АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1321/16 Справа № 203/4905/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Дніпропетровської області

у складі головуючого- судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі- ОСОБА_5
за участю підозрюваного- ОСОБА_6

захисника- адвоката - ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

слідчого - ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року, якою задоволено погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 21 жовтня 2016 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в місті Дніпропетровську, не одруженого, працює приватним підприємцем, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року задоволено погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 21 жовтня 2016 року та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до п`яти місяців, тобто до 28 грудня 2016 року 04 годин 30 хвилин.
Свої висновки слідчий суддя, обґрунтовує як встановленими органом досудового розслідування обставинами, відповідно до яких 31 липня 2016 року, приблизно о 00 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля гаражів у дворі будинку АДРЕСА_2 , здійснив постріли з вогнепальної зброї в бік потерпілого ОСОБА_12 та влучив у голову та стегно, чим спричинив смерть останньому.
Так, слідчий суддя вказав, що органами досудового розслідування не можливо закінчити розслідування по даному провадженню у встановлений законом строк, з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, отримання висновків призначених судових експертиз, які мають суттєве значення для слідства. Змінювати міру запобіжного заходу не є доцільним, оскільки підозрюваному інкримінується злочин за ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а також у вчиненні злочину за ч.1 ст.263 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.
А тому й прийшов до висновку, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, а також з метою попередження можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілу, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого злочину - необхідно задовольнити клопотання слідчого, оскільки характер та обставини вчинених правопорушень підтверджують переконливість аргументів слідчого та прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Крім вказаного вище суд першої інстанції прийняв до уваги підвищену соціальну небезпеку інкримінованих підозрюваному правопорушень та побоювання потерпілої за власну небезпеку, яку вона сприймає реально.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником - адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою застосувати останньому запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Так, апелянт вважає, що судом залишено поза увагою, що усупереч п.п.5,6 ч.1 ст.184 КПК України у клопотанні слідчого не викладено обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні та відсутні посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вважає, що слідчим суддею не дотримано вимог ст.370 КПК України, оскільки залишив поза увагою, що у клопотанні усупереч ч.3 ст.199 КПК України не викладено обставин, що свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, при цьому безпідставно вмотивовується метою попередження можливості знищення, схову або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення істини по справі.
Вказує, що судом також не було взято до уваги те, що за місцем фактичного проживання підозрюваного та за місцем його реєстрації проведено обшук та вилучені всі необхідні речі, що могли мати відношення до справи, акцентує увагу, що слідчим після 31 липня 2016 року не проведено жодної слідчої дії, яка б мала за мету вилучення речей чи документів, що стосуються кримінального провадження.
Також, сторона захисту вбачає, що по даному провадженню допитані всі необхідні свідки, котрі могли повідомити слідчому відомості що мають відношення по справі.
Не може залишити без увагу адвокат й те, що на підставі заяви ОСОБА_6 від 18 жовтня 2016 року до дозвільної системи Центрального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області 19 жовтня 2016 року здано сім одиниць вогнепальної зброї, що обліковуються за ним. Іншої зброї за ним не рахується, що підтверджується довідкою з вказаних органів та квитанціями.
Не погоджується з тим, що ухвала мотивована побоюванням потерпілої за власну небезпеку та її реальність, оскільки дане не підтверджується жодним доказом.
Крім цього, адвокат вказує, що ОСОБА_6 жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався, як приватний підприємець має сумлінну ділову репутацію та позитивно характеризується, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.
Крім цього, адвокат вбачає, що слідчим суддею не взято до уваги надані стороною захисту у судовому засідання 21 жовтня 2016 року докази, що підтверджують внесення 08 жовтня 2016 року до ЄРДР за № 0003209 відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 КК України- ч.2 ст.186 КК України, щодо вчинення 31 липня 2016 року близько 00 години 45 хвилин замаху на заволодіння належним ОСОБА_6 майном (мисливською рушницею), а також за № НОМЕР_1 відомостей про вчинення 31 липня 2016 року близько 00 години 45 хвилин кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 КК України- ч.3 ст.185 КК України щодо замаху на заволодіння майном з гаражу ОСОБА_13 ці відомості пов`язані з подією, що розслідується у кримінальному провадженні № 0002384, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.1 ст.115 КК України.
Окрім того, вказані докази адвокат вважає підтверджують правдивість показань підозрюваного ОСОБА_6 , які зафіксовані у протоколі допиту від 11 серпня 2016 року та протоколі слідчого експерименту за його участі 18 серпня 2016 року щодо обставин події, наслідком якої стала загибель ОСОБА_12 .
Вважає, що покази свідка ОСОБА_14 не є правдивими та логічними, у якого є всі підстави обмовляти підозрюваного.
Стосовно протоколу затримання апелянт звертає увагу колегію суддів, що до початку обшуку 31 липня 2016 року працівниками поліції усупереч вимог ст.208 КПК України, ст.209 КПК України не складався та у матеріалах кримінального провадження відсутній, а відеозапис час застосування працівниками поліції до ОСОБА_6 засобів обмеження руху кайданок, підтверджується, що його затримано о 12 годині 15 хвилин 31 липня 2016 року тобто слідчим суддею не взято до уваги, що без складання протоколу про затримання ОСОБА_6 у період з 12 години 15 хвилин 31 липня 2016 року до 04 години 30 хвилин 01 серпня 2016 року утримувався працівниками поліції усупереч встановленому КПК України порядку та з порушенням конституційних прав.
