" на 15 л, лопату, абразивний круг для заточування металу, кельню, два завіси до дверей, бак, верхній багажник, домкрат, дві ресори до автомобіля, в`язку металевого дроту та сім маталевих пластин, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1 191 грн. 60 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що дійсно за вказаних обставин місця та часу шляхом відкриття дверей зайшов до приміщення гаража у господарстві, що раніше належало його брату, та яке на даний час перебуває в користуванні ОСОБА_6 , звідки виніс вказане в обвинувальному акті майно, при цьому велосипед марки "Україна", дві ручні пили (ножівки), лопату, абразивний круг для заточування металу та кельню віддав на зберігання ОСОБА_7 для того, щоб вказане майно не було викрадене із господарства його брата іншими особами, раму до велосипеда марки "Україна" віддав в розпорядження ОСОБА_8 , а інше майно, зокрема: завіси до дверей, бак, верхній багажник до автомобіля, домкрат, дві ресори, в`язку металевого дроту та сім металевих пластин разом із ОСОБА_8 здав на металобрухт, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд. Пояснив, що потерпіла не надавала йому згоди на розпорядження та збереження вказаного майна. Просить його суворо не карати.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 04 жовтня 2015 року їй повідомили, що із гаража господарства, що перейшло у спадок її чоловіку та знаходиться в с. Холопичі Локачинського району було викрадене майно, що по даний час не повернуте. 05 жовтня 2016 року вона із чоловіком приїхала в с. Холопичі, під час огляду гаража було виявлено, що, окрім автомобіля і заднього лобового скла, все майно було викрадене, зокрема, запчастини до автомобіля, оприскувач, лопата, тощо. Сусідка повідомила їй, що бачила, як вказане майно вивозив з її господарства ОСОБА_5 . Пізніше частина вказаного майна була знайдена у нього, а також у ОСОБА_7 та у пункті прийому металобрухту у підприємця ОСОБА_9 . Зазначила, що не просила ОСОБА_5 доглянути господарство та зберігати її речі, просила його суворо покарати за вчинене.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що бачила ОСОБА_5 , який йшов з велосипедом марки "Україна", на якому містилася стара рама від велосипеда та металева сітка, останній повідомив, що приїхав в с. Холопичі на виклик працівників міліції у зв`язку із крадіжкою майна із господарства його племінника.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що обвинувачений дійсно здавав йому металобрухт, зокрема, запчастини до автомобіля та інше майно, що було знайдено у нього працівниками міліції, та передане йому на зберігання під збережну розписку.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що разом із ОСОБА_5 здавав на металобрухт майно, за що вони отримали грошові кошти, при цьому він здавав своє майно, про походження речей, що здавав ОСОБА_5 , не запитував, думав, що це речі із його власного господарства.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що в жовтні 2015 року обвинувачений привіз йому та подарував наступні речі: велосипед, лопату, кельню, круги для заточування металу, при цьому зазначив, що велосипед є його власністю, походження інших речей він не запитував, припускаючи, що вказане майно із господарства ОСОБА_5 .

Вищевикладене обвинувачення підтверджується також:

- протоколом огляду місця події - приміщення гаража в господарстві ОСОБА_6 від 04 жовтня 2015 року з фототаблицями до нього (а.к.п. 89-98);

- протоколом огляду місця події - будинку ОСОБА_5 в с. Холопичі Локачинського район, в якому виявлено оприскувач "Ера", з фототаблицями до нього (а.к.п. 99-102);

- відеозаписом слідчого експерименту, що проводився за участю обвинуваченого та потерпілої 10 червня 2016 року, де ОСОБА_5 показав, яким чином зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , відкрив двері до приміщення гаража, які речі там знаходились та які він виніс (а.к.п.88);

- протоколом зважування металобрухту від 06 жовтня 2016 року (а.к.п.103);

- довідкою ТзОВ завод "Промлит" № 32 від 03 жовтня 2015 року про вартість брухту чорних металів, що станом на 03 жовтня 2015 року становить 3 грн. за 1кг (а.к.п.110);

- висновком експерта № 238 від 03 листопада 2015 року з ілюстративними таблицями до нього, з якого вбачається, що залишкова вартість велосипеда марки "Україна", рами до велосипеда марки "Україна", двох ручних пил-ножівок, оприскувача "Єра" на 15 л, лопати, круга для заточування металу та кельні станом на 02 жовтня 2015 року становить 1 038,60 грн. (а.к.п.112-117).

Аналізуючи викладене, враховуючи, що обвинувачений не мав права доступу до господарства ОСОБА_6 та розпорядження майном, що у ньому знаходиться, адже потерпіла не надавала йому такого дозволу, що підтверджується її показаннями та не заперечується ОСОБА_5 , останній незаконно зайшов до приміщення гаража вказаного господарства шляхом подолання перешкоди - відкриття дверей без застосування спеціальних засобів, що також визнається обвинуваченим, викрав із вказаного приміщення чуже майно та розпорядився ним на власний розсуд, при цьому частину якого реалізував, отримавши грошову винагороду, чим підтверджується його корисливий мотив при вчиненні злочину, частину (оприскувач) залишив у власному господарстві, а частину передав в дарунок іншим особам - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не пояснивши останнім, що це майно йому не належить, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , якими також спростовуються показання обвинуваченого про те, що він передав майно свого брата ОСОБА_7 на зберігання з метою запобігання крадіжки вказаного майна іншими особами, тому суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у приміщення, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України і він повинен нести відповідальність за даною статтею.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.к.п.125), розлучений, не судимий (а.к.п.121), є особою пенсійного віку, перебуває на диспансерному обліку в лікаря нарколога з 1997 року (а.к.п.126-142).

Крім того, суд враховує обставину, яка згідно із ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме: активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи викладене, думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого за вчинене, збитки якій не відшкодовано, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, але із звільненням від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Таке покарання ОСОБА_5 суд вважає таким, що відповідає ст.ст. 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 613 грн. 80 коп. підлягають до стягнення з обвинуваченого в користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази:
- велосипед марки "Україна", раму до велосипеду марки "Україна", дві ручні пили (ножівки), оприскувач "Ера" на 15 л, лопату, круг для заточування металу та кельню, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Локачинського відділення поліції Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області згідно із квитанцією № 003738, - повернути законному володільцю ОСОБА_6 ;

- 51 кг металобрухту, а саме: бак, верхній багажник, домкрат, дві ресори до автомобіля, два завіси, в`язку металевого дроту та сім металевих пластин, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 згідно із збережною розпискою, - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_5 в користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1