Справа № 1-168/10 Провадження № 1-168/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2010 Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Цюмрака М.Д.

при секретарі - Опока Г.І.

з участю прокурора - Журавської І.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого слюсарем ВАТ«Жидачівський ЦПК», на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судженого, -

за ст.213 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 протягом грудня 2009 року - липня 2010 року на власному подвір»ї біля житлового будинку в с.Млиниська по вул..Зеленій, 16 Жидачівського р-ну Львівської обл., немаючи передбаченої законом ліцензії, всупереч п.36 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», без ведення бухгалтерського та оперативного обліку операцій з металобрухтом та статистичної звітності, здійснюючи готівкову оплату з фізичними особами за прийнятий брухт чорних маталів без проведення через каси банку чи поштові перекази, без спеціально облаштованої земельної ділянки для здійснення операцій з брухтом чорних металів та їх сплавів - не менше 1000 кв.м., яка повинна мати бетонне або тверде покриття, не оформляючи актів прийому, в яких зазначаються паспортні дані особи, що здає брухт чорних металів та опис прийнятого брухту чорних металів, всупереч нормам ч.4 ст.4, ч.8 ст. 4, ч.3 ст.5, ч.2 ст.6, ч.1 ст.11 Закону України « Про металобрухт № N2 619-ХІУ від 05.05.1999 р. здійснював заготівлю брухту чорних металів.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред»явленому йому звинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що він з листопада 2009 року здійснює прийом металу на території власного подвір»я у с.Млиниська Жидачівського району Львівської області від громадян, не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець. Про вимоги до зазначеного виду діяльності , які передбачені Законом України «Про металобрухт» йому не було відомо. Метал, який підсудний приймав від громадян, він здавав підприємцю з м.Нового Роздолу по імені Іван, а прізвища його не знає, а також не знає номера його мобільного телефону, оскільки останнім часом вони посварилися і підсудний витер номер його мобільного телефону.

В даний час підсудний металобрухт від громадян не приймає, хоча вони по старій пам»яті привозять металолом, але він їх з ним відправляє, у вчиненому розкаявся і просить його суворо не карати.

Крім визнання вини самим підсудним, його вина в судовому засіданні доведена поясненнями свідків, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що її сусід - підсудний по справі, приймає на своєму подвір»ї від громадян металобрухт. У неї пропав швелер і вона особисто просила підсудного повернути його їй, але він відповів, що швелер йому ніхто не здавав.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що підсудний - її чоловік, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі і має з ним трьох неповнолітніх дітей. Вона не працює, а тільки чоловік, який на комбінаті отримує мізерну зарплату, якої для сім»ї не вистачає, а тому чоловік мав додаткову роботу - приймав металобрухт від громадян. Чи мав чоловік ліцензію на таку діяльність, свідок не знає і цим не цікавилася. 29 липня 2010 р. до неї додому прийшли двоє чоловіків з просьбою прийняти у них метал. Чоловік у той час знаходився на роботі, а тому вона йому зателефонувала по мобільному телефону і він дозволивши прийняти у них металобрухт. Вона прийняла у них 23 кг металобрухту, заплативши їм 14 грн.

З пояснення свідка ОСОБА_4 вбачається, що вона працює секретарем Млиниської сільської ради і 29.07.2010 р. її було запрошено працівниками міліції в якості понятої під час огляду подвір»я підсудного, де було виявлено металеву вагу для зважування металобрухту, три мішки наповнені металобрухтом, який був переважений в присутності свідка. Загальна вага заготовленого брухту чорних мателів становила 246 кг, який під розписку передано на зберігання ОСОБА_3 Г Р

Крім того свідок суду пояснила, що на сесії Млиниської сільської ради розглядалося питання щодо здійснення заготівлі брухту чорних металів підсудним, на якій було прийнято рішення рекомендувати йому виготовити належні документи для ведення цієї діяльності, але він таких документів не виготовив.

Вина підсудного доведена в судовому засіданні також письмовими доказами, а саме:

Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 з яких вбачається, що вона була запрошена в якості понятої 29.07.2010 р. в господарство підсудного під час огляду місця події - його подвір»я в с.Млиниська Жидачівського району Львівської області. Під час огляду працівниками міліції було виявлено та вилучено металеву вагу для зважування металобрухту, три мішки наповнені металобрухтом та купу металобрухту вагою 246 кг, яку під розписку передано на зберігання ОСОБА_3Р.(а.с.23);

Протоколом огляду місця події від 29.07.2010 р. згідно якого біля житлового будинку ОСОБА_6 в с.Млиниська по вул..Зеленій, 16 було виявлено металеву вагу зеленого кольору 1986 року випуску № Г 3716 та три поліпропіленові мішки наповнені брухтом чорних металів загальною вагою 49 кг.700 г., напис металобрухту вагою 246 кг.500 г., які під розписку залишені на зберігання ОСОБА_3Р.(а.с.11-13);

Протоколом огляду місця події від 29.07.2010 р. згідно якого в приміщенні Млиниської сільської ради в присутності понятих гр.-н Балита видав 14 грн., які він та гр.-н ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_3 як розрахунок за зданий їй ними металобрухт (а.с.15);

Оцінивши всі зібрані в ході досудового слідства та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати за ст.214 ч.1 КК України, оскільки він своїми умисними діями здійснював операції з брухтом чорних металів без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), отримання якого передбачено законодавством.

Обираючи підсудному покарання суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, на утриманні має дружину і трьох неповнолітніх дітей тому вважає, що до нього слід застосувати покарання у виді громадських робіт.

Речові докази - вагу металеву зеленого кольору 1986 року випуску за № г 3716 та гроші в сумі 14 грн., зданих на депозитний рахунок Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області повернути у власність засудженому ОСОБА_6, а всі решта речові докази - мішки поліпропіленові білого кольору опечатані биркою Жидачівського РВ «Канцелярія» з підписами понятих з №№ 1, 2, 3, наповнені брухтом чорних металів - знищити.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.213 ч.1 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт терміном 120 годин.

Речові докази - вагу металеву зеленого кольору 1986 року випуску за № г 3716 та гроші в сумі 14 грн., зданих на депозитний рахунок Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області повернути у власність засудженому ОСОБА_6, а всі решта речові докази - мішки поліпропіленові білого кольору опечатані биркою Жидачівського РВ «Канцелярія» з підписами понятих з №№ 1, 2, 3, наповнені брухтом чорних металів - знищити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти днів з часу оголошення вироку, шляхом подачі апеляції через Жидачівський районний суд.

Головуючий суддя :