Також, адвокат акцентує, що матір`ю підозрюваного добровільно було сплачено матері загиблого - ОСОБА_8 22 вересня 2016 року та 30 вересня 2016 року кошти на загальну суму 32 000 гривень, що підтверджується її розписками, однак судом вказане не було взято до уваги, як і не взято до уваги доводи захисту та не надано оцінку, що протокол обшуку від 31 липня 2016 року, який проведено по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , що використовується слідчим для обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, з огляду на положення ст.86 КПК України, ст.87 КПК України, ст.104 КПАК України, ст.208 КПК України, ст.209 КПК України, є недопустимим доказом, оскільки отриманий унаслідок допущення істотних порушень прав людини, як протокол пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_14 .
Слідчим суддею усупереч ст.94 КПК України, ч.5 ст.199 КПК України не дано оцінку безпідставному посиланню у клопотанні слідчого, про те, що ОСОБА_6 начебто не має у місті Дніпрі соціальних зв`язків та утриманців. Так, його мати - є особою пенсійного віку та має захворювання серцево судинної системи. Сам підозрюваний зареєстрований як фізична особа підприємець та здійснює підприємницьку діяльність. Упродовж тривалого часу зарекомендував себе з позитивної сторони, має постійне місце проживання, нерухоме та рухоме майно, а тому й вважає, що вказане може свідчити про застосування до особи підозрюваного іншого запобіжного заходу, яке не пов`язане з триманням під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводами, викладеними в ній, думку прокурорів та потерпілої, які просили залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні старшого слідчого СВ Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 знаходиться об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002384 від 31 липня 2016 року та від 23 серпня 2016 року /а.с.п.82/.
31 липня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України /а.с.п.24-25/ відповідно, а саме у тому, що він 31 липня 2016 року, приблизно о 00 годині 45 хвилин, знаходячись біля гаражів будинку АДРЕСА_2 вчинив дії із застосуванням зброї відносно ОСОБА_12 , які спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді поранень в область голови та правого стегна ноги, від яких настала смерть останнього.
01 серпня 2016 року слідчим суддею Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою /а.с.п.26/, з подальшим продовженням вказаного запобіжного заходу відповідно до ухвал Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 серпня 2016 року, 21 вересня 2016 року /а.с.п.60, а.с.п.71/.
20 вересня 2016 року постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_15 було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 01 листопада 2016 року /а.с.п.69-70/.
21 жовтня 2016 року постановою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_16 було продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 01 січня 2017 року /а.с.п.84-87/.
21 жовтня 2016 року, за погодженням прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 старший слідчий СВ Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням від 21 жовтня 2016 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному /а.с.п.1-4/, мотивуючи його тим, що ризики, передбачені п.1), п.2), п.3) п.4) п.5) ч.1 ст.177 України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, у цьому кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та вчинити інше кримінальне правопорушення, які були враховані при обранні міри запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою не зменшилися та продовжують діяти. Задоволення вказаного клопотання необхідно з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування провадження, потрібен час для долучення до матеріалів кримінального провадження низки процесуальних документів, висновків експертиз, а також, для виконання вимог, передбачених ст.290 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року було задоволено і підозрюваному ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою в межах досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 28 грудня 2016 року, 04 години 30 хвилин /а.с.п.123-124/.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення згідно ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, досліджені в суді першої інстанції та перевірені колегією апеляційної інстанції, а саме дані: протоколу огляду трупа від 31 липня 2016 року /а.с.п.8-10/; протоколів огляду місця події від 31 липня 2016 року /а.с.п.11-12, 13, 14, 15/; протоколів допиту свідків від 31 липня 2016 року /а.с.п.16, 17, 18-19/; протоколу обшуку від 31 липня 2016 року /а.с.п.20-21/; повідомленням про підозру від 31 липня 2016 року /а.с.п.24-25/; протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02 серпня 2016 року /а.с.п.27-29/; протоколу проведення слідчого експерименту від 02 серпня 2016 року /а.с.п.32-33/; актів судово-медичного дослідження (обстеження) № 1431 від 31 липня 2016 року /а.с.п.34-37/; висновку експерта № 1431/409-Е від 01 серпня 2016 року /а.с.п.38-42/; висновком експерта № 08/3.1/3.2-478 від 26 серпня 2016 року /а.с.п.48-49/; висновком експерта № 08/3.1-468 від 17 серпня 2016 року /а.с.п.50/; висновком експерта № 08/3.1-466 від 20 вересня 2016 року /а.с.п.51/; протоколу проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2016 року /а.с.п.56-58/ та постановою про уточнення від 23 серпня 2016 року /а.с.п.58-59/; висновком експерта № 841-МК від 17 серпня 2016 року /а.с.п.64-65/; висновком експерта № 1688 від 14 вересня 2016 року /а.с.п.78-79/.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскількивідповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Отже доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, які обґрунтовують підозру, не можуть бути предметом розгляду на даній стадії.
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема ті, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому кримінальному правопорушенні, вчинити інший злочин /а.с.п.123-124/, не зменшилися і саме їх наявність виправдовує тримання під вартою особи. Обставини інкриміновані підозрюваному у сукупності з терміном покарання, котрий може бути призначений на строк до 15 років позбавлення волі, а також розуміння наслідків, свідчать про необхідність продовження строків тримання під вартою підозрюваного.

