Провадження № 1-кс/359/1029/2016
Справа № 359/5548/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2016 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника засудженого ОСОБА_3 , прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника Бориспільської ВК ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_6 про звільнення з місць позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
11.07.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Бориспільській виправній колоній №119 про його звільнення з місць позбавлення волі, посилаючись на те, що він був засуджений вироком Броварського міського суду Київської області від 14 грудня 2000 року за ч.3 ст.81 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві особистої власності та на підставі ст.46-1 КК України йому було відстрочено виконання вироку в основній його частині терміном на 1 рік зі сплатою штрафу на користь держави в с розмірі 1500 гривень. Зазначив також, що в подальшому звільнення від покарання йому було скасовано, а також що вирок суду в частині позбавлення волі не виконувався, в зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.80 КПК України він підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, в зв`язку з чим він незаконно утримується в місцях позбавлення волі.

Своє клопотання, адресованої слідчому судді Бориспільського міськрайонного суду заявник обґрунтовує, посилаючись на вимоги ст.206 КПК України.

В судовому засіданні в режимі відео конференції з Бориспільською ВКК №119, ОСОБА_6 подане клопотання підтримав, пояснив, що склав його за порадою адвоката, а також пояснив, що був затриманий 28 квітня 2016 року співробітниками Броварського відділу поліції, що він отримував копію протоколу затримання та був повідомлений, що затриманий за постановою Броварського міського суду від 14 грудня 2000 року та вироку Броварського міського суду від 24 квітня 2000 року. Він стверджує, що не знав про те, що перебуває у розшуку, відмічатися до Броварського відділу внутрішніх справ він не ходив через те, що знайшов роботу щоб утримувати новонароджену дитину, а потім боявся, що його затримають та направлять в місця позбавлення волі відбувати покарання. Він вже звертався до Бориспільського міськрайонного суду із клопотання про вирішення питання про його звільнення від покарання на підставі ст.80 КПК України, але ухвалою суду йому було рекомендовано звернутися до Броварського міськрайонного суду, і цю ухвалу Бориспільського міськраойнного суду він оскаржив до Апеляційного суду Київської області.

Представник Бориспільської ВК №119 пояснив, що засуджений ОСОБА_6 був направлений до виправної колонії з Київського слідчого ізолятора та відбуває покарання за вироком Броварського міського суду від 24 квітня 2000 року та постанови Броварського міського суду від 14 грудня 2000 року, у вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, адміністрація БВК №119 покладається на рішення суду.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області вважає, що з урахування з`ясованих в ході розгляду обставин, дане клопотання слід залишити без розгляду, оскільки відповідне клопотання знаходиться на розгляді в Апеляційному суді Київської області.

Дослідивши подане клопотання, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №120-С-16, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

За змістом ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За змістом ч.2 вказаної статті, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

При цьому за змістом ч.3 цієї статті слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Крім того, ч.5 ст 206 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

При цьому слід звернути увагу, що питання звільнення від відбування покарання не віднесено до компетенції слідчого судді.

Так, в ході розгляду даної справи слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 був затриманий 28 квітня 2016 року працівниками Броварського відділу поліції на підставі таких, що набрали законної сили судових рішень, а саме: вироку Броварського міського суду Київської області від 24 квітня 2000 року, яким його було засуджено за ч.3 ст.81 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві особистої власності та на підставі ст.46-1 КК України йому було відстрочено виконання вироку в основній його частині терміном на 1 рік зі сплатою штрафу на користь держави в с розмірі 1500 гривень, та постанови Броварського міського суду Київської області від 14 грудня 2000 року, якою було скасовано відстрочку виконання вироку Броварського міського суду Київської області від 24 квітня 2000 року у відношенні ОСОБА_6 і направлене його для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на три роки в колонії посиленого режиму з конфіскацією майна, що є особистою власністю, оголошено розшук засудженого, мірою запобіжного заходу обрано утримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Згідно з ч.5 вказаної статті процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Питання які вирішуються судом під час виконання вироків суду, визначені ч.1 ст.537 КПК України, в тому числі до переліку питань в п.14 віднесено інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

При цьому слід врахувати, що окремо порядок вирішення питання звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, чинним кримінальним процесуальним кодексом не визначено.

Як визначено ч.2 ст.539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.14 частини першої ст.537 КПК України.

Як вбачається з матеріалів особової справи та пояснень засудженого ОСОБА_6 та представника Бориспільської ВК, питання щодо звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Броварського міського суду Київської області від 24.04.2000 року, який набрав законної сили 02.05.2000 року, та постанови Броварського міського суду Київської області від 14.12.2000 року, не вирішено.

З урахуванням викладеного, а також вищенаведених вимог ст.ст.206,534,537,538 КПК України, оскільки ОСОБА_6 утримується в місцях позбавлення волі в Броварській виправній колонії на підставі вироку та постанови Броварського міського суду Київської області, які набрали законної сили, і ці обставини самим засудженим ОСОБА_6 не заперечуються, проходжу до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та вжиття слідчим суддею заходів для його звільнення, оскільки це питання, пов`язане з виконанням вироку Броварського суду Київської області віднесено до компетенції суду, який ухвалив вирок, тобто на даний час Броварського міськрайонного суду Київської області в порядку, визначеному ст.ст.537-538 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст.206,309 КПК України ухвали слідчого судді, постановлені відповідно до ст.206 КПК України самостійному апеляційному оскарженню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.3,206,309,534,537-539 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення з місць позбавлення волі залишити без задоволення.

Роз`яснити засудженому право звернутися до Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про звільнення від відбування покарання в порядку, визначеному ст.ст.537,539 КПК України.

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7 -Лесів