Таким чином колегія суддів не може погодитися з доводами захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри, в тому числі з посиланням сторони захисту на побоювання потерпілої за власну небезпеку та її реальність, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки слідчий суддя зазначене детально обґрунтував у своїй ухвалі /а.с.п.123-124/.
Крім того сама потерпіла в суді апеляційної інстанції категорично заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та враховуючи ставлення підозрюваного до скоєного, вважала, що в разі зміни запобіжного заходу Лихо, він не маючи сім`ї та враховуючи той факт, що він не має нікого на утриманні, може сховатися та покинути межі країни, оскільки в Російській Федерації мешкає його рідний батько. Крім того потерпіла висказала побоювання за свою безпеку та вважала, що підозрюваний може впливати на єдиного свідка по справі.
Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та з урахуванням як необхідності ряду слідчих та процесуальних дій, отримання необхідних висновків призначення судових експертиз, які мають суттєве значення для досудового розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, що перевірено при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, а тому твердження сторони захисту, щодо не проведення з 31 липня 2016 року слідчим жодної слідчої дії, спростовується вищенаведеним.
Твердження адвоката, щодо правдивості показань підозрюваного ОСОБА_6 щодо обставин події, наслідком якої стала загибель ОСОБА_12 , показів свідка ОСОБА_14 які є не правдивими, як знову ж таки стверджує сторона захисту, а також недопустимих доказів, як протокол обшуку від 31 липня 2016 року, який проведено по АДРЕСА_1 та протокол пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_14 , не можуть бути предметом розгляду на даній стадії процесу, оскільки вищенаведеним фактам буде надана оцінка при розгляді справи по суті, а не на стадії досудового розслідування, як і подіям щодо вчинення 31 липня 2016 року близько 00 години 45 хвилин замаху на заволодіння належним ОСОБА_6 майном (мисливською рушницею), а також подіям про вчинення 31 липня 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України щодо замаху на заволодіння майном з гаражу ОСОБА_13 в рамках кримінальних проваджень за № 0003209 та № 0003208.
Доводи апелянта, щодо незаконного затримання працівниками поліції ОСОБА_6 та триманням останнього усупереч встановленому КПК України порядку з порушенням конституційних прав, були перевірені при обранні останньому вказаного заходу, яке відбулося 01 серпня 2016 року, законність якого в подальшому була перевірена судом апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги захисника в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно видав до дозвільної системи Центрального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області вогнепальну зброю, як приватний підприємець має сумлінну ділову репутацію та позитивно характеризується, має постійне місце проживання, нерухоме та рухоме майно, також утримання матері, яка є особою пенсійного віку, яка страждає на захворювання серцево судинної системи, а також добровільною сплатою останньою матері загиблого - ОСОБА_8 22 вересня 2016 року та 30 вересня 2016 року кошти на загальну суму 32 000 гривень, самі по собі не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання і обрання більш м`якого запобіжногозаходу підозрюваному, враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, так як не ставлять під сумнів висновки суду, щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для продовження саме зазначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає ці доводи сторони захисту такими, що не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Виходячи з усього, наведеного вище у колегії суддів відсутні підстави як для скасування ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року, якою задоволено погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 21 жовтня 2016 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , так і підстави для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 .

На підставі наведеного вище, керуючись ст.176 КПК України-ст.178 КПК України, ст.183 КПК України, ст.184 КПК України, ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, ст.196 КПК України-ст.198 КПК України, ст.309 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.1) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року, якою задоволено погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 21 жовтня 2016 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на строк до 28 грудня 2016 року 04 години 30 хвилин залